Провадження №2/447/391/16
Справа №450/2720/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2016 року Миколаївський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Головатий А. П.

за участю секретаря судового засідання Венгер Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ,-

в с т а н о в и в :

03.11.2015 року позивач ОСОБА_1 пред'явила позов до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

09.03.2016 року у Миколаївський районний суд Львівської області надійшла вищевказана справа. Згідно долученої до справи заяви про забезпечення позову позивач просить накласти арешт на все майно відповідача та заборонити його відчужувати, оскільки відповідач може відчужити наявне у неї нерухоме майно, а тоді виконання рішення суду стане неможливим.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму ВС України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги про забезпечення позову, об'єктивно оцінивши їх, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Згідно з положеннями ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму ВС України від 22 грудня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, оскільки позивачем не неведено у заяві обставин визначених п.4 постанови Пленуму ВС України від 22 грудня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», а також не надано суду доказів того, що відповідач має намір ухилитися від виконання судового рішення, шляхом відчуження свого майна.

Керуючись ст.153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Миколаївський районний суд Львівської області шляхом подання протягом пяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Головатий А. П.