Справа № 569/9591/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.

при секретарі Слободенюк В.М.

з участю:

позивача - ОСОБА_1,

позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Рівненської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 (далі - позивачі) звернулися до суду з позовом до Рівненської міської ради (далі - відповідач), в якому просять визнати за ними в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 право власності по 1/2 ідеальної частки за кожним від 34/100 частини житлового будинку по АДРЕСА_2, а саме на такі приміщення: коридор з окремим входом площею 4 кв.м. (на плані 3-1); кухні площею 3,8 кв.м. (на плані 3-4); житлової кімнати площею 14,9 кв.м. (на плані 3-3); житлової кімнати площею 14,5 кв.м. (на плані 3-2), виділених згідно ухвали суду від 28 вересня 2005 року в натурі в окремий об'єкт нерухомого майна - квартиру №3, загальною площею 37,2 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м., з надвірними будівлями: 1/2 частина сараю, загальною площею 47,2 кв.м. (на плані В); сарай площею 3,8 кв.м. (на плані В1); вбиральня (на плані Г).

Свої позовні вимоги мотивують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла їх матір - ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої увійшли всі права та обов'язки, що їй належали на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Так, ухвалою Рівненського міського суду від 28 вересня 2005 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, згідно якої ОСОБА_4 належні на праві власності 34/100 частини житлового будинку по АДРЕСА_2. Таким чином, ОСОБА_4 на праві власності належало вищевказане майно, яке підлягає спадкуванню ними. Так як вони являються єдиними спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4, на момент смерті проживали разом із нею у даному будинку, були там зареєстровані, відповідно прийняли спадщину. Однак, за життя ОСОБА_4 у встановленому законом порядку право власності, згідно ухвали суду від 28 вересня 2005 року, на належні їй 34/100 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 не зареєструвала, що змусило позивачів звернутися до суду.

У судовому засіданні позивачі підтримали позов з мотивів наведених в позовній заяві, просили позов задовольнити, судові витрати по справі покласти на них.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Рівному померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як слідує з ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 28 вересня 2005 року, яка набрала законної сили 04 жовтня 2005 року, в справі №2-886705 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про виділення частки співвласника житлового будинку в натурі визнано мирову угоду згідно якої, зокрема, ОСОБА_4, яка є власником 34/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 21.05.1988 року, виділено у власність в натурі належну їй частку, яка складається з таких приміщень: коридор з окремим входом, площею 4,0 кв.м. (на плані 3-1); кухня площею 3,8 кв.м. (на плані 3-4); житлова кімната площею 14,9 кв.м. (на плані 3-3); житлова кімната площею 14,5 кв.м. (на плані 3-2), а також надвірні будівлі: 1/2 частина сараю, загальною площею 47,2 кв.м. (на плані В); сарай площею 3,8 кв.м. (на плані В1); сарай площею 8,6 кв.м. (на плані Е), вбиральня (на плані Г). Приміщенням, зазначеним у плані цифрами 3-1, 3-2, 3-3, 3-4 присвоєно номер квартири - 3. Однак, за життя ОСОБА_4 у встановленому законом порядку право власності на вказану квартиру №3 та надвірні будівлі не зареєструвала.

Згідно з ч.1ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно з статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Із свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дітьми ОСОБА_4, відповідно вони є спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_4

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

На момент смерті позивачі проживали разом із спадкодавцем ОСОБА_4 та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 відповідно прийняли спадщину після її смерті.

Як вбачається з довідки Другої Рівненської державної нотаріальної контори вих. №1160/02-14 від 26.08.2016 року позивачі є спадкоємцями за законом в рівних частках кожен (по 1/2 частці) на все майно їх матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, після смерті якої 24.11.2015 року за №358/2015 Другою Рівненської державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа. Вказані обставини вбачаються і з матеріалів спадкової справи №358/2015 до майна померлої ОСОБА_4 Інші спадкоємці у ОСОБА_4 відсутні.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини ) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Після смерті матері позивачі належним чином прийняли її спадщину, однак отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на все майно не мають можливості, оскільки матір позивачів за життя не здійснила реєстрацію свого права власності на квартиру АДРЕСА_1 з надвірними будівлями, що свідчить про невизнання права власності на дане майно за позивачами в порядку спадкування за законом.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За таких обставин суд вважає за необхідне захистити майнові права позивачів, визнавши за ними у порядку спадкування за законом право власності по 1/2 ідеальної частки за кожним від 34/100 частини житлового будинку по АДРЕСА_2, та приходить до висновку про наявність підстав прийняти визнання позовних вимог представником відповідача.

У відповідності до ст.88 ЦПК України з врахуванням задоволення позову з відповідача на користь позивачів підлягали до стягнення понесені ним судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 196 грн. 56 коп. Однак дана сума судом не стягується, оскільки в судовому засіданні позивачі вказали, що не претендують на стягнення понесеного ними судового збору з відповідача.

Керуючись статтями 2, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Рівненської міської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 право власності по 1/2 ідеальної частки за кожним від 34/100 частини житлового будинку по АДРЕСА_2, а саме на такі приміщення: коридор з окремим входом площею 4 кв.м. (на плані 3-1); кухні площею 3,8 кв.м. (на плані 3-4); житлової кімнати площею 14,9 кв.м. (на плані 3-3); житлової кімнати площею 14,5 кв.м. (на плані 3-2), виділених згідно ухвали суду від 28 вересня 2005 року в натурі в окремий об'єкт нерухомого майна - квартиру №3, загальною площею 37,2 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м., з надвірними будівлями: 1/2 частина сараю, загальною площею 47,2 кв.м. (на плані В); сарай площею 3,8 кв.м. (на плані В1); вбиральня (на плані Г).

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд в апеляційний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 05 вересня 2016 року.

Суддя О.О. Першко