УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Іваненко Ю.Г., Мартинюка В.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Степленд Україна» про розірвання договорів оренди землі, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 та ін. - ОСОБА_78 на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 21 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 17 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року представник позивачів - ОСОБА_78 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що позивачі є власниками земельних ділянок, розташованих на території Федорівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, які на підставі типових договорів оренди, що зареєстровані у Новотроїцькому районному відділі Херсонської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, передані відповідачу в оренду строком на 30 років. Вказував, що відповідач протягом 2006−2013 років неналежним чином виконував умови договору, оскільки всупереч п. п. 10, 11 договорів орендна плата виплачувалася без врахування індексу інфляції, один раз на рік, а не двічі як передбачено договором. Крім того, вказані виплати здійснювалися із значним порушенням встановлених договором строків, відповідачем жодного разу не сплачена пеня у розмірі 0,02 % від несплаченої суми, як встановлено договором. Просив розірвати договори оренди, укладенні між позивачами та відповідачем.

Справа переглядалася судами неодноразово.

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 21 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 17 вересня 2015 року, у задоволені позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 та інших позивачів - ОСОБА_78, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» (далі - Закон) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 21 Закону розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди законодавству.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст. ст. 24 і 25 Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України (далі - ЗК України) та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Під систематичною несплатою орендної плати є така несплата два і більше рази, тобто ознакою систематичності можна вважати кожен наступний (другий) випадок несплати орендної плати.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12.

Судами встановлено, що 02 квітня, 05 серпня 2005 року, 19 січня 2007 року, 01 січня 2008 року між позивачами, кожним окремо, та ТОВ «Степленд Україна» укладені договори оренди землі, згідно з якими позивачі, кожен окремо, передали у володіння і користування орендареві належні їм на праві власності земельні ділянки строком на 30 років. Договори оренди зареєстровані у Новотроїцькому районному відділі Херсонської регіональної філії центру Державного земельного кадастру.

Відповідно до п.п. 9−11 договорів орендну плату встановлено у твердій грошовій сумі. Орендар може вносити орендну плату у формі іншій ніж грошовій (у натуральній або відробітковій) за заявою (у тому числі усною) орендодавця. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексу інфляції. Орендна плата вноситься у наступні строки: у 2005 році - у грудні, починаючи з 2006 року - у червні та грудні.

Договори оренди, укладені у 2008 році не містять умови про виплату орендної плати ще і у червні.

Із відомостей про отримання орендної плати у 2011−2013 роках вбачається, що позивачі, кожен окремо, отримували орендну плату у більшому розмірі ніж визначено в оспорюваних договорах, а саме орендна плата була ними отримана у 2011 році в листопаді місяці, у 2012 році у листопаді місяці та у 2013 році у грудні місяці. Індекс інфляції є складовою частиною коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель, у зв'язку із чим, при нарахуванні орендної плати відповідачем враховано індекси інфляції, визначені відповідно до ст. 289 ПК України згідно з роз'ясненнями Держкомзему України у листах від 14 січня 2011 року № 603/22/6-11.

Колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції про те, що договори не містять визначеного розміру часток орендної плати, які безпосередньо мають бути виплачені у червні та у грудні. При цьому із тексту договорів не можна зробити однозначного висновку, що орендна плата має вноситися і у червні, і у грудні або у якийсь із цих місяців. Положень стосовно сплати орендної плати двічі на рік та розміри такої оплати умови договорів не місять.

У зв'язку з цим доводи позивачів про те, що була затримка сплати орендної плати доказами не підтверджені, отже відсутні підстави для нарахування пені за п. 14 договорів.

Частиною 2 ст. 23 Закону орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Пунктом Указу Президента України від 02 лютого 2002 року № 92/2002 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян − власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» визнано одним із пріоритетних завдань пореформеного розвитку аграрного сектора економіки забезпечення підвищення рівня соціального захисту сільського населення, зокрема, шляхом запровадження плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) у розмірі не менше 1,5 % визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки (паю) та поступового збільшення цієї плати залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану орендаря.

Указом Президента України від 19 серпня 2008 року № 725/2008 «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» внесено зміни до Указу Президента № 92/2002 та встановлено розмір орендної плати не менше 3 % визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки. Цей Указ набрав чинності з дня його опублікування. У його тексті відсутнє посилання на те, що його дія розповсюджується на договори, укладені до набрання ним чинності, а тому змінити розмір орендної плати можна лише за згодою сторін.

Доказів того, що позивачі, чи будь-хто з них окремо, зверталися з пропозицією про зміну розміру орендної плати, матеріали справи не містять.

Виходячи з наведеного Указ Президента № 92/2002 (у редакції зі змінами, внесеними Указом Президента № 725/2008) має рекомендаційний характер, він був прийнятий після укладення сторонами договорів у 2005 році і є підставою для перегляду за ініціативою сторін розміру орендної плати, установленої умовами договору, а не для автоматичної зміни умов договору оренди та підвищення розміру орендної плати до 3 %.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду України від 25 червня 2011 року у справі № 6-17цс11.

Суди обґрунтовано відмовили у позові, оскільки належних доказів в силу вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України на підтвердження систематичної несплати ТОВ «Степленд Україна» орендної плати відповідно до договорів оренди, укладених з позивачами, не надано.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 та ін. - ОСОБА_78 відхилити.

Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 21 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 17 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Іваненко Ю.Г., МартинюкВ.І.