233 № 233/1452/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.,

за участю секретаря Поварніциній А.С.,

представника заявників ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка справу за заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3, заінтересована особа відділ ДРАЦС по Костянтинівському району Костянтинівського міськрайонного правління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту народження дитини, -

В С Т А Н О В И В:

23 березня 2016 року заявники звернулись в суд із заявою про встановлення факту народження дитини, посилаючись на наступні обставини. ОСОБА_2, яка не перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, від якого 10 березня 2016 року народила у комунальному закладі «Центральна міська клінічна лікарня № 6 м.Донецька» дитину жіночої статі ОСОБА_4, де їй було видано відповідний документ медичне свідоцтво (дублікат) про народження № 257 від 18 березня 2016 року, на підставі чого отримала свідоцтво про народження ДНР № 007920. Оскільки згідно Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною третьою статті 9 зазначеного Закону, є недійсним і не створює правових наслідків, заявник позбавлена можливості належним чином провести реєстрацію народженої дитини та просить суд встановити факт народження 10 березня 2016 року дитини жіночої статі ОСОБА_4 в м.Донецьк Україна, матірю якої є громадянка України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком громадянин України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заявники в судове засідання не зявились, представник заявників за довіреністю ОСОБА_1 (а.с.11) в судовому засіданні заяву підтримала, посилаючись на викладені в ній обставини, просила її задовольнити.

В судове засідання представник заінтересованої особи не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Зясувавши позицію представника заявників, проаналізувавши в сукупності представлені в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько не перебувають в шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоровя про народження нею дитини.

Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, яка не перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, 10 березня 2016 року народила у комунальному закладі «Центральна міська клінічна лікарня № 6 м.Донецька» дитину жіночої статі ОСОБА_4, де їй було видано відповідний документ медичне свідоцтво (дублікат) про народження № 257 від 18 березня 2016 року (а.с.8-9), на підставі чого отримала свідоцтво про народження ДНР № 007920 (а.с.10).

Згідно Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною третьою статті 9 зазначеного Закону, є недійсним і не створює правових наслідків.

З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та її дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_2 про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянці України ОСОБА_2 свідоцтво про народження її доньки, виданого державним органом України.

Одночасно, суд вважає безпідставними вимоги заявника щодо присвоєння дитині прізвища, імя, по батькові, а також щодо зазначення у рішенні суду відомостей про батька дитини, оскільки при винесенні рішення про встановлення факту народження зазначається лише факт народження дитини у матері без присвоєння прізвища, імя та по батькові. Крім того, заявник не перебуває у зареєстрованому шлюбі з батьком дитини, а тому у відповідності до ст.126 СК України батьки дитини повинні подати спільну письмову заяву про визнання батьківства до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч.4 ст.257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212-215, 223, 234, 251-256, 257-1 ЦПК України, ст.144 Сімейного кодексу України, ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити, встановити факт народження 10 березня 2016 року у м.Донецьк, Україна громадянкою України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3, дитини жіночої статі.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя