Справа № 359/794/16-ц Головуючий у І інстанції Журавський В. В.
Провадження № 22-ц/780/3436/16 Доповідач у 2 інстанції Фінагєєв В. О.
Категорія 24 31.05.2016
УХВАЛА

Іменем України

31 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

Суддів Антоненко В.І., Кашперської Т.Ц.,

за участю секретаря Волинець Я.В.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2016 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2016 року ПрАТ «Київський страховий дім» звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача в порядку регресу шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою у розмірі 50 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07 вересня 2013 на автодорозі Київ-Харків відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хюндай», під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «Фольксваген» під керуванням ОСОБА_2. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 січня 2015 року встановлено, що ДТП трапилося внаслідок порушень правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_2 Однак, провадження у справі було закрито у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Внаслідок зазначеного ДТП транспортний засіб, яким керувала ОСОБА_3 отримав механічні пошкодження. Відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «Київський страховий дім». Оскільки пошкоджений автомобіль «Хюндай» було застраховано на підставі договору добровільного страхування у ПрАТ «СК «Українська страхова група», останнє здійснило виплату ОСОБА_3 у розмірі 96 723 грн. 33 коп. Згодом позивач виплатив ПрАТ «СК «Українська страхова група» страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 50 000 грн. Після настання страхового випадку ПрАТ «Київський страховий дім» не було повідомлено ані страхувальником, ані ОСОБА_2 про подію, що мала місце 07 вересня 2013 року, що є порушенням ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2016 року у задоволенні позову ПрАТ «Київський страховий дім» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Київський страховий дім» просить скасувати рішення суду першої інстанції через невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції невірно застосував ст. ст. 2, 3, 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 1166, 1187 ЦК України. Суд також не врахував ту обставину, що позивач оспорював факт настання ДТП і сплатив страхове відшкодування на підставі рішення суду, а не добровільно. Посилання суду на правові позиції Верховного суду України є безпідставними.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 07 вересня 2013 року близько 18 год. 20 хв. на автодорозі Київ-Харків ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1, в порушення п.10.1 ПДР України перед зміною напрямку руху, не переконавшись, що це буде безпечно і не створить небезпеки іншим учасникам руху, допустила виїзд на смугу зустрічного руху та здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, який рухався в зустрічному напрямку та якого відштовхнуло назад і який зіткнувся з рухаючим позаду автомобілем НОМЕР_3.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 січня 2015 року ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні дорожньо-транспорної пригоди. Однак, провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КупАП закрито у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «Київський страховий дім», що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/2383875.

Пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_3, був застрахований у ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на підставі договору добровільного страхування від 16 жовтня 2012 року. Страхова сума на ТЗ становить 140 000 грн.

10 вересня 2013 року ОСОБА_3 звернулася до ПАТ «СК «Українська страхова група» з повідомленням про настання страхового випадку, який мав місце 07 вересня 2013 року.

Згідно звіту № 2609 дослідження автомобіля НОМЕР_4, складеного 25 вересня 2013 року вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу складає 123 889 грн. 36 коп.

22 жовтня 2013 року ПАТ «СК «Українська страхова група» виплатила ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 96 723 грн. 33 коп.

20 жовтня 2014 року ПАТ «СК «Українська страхова група» звернулася до ПрАТ «Київський страховий дім» з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу та просила сплатити суму в розмірі 96 723 грн. 33 коп.

28 квітня 2015 року ПрАТ «Київський страховий дім» прийняло рішення №682-1ЦВ 2015 по страховій справі №682-1ЦВ/13 про виплату страхового відшкодування в порядку регресу ПАТ «СК «Українська страхова група» у розмірі 50 000 грн.

30 квітня 2015 року вказана сума була перерахована позивачем на рахунок ПАТ «СК «Українська страхова група», що підтверджується платіжним дорученням № 6149.

14 серпня 2015 року ПрАТ «Київський страховий дім» направив ОСОБА_2 вимогу про стягнення шкоди, завданої ДТП в порядку регресу у розмірі 50 000 грн.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами, відповідач як особа, винна в ДТП, притягнута до адміністративної відповідальності. Крім того, ОСОБА_2 одразу після ДТП була госпіталізована до лікарні та інформацію про наявність полісу обов'язкового страхування вона надала потерпілій особі.

Колегія суддів погоджується по суті з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове майно, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. За правилами Закону України «Про страхування» страхове відшкодування здійснюється страховиком.

При настанні страхового випадку страховик виплачує страхове відшкодування відповідно до норм чинного законодавства та договору страхування.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до вимог ст. ст. 33.1, 38 зазначеного Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Враховуючи вищезазначене, правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами, відповідач як особа, винна в ДТП, яке сталося 07 вересня 2013 року, притягнута до адміністративної відповідальності. 10 вересня 2013 року, тобто в межах трьохденного строку, водій пошкодженого автомобіля звернувся до страхової компанії, в якій був застрахований пошкоджений автомобіль, з повідомленням про настання страхового випадку. Сам позивач визнав страховий випадок, добровільно сплативши страхове відшкодування.

Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке у своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Зазначений правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року (справа № 6-284цс15).

В апеляційній скарзі ПрАТ «Київський страховий дім» зазначає, що він сплатив страхове відшкодування не добровільно, а на підставі рішення суду. Однак, з матеріалів справи вбачається, що позивачем було прийнято рішення про виплату відшкодування шкоди в порядку регресу 28 квітня 2015 року. Рішення Господарського суду м. Києва, на яке посилається апелянт, було ухвалено 13 травня 2015 року, тобто після прийняття позивачем в добровільному порядку рішення про виплату страхового відшкодування.

Таким чином, позивач вирішив відшкодувати кошти добровільно ще до ухвалення вказаного рішення, а, отже, визнав страховим випадком подію, що сталася 07 вересня 2013 року.

Крім того, з наданого до суду апеляційної інстанції рішення Господарського суду м. Києва від 13 травня 2016 року, яке набрало законної сили, вбачається, що ПАТ «СК «Українська страхова група» виплатило ОСОБА_3 страхове відшкодування на правовій підставі і така виплата є обґрунтованою.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивач зазначає, що в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції послався на правову позицію, викладену у постанові Верховного суду України від 19 вересня 2015 року. Проте, суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках ВСУ, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Однак такі доводи апелянта не заслуговують на увагу, так як в силу ст. 360-7 ЦПК України суду надано право, а не обов'язок відступати від правових позицій, викладених у висновках Верховного суду України.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що цивільно-правова відповідальність винної особи була застрахована у страховій компанії і остання не надала доказів того, що неповідомлення ОСОБА_2 про настання страхового випадку порушує чи обмежує права страховика. Пошкоджений автомобіль було оглянуто представниками страхової компанії, в якій він був застрахований на підставі договору добровільного страхування, під час ДТП працівниками ДАІ було складено протокол. Обставини, на які посилається ПрАТ «Київський страховий дім», не спростовують факту настання страхового випадку та вартості завданих збитків.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та доводами апеляційної скарги не спростовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Антоненко В.І.

Кашперська Т.Ц.