Провадження № 2/127/5297/16
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 серпня 2016 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гуменюк К.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільних грошових коштів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл спільних грошових коштів, у якому просить суд:

1)Поділити земельну ділянку 0,1073 га, яка розташована за адресою: м. Вінниці, вул. Володарського, 7 у рівних частках;

2)Стягнути на його користь з відповідача 37 058,5 дол. США з суми 74 117, 00 дол. США, отриманих з продажу земельних ділянок в АРК та провести розподіл також банківських відсотків на цю суму;

3)Стягнути на його користь з відповідача 21 554 євро та 18 529 дол. США з загальної суми в 43 108 євро та 37 058 тис. дол. США, які відповідач зберігала на особистих рахунках;

4)Стягнути з на його користь з відповідача 15 000 дол. США з загальної суми позики в 30 000 дол. США.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Однак, в порушення вищевказаних вимог щодо форми та змісту позовної заяви, подавши до суду позовну заяву, позивачем не зазначено ціну позову та доказів, що підтверджують ціну позову.

Як вбачається із позовної заяви, остання містить чотири самостійні вимоги, таким чином, відповідно до пункту 10 частини 1 статті 80 ЦПК України, ціна позову визначається загальної сумою всіх вимог.

При цьому, щодо визначення ціни позову вимоги позовної заяви 1) (про поділ земельної ділянки), відповідно до статті 80 ЦПК України, визначається дійсною вартістю нерухомого майна, а тому, суд зазначає наступне.

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обовязкових платежів визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року № 358 .

У відповідності до п.п. 1 п. 1 вказаної вище постанови оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.

Також, згідно вимог даної Постанови, оцінка обєкта для цілей оподаткування здійснюється субєктами оціночної діяльності, які відповідають вимогам, установленим Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», у складі яких працює хоча б один оцінювач, який отримав кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» хоча б за однією з таких спеціалізацій у межах напряму 1 «Оцінка обєктів у матеріальній формі» і напряму 2 «Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, у тому числі прав на обєкти інтелектуальної власності»

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

З огляду на те, що позовна заява не містить ціни позову щодо вимоги позовної заяви про поділ земельної ділянки та відсутні докази на підтвердження її розміру (звіт про оцінку майн), а відтак відсутня можливість перевірки розміру судового збору, який підлягає сплаті при зверненні до суду з позовною заявою.

Щодо вимог позовної заяви 2) 4) (про стягнення грошових коштів) суд зазначає наступне.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснено, що порядок сплати судового збору за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, у випадках та на умовах, встановлених законом (частина третя статті 533 ЦК), передбачено в абзаці 2 частини першої статті 6 Закону № 3674-VI. У цьому випадку ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову (в національній валюті), визначається розмір судового збору, що підлягає сплаті. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачено раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову.

Станом на 01 серпня 2016 року (день звернення позивача до суду із даною позовною заявою) офіційний курс, встановлений Національним Банком України щодо долару США до гривні становить 24.80654400 грн. за 1 дол.США, а до євро - 27.56751200 грн., тому загальна сума за вимогами позовної заяви про стягнення грошових коштів становить 2 345 160 грн. 23 коп., що і становить ціну позову за даними вимогами (37 058,5 + 18 529 + 15 000 = 70 587,5 дол. США, що еквівалентно 1 750 981 грн. 12 коп. та 21 554 євро еквівалентно 594 179 грн. 11 коп.; 1 750 981 грн. 12 коп. + 594 179 грн. 11 коп. = 2 345 160 грн. 23).

Враховуючи, що позовна заява містить вимоги майнового характеру, то за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (стаття 4 Закону України «Про судовий збір»).

Судом не може бути задоволена заява позивача про звільнення від сплати судового збору, яка мотивована тим, що заявлені ним вимоги раніше були залишені без розгляду, а судовий збір ним було сплачено в повному обсязі, оскільки із зазначених підстав, позивач може ініціювати питання про повернення судового збору при розгляді справи по якому був сплачений судовий збір.

А тому, позивачу слід сплатити судовий збір на загальних підставах, визначених Законом України «Про судовий збір» та зазначених в даній ухвалі.

Вказані обставини свідчать, що позовну заяву позивачем подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 119 ЦПК України, а тому позовна заява підлягає залишенню без руху.

Частиною 1 ст. 121 ЦПК України встановлено, що суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільних грошових коштів - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків - протягом 5 днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_3