Справа № 495/7860/16-ц
16 листопада 2016 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Боярського О.О.,
при секретарі Рачицькій І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про встановлення факту належності нерухомого майна та визнання права власності на спадкове майно,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Затоківської селищної ради про встановлення факту належності нерухомого майна, визнання права власності на спадкове майно та просить суд: встановити факт належності садового будинку №1697, що розташований в СТ «Авангард», смт Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області та складається з: садового будинку літ. «А» загальною площею 68,4 кв.м., житловою площею 59,1 кв.м., сараю літ. «Б», літньої кухні літ. «В», альтанки літ. «Г», туалету літ. «Д», душу літ. «Е», сараю літ. «Є», прибудови літ. «Ж», споруд № 1, 2, 3 ОСОБА_2, який помер 26.08.2001 року; визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно у вигляді садового будинку №1697, що розташований в СТ «Авангард», смт Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області та складається з: садового будинку літ. «А» загальною площею 68,4 кв.м., житловою площею 59,1 кв.м., сараю літ. «Б», літньої кухні літ. «В», альтанки літ. «Г», туалету літ. «Д», душу літ. «Е», сараю літ. «Є», прибудови літ. «Ж», споруд № 1, 2, 3.
Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує наступним. В 2001 році помер батько ОСОБА_1 ОСОБА_2, який за життя був власником земельної ділянки № 1697 в СТ «Авангард» смт Затока м. Білгород-Дністровський, площею 0,056 га та на якій він збудував садовий будинок. Після його смерті ОСОБА_1 та її мати, дружина померлого ОСОБА_3, в рівних частках успадкували земельну ділянку, однак через відсутність правовстановлюючих документів на будинок, він не був включений до спадкової маси померлого.
25 березня 2015 року дружина померлого та мати ОСОБА_1 ОСОБА_3, померла. ОСОБА_1, як єдина її спадкоємиця першої черги за законом, прийняла спадщину у вигляді ? частки земельної ділянки № 1697 в СТ «Авангард» смт Затока.
З дня смерті батька ОСОБА_2 і по сьогоднішній день ОСОБА_1 опікується будинком, здійснює поточні ремонти, оплачує всі встановлені платежі, тощо. Проте відсутність зареєстрованого права власності не дає їй змогу належним чином та повністю розпоряджатися будинком, що змусило її звернутися до суду з даними вимогами.
Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі в судовому засіданні та задовольнити позовні вимоги.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не відомі.
Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивачів, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не зявився, у порядку заочного розгляду справи.
У відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участі у справі,чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 26 серпня 2001 року помер батько позивача ОСОБА_2. Після його смерті, позивач та дружина померлого ОСОБА_3, як спадкоємці першої черги, в рівних частках успадкували та 30.12.2004 року отримали Свідоцтво про право на спадщину за законом (серія ВВО № 956163, реєстровий номер 3-2235, спадкова справа № 139/2003) на земельну ділянку площею 0,056 га, яка розташована на території садівничого товариства «Авангард», ділянка № 1697 Затоківської селищної ради для ведення садівництва.
Родинні відносини ОСОБА_1 з батьком ОСОБА_2 та матірю ОСОБА_3 повністю підтверджуються матеріалами справи.
Відповідно до положень статей 524-527 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, норми якого діяли на момент відкриття спадщини, смерті ОСОБА_2, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.
Стаття 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року: визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
26 березня 2015 року померла ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №408370, видане 26 березня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 3460.
За життя спадкодавцем ОСОБА_2 на належній йому ділянці був збудований садовий будинок. Начальником Білгород-Дністровське міжрайонне бюро технічної інвентаризації ОСОБА_5 в 1998 році було направлено повідомлення виконкому Затоківської селищної ради народних депутатів про те, що на Караліно-Бугаз ОСОБА_6 самовільно збудував двох поверховий садовий будинок літ. «А», госп.блок літ. «Б», альтанка літ. «І», госп.блок літ. «Ж».
Згідно з зведеним актом від 26.01.1998 року вказаний садовий будинок, який будувався батьком позивач, складається з: садового будинку «А», госп.блоку літ. «Б», госп.блоку «В», альтанки літ. «Г», вбиральні літ. «Д», душу літ. «Е», госп.блоку літ. «Ж» та споруд № 1-4.
Відповідно до Експлікації внутрішній площі до плану садового будинку № 1697 літ. «А» від 03.09.1998 року, що була завірена бригадиром Білгород-Дністровського міжрайонного БТІ ОСОБА_7, загальна площа садового будинку літ. «А» складає 59,1 кв.м., з них на першому поверсі 29,2 кв.м., на другому 29,9 кв.м.
В 2016 році на садовий будинок № 1697 в СТ «Авангард», на замовлення позивача, ФОП ОСОБА_8 був виготовлений технічний паспорт. Характеристика будинку, господарських будівель та споруд, що міститься у вказаному паспорті, вказує, що сам садовий будинок, який експерт позначила як літ. «А-2», був збудований в 1962 році, а всі інші будівлі та споруди з 1989 по 1990 роки. В результаті проведення певних реконструкцій протягом всіх цих років, загальна площа будинку збільшилась до 68,4 кв.м., житлова 59,1 кв.м.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Право володіння та користування садовим будинком після смерті забудовника ОСОБА_2, повністю перейшло до ОСОБА_1 та ОСОБА_3, після смерті якої позивач стала повноправним володільцем та користувачем.
У відповідності до ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції з прав людини кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності, інакше як в інтересах суспільства та на умовах передбачених законом та загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст.41 Конституції України, кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом.
У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання
Таким чином, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, у разі якщо оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку не можливе. Оскільки позивачу відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, суд доходить висновку, що позивач може реалізувати своє право на оформлення спадщини лише в судовому порядку. Викладені обставини справи свідчать про обґрунтованість позовних вимог, їх задоволення сприяє захисту спадкових майнових прав ОСОБА_1 та не порушить права інших третіх осіб.
Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.15, 328, ЦК України, ст..ст. 524-527, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 10, 11, 60, 174, 197, 209, 213, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Встановити факт належності садового будинку №1697, що розташований в СТ «Авангард», смт Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області та складається з: садового будинку літ. «А» загальною площею 68,4 кв.м., житловою площею 59,1 кв.м., сараю літ. «Б», літньої кухні літ. «В», альтанки літ. «Г», туалету літ. «Д», душу літ. «Е», сараю літ. «Є», прибудови літ. «Ж», споруд № 1, 2, 3 ОСОБА_2, який помер 26.08.2001 року;
Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно у вигляді садового будинку №1697, що розташований в СТ «Авангард», смт Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області та складається з: садового будинку літ. «А» загальною площею 68,4 кв.м., житловою площею 59,1 кв.м., сараю літ. «Б», літньої кухні літ. «В», альтанки літ. «Г», туалету літ. «Д», душу літ. «Е», сараю літ. «Є», прибудови літ. «Ж», споруд № 1, 2, 3.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя