Справа № 524/419/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.16 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого - судді - Нестеренка С.Г.

при секретарі - Бельченко Н.Л.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 - Красницької - ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, третіх осіб: - приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопа Д.О., ОСОБА_6 і його перекладача ОСОБА_7, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2016 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів у розмірі 416450 грн.

В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що відповідач заподіяв їй збитків внаслідок неналежного виконання договору про надання посередницьких та консультаційних послуг із продажу об'єкта нерухомості.

Зазначала, що звернулася до відповідача з проханням надати їй послуги щодо продажу належної їй квартири АДРЕСА_1. Було укладено з відповідачем договір про надання посередницьких та консультаційних послуг із продажу об'єкта нерухомості, згідно п. 2.1.2 якого виконавець, тобто відповідач, зобов'язувався провести консультаційне обслуговування з питань відносно купівлі-продажу нерухомості за вартісними та технічними характеристиками, а саме надання консультаційних послуг щодо реальної вартості зазначеної квартири з тим, щоб могла продати її за найбільш вигідною для неї ціною.

11 грудня 2015 року продала належну їй квартиру ОСОБА_6 за 50750 грн.

Пізніше, нею з сайту з продажу нерухомості «OLX» було встановлено, що вартість аналогічної квартири по АДРЕСА_1 становить приблизно 22 тис. дол. США.

Вважала, що внаслідок неналежного виконання договірних зобов'язань, а саме не доведення відповідачем реальної вартості квартири, за яку могла її продати, відповідач заподіяв їй збитків на суму 416450 грн.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позов підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 та його представники ОСОБА_4, ОСОБА_8 з позовом не погодилися вважаючи його безпідставним. Зокрема, відповідач пояснив, що дійсно позивач звернулася до нього за допомогою щодо продажу квартири, була досягнута домовленість, він надавав допомогу в оформлені документів з метою укладення договору купівлі-продажу, роз'яснював приблизну вартість квартири в межах до 18 тис. дол. США, відшукав покупця, не приймав участі у визначенні договірної ціни між сторонами договору купівлі-продажу квартири, не мав жодного відношення до здійснення розрахунків за договором купівлі-продажу квартири.

Третя особа - приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Прокоп Д.О. щодо суті позову не визначився. Пояснив, що при посвідченні договору купівлі-продажу квартири позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_6, дієздатність яких ним була перевірена, пояснили, що ціну визначили, грошові кошти бачив, оскільки вони перевірялися на пристрої для перевірки справжності банкнот, але не бачив факт їх передачі.

Третя особа ОСОБА_6 щодо суті позову не визначився. Пояснив, що після підписання договору, ним було передано позивачеві грошові кошти на обумовлену ними суму в 12 тис. євро, які були перевірені, після чого позивач віддала технічну документацію на квартиру та ключі. Відповідач не приймав участі у визначенні та узгодженості між сторонами по договору ціни продажу квартири.

Позивач у судове засідання не прибула, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляла.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, третіх осіб, вивчивши матеріали справи, оцінюючи зібрані та надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Відповідно ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом достовірно встановлено, що на початку листопада 2015 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір без номеру про надання посередницьких та консультаційних послуг із продажу об'єкта нерухомості, за яким згідно п. 1.1 було визначено, що замовник, тобто позивач, доручає, а виконавець, тобто відповідач, зобов'язується здійснити комплекс посередницьких та консультаційних послуг з питань підготовки до продажу та пошуку покупців квартири АДРЕСА_2, а саме згідно:

- п.п. 2.1.2 - провести консультаційне обслуговування замовника з питань регулювання діючим законодавством відносин купівлі-продажу нерухомості, за вартісними та технічними характеристиками житлових приміщень у місті Кременчуці та регіонів;

- п.п. 2.1.3 - здійснити комплекс посередницьких, інформаціно-довідкових, рекламних, консультаційних та маркетингових робіт з пошуку покупця об'єкта засобами, що є в його розпорядженні;

- п.п. 2.1.4 - за дорученням замовника представляти його інтереси у всіх органах державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, житлово-експлуатаційних організаціях, подавати запити та отримувати на них відповіді у всіх органах державної влади та місцевого самоврядування;

- п.п. 2.1.5 - за рахунок і на користь замовника проводити підготовку документації необхідної для підписання договору купівлі-продажу об'єкта, або іншої угоди про передачу прав власності на об'єкт, а саме - замовляти та отримувати документи з технічної інвентаризації та витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно, довідки про кількість власників, тощо.

На виконання своїх зобов'язань відповідач здійснив консультацію позивача щодо можливої ціни продажу квартири АДРЕСА_3, а не по АДРЕСА_1, як вказує позивач. Зокрема, у судовому засіданні відповідач пояснив, що позивачу було роз'яснено про можливу вартість квартири з ціною до 18 тис. дол. США згідно рекламних оголошень у друкованих засобах масової інформації по місту Кременчуку.

Крім того, відповідач здійснив дії по наданню допомоги позивачеві у проведенні державної реєстрації права власності на вказану квартиру, оформлення документації з метою продажу квартири, відшукав покупця та організував їх зустріч, передав документи нотаріусу.

Суд вважає, що відповідач не порушив умови договору укладеного з позивачем, виконав покладені зобов'язання, підтвердженням чого став факт укладення між позивачем та третьою особою ОСОБА_6 11 грудня 2015 року договору купівлі-продажу квартири.

Дійсно, 11 грудня 2015 року між позивачем ОСОБА_1 та третьою особою ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу, який було посвідчено третьою особою - приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопом Д.О., зареєстрованого в реєстрі за № 1818, у присутності перекладача ОСОБА_6 - ОСОБА_7, за яким позивач передала, а ОСОБА_6 прийняв у власність квартиру АДРЕСА_3.

Ціна договору, тобто вартість квартири, була узгоджена між сторонами договору купівлі-продажу, а не між позивачем та відповідачем.

Участі в узгодженні, визначенні ціни квартири при її купівлі-продажу, прийнятті - передачі документів на квартиру, грошових коштів відповідач не приймав. Крім того, позивач не уповноважувала відповідача на вчиненні дій щодо представництва її інтересів при укладенні договору купівлі-продажу квартири та пов'язаних з цим відповідних дій. Також, суд враховує, що позивач не уповноважувала відповідача конкретно визначати відповідний дійсний розмір вартості квартири, яка належала позивачеві, з метою найбільш вигідної реалізації квартири. До того ж, суд враховує, що відповідач не має певної освіти і відповідної кваліфікації щодо здійснення і визначення оцінки об'єктів нерухомості.

Після укладення договору купівлі-продажу квартири позивач передала третій особі ОСОБА_6 технічну документацію та ключі від квартири. Оригінал договору купівлі-продажу квартири станом на день розгляду справи знаходиться у покупця квартири.

Аналізуючи зміст договору про надання посередницьких та консультаційних послуг із продажу об'єкта нерухомості, укладеного між позивачем та відповідачем, а також зміст договору купівлі-продажу кварти, укладеного між позивачем та третьою особою ОСОБА_6, суд констатує, що всі умови, що включені до текстів договорів складають зміст цих правочинів. Ці умови є індивідуальним регулятором відносин між сторонами правочинів. Укладання договору є юридичним фактом, унаслідок якого на відносини між його сторонами поширюється також дія нормативного регулятора - відповідних норм цивільного права. Стаття 629 Цивільного Кодексу України відповідно до якої договір є обов'язковим для виконання сторонами, усуває будь-які сумніви щодо юридичного значення умов договору: вони є юридично обов'язковими, а цивільні права, що ґрунтуються на умовах договору, підлягають захисту в тій же мірі і в той же спосіб, що і права, які прямо передбачені актами цивільного законодавства або випливають із них.

Судом встановлено, що позивач не зверталася з відповідними заявами до правоохоронних органів щодо перевірки незаконності дій відповідача та третіх осіб при укладенні договору купівлі-продажу квартири, визначення вартості квартири. Також, позивач не зверталася з відповідними позовами до вказаних осіб про оскарження нотаріальних дій, визнання недійсними договору купівлі-продажу квартири та розписки про отримання грошових коштів, розірвання договору купівлі-продажу, у тому числі з підстав неналежної оцінки об'єкту нерухомого майна, неодержання грошових коштів за продаж квартири у повному чи частковому розмірах.

Позивач не подала належні і допустимі докази на спростування встановлених судом обставин, на підтвердження факту вчинення відповідачем будь-яких неправомірних дій стосовно позивача, що потягли б за собою настання реальних збитків або упущеної вигоди, у тому числі щодо спонукання позивача шляхом застосування до неї будь-якого фізичного чи психологічного тиску з метою відчуження квартири.

Суд, враховуючи наведені обставини, приходить до висновку, що відповідач стосовно позивача не здійснив будь-які неправомірні дії та не вчинив неправомірну діяльність, не допустив односторонню відмову від виконання свого зобов'язання за договором укладеним з позивачем або односторонньої зміни умов цього договору згідно ст. 525 ЦК України, та, що у розумінні ст.ст. 22, 1166 ЦК України відповідач не заподіяв будь-якої матеріальної шкоди відповідачеві у ході виконання зобов'язань за договором про надання посередницьких та консультаційних послуг із продажу об'єкта нерухомості, а також при укладенні договору купівлі-продажу квартири, де він не був стороною цього правочину, а звідси вважає, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 16, 22, 1166 ЦК України, ст. ст. 14, 57 - 59, 208, 209, 212 - 215, 218, 223 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області упродовж десяти діб з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Повне рішення виготовлено 22 березня 2016 року.

Суддя: