Справа № 157/763/16-ц
Провадження №2/157/295/16
РІШЕННЯ

Іменем України

02 вересня 2016 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гордійчука В.М.,

за участю секретаря Вавдіюк Т.О.,

позивача ОСОБА_1,

його представника ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Камені-Каширському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог Камінь-Каширського районного відділу ДВС Головного управління юстиції у Волинській області про визнання правочину удаваним, визнання права власності на майно та звільнення його з-під арешту,

в с т а н о в и в :

08 вересня 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом в якому зазначає, що 18 листопада 2010 року з відповідачем в усній формі уклали угоду купівлі-продажу автомобіля марки «Audi 80», 1988 року випуску, червоного кольору, номер кузова НОМЕР_1, номерний знак НОМЕР_2 за 1100 доларів США.

На підтвердження укладення вказаної угоди 18 листопада 2010 року приватним нотаріусом Ратнівського районного нотаріального округу Волинської області було видане доручення, яким ОСОБА_3 уповноважив його укладати правочини щодо розпорядження та користування автомобілем, зняття його з обліку, в разі потреби та вчиняти інші юридичні дії, повязані з експлуатацією даного транспортного засобу.

Також на підтвердження угоди купівлі-продажу відповідач у справі надав йому розписку про отримання коштів.

З 18 листопада 2010 року відповідач у справі передав йому в м. Камені-Каширському вищевказаний транспортний засіб, ключі та реєстраційні документи на нього і з того часу він фактично користується та розпоряджається автомобілем.

23 грудня 2015 року на належний йому вищевказаний транспортний засіб був накладений арешт.

Вищевказане доручення було видано до накладення арешту на майно відповідача і за відсутності будь-якої заборони на його відчуження.

Звернувшись із скаргою до Камінь-Каширського відділу поліції ГУНП у Волинській області з захисту своїх порушених прав, йому рекомендовано було звернутися до суду.

Вважає, що вони з відповідачем домовилися про всі істотні умови договору купівлі-продажу автомобіля.

У звязку з викладеним, просить визнати договір доручення, на виконання якого 18 листопада 2010 року ОСОБА_3 на імя ОСОБА_1 видано довіреність, посвідчену приватним нотаріусом районного нотаріального округу Волинської області, удаваним правочином, що приховує договір купівлі-продажу транспортного засобу марки «AUDI 80», 1988 року випуску, червоного кольору, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, визнати за ним право власності на цей автомобіль та звільнити його з-під арешту.

Позивач та його представник при розгляді справи позовні вимоги підтримали повністю та пояснили, що договір доручення на автомобіль був укладений з метою не платити кошти за оформлення договору купівлі-продажу цього автомобіля. Вказаним автомобілем він користувався більше пяти років і відповідач претензій до нього не мав. Оскільки арешт був накладений після придбання ним автомобіля, то останнього слід звільнити з-під арешту. Просять позов задовольнити.

Відповідач позов визнав та пояснив, що дійсно отримав від позивача кошти в сумі 1100 доларів США за належний йому автомобіль і з метою здешевити оформлення купівлі-продажу його, він видав доручення на право керування і розпорядження цим автомобілем.

Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Судом установлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ААС № 059888 виданого Камінь-Каширським ВРЕВ ДАІ УМВС України у Волинській області (а.с. 8) ОСОБА_4 є власником автомобіля марки «Audi 80», 1988 року випуску, легковий седан, червоного кольору, номер кузова НОМЕР_1, номерний знак НОМЕР_2.

Як убачається із розписки від 18 листопада 2010 року (а.с. 16) ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_1 кошти в сумі 1100 доларів США за автомобіль марки «Audi 80», 1988 року випуску, номерний знак НОМЕР_2, тобто за вищевказаний транспортний засіб, претензій майнового характеру не має.

У вказані розписці ОСОБА_4 зазначив, що зобовязується на протязі короткострокового терміну укласти договір купівлі-продажу.

Крім цього, ОСОБА_4 надав ОСОБА_1 довіреність від 18 листопада 2010 року на право керування, розпорядження вищевказаним автомобілем та вчинення щодо нього інших юридичних дій (а.с. 17).

Відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не забороні законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом.

Аналізуючи встановлені обставини та вказані норми закону, суд вважає, що сторони, укладаючи згаданий договір доручення, фактично уклали договір купівлі-продажу автомобіля, у звязку з чим договір доручення є удаваним, вчиненим сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Суд не бере до уваги, що на даний час строк доручення закінчився, оскільки воно було дійсне на момент фактичного укладення договору купівлі-продажу автомобіля і діяло після цього протягом пяти років.

Як убачається із акту опису і арешту майна від 23 грудня 2015 року складеного державним виконавцем ВДВС Камінь-Каширського районного управління юстицію ОСОБА_5 (а.с. а.с. 10-13), при примусовому виконанні виконавчого листа №2/157/324 виданого 25 вересня 2013 року про стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 аліментів на утриманні дитини, на автомобіль марки «Audi 80», номерний знак НОМЕР_2, був накладений арешт.

Статтями 391, 392 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи, що арешт на автомобіль був накладений 23 грудня 2015 року у звязку з невиконанням відповідачем боргових зобовязань, а цей автомобіль на час накладення на нього арешту фактично вже не належав позивачу, який правомірно набув право власності на нього, суд вважає, що з мето захисту права власності ОСОБА_1, вказаний автомобіль слід звільнити з-під арешту.

Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності на автомобіль не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, позивач не навів правову підставу для задоволення вказаної позовної вимоги, оскільки він на даний час володіє лише правом керування і розпорядження вказаним автомобілем, а зміст права власності передбачає, крім вказаного, право володіння автомобілем, що може виникнути лише після реєстрації права власності на цей автомобіль у відповідних органах Міністерства внутрішніх справ на підставі ст. 34 Закону України «Про дорожній рух».

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 235, 328 ЦК України, ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати удаваним договір доручення, укладений 18 листопада 2010 року, на підставі якого ОСОБА_3 видав довіреність ОСОБА_1 серії ВРД № 373561, посвідчену приватним нотаріусом Ратнівського нотаріального округу Волинської області.

Визнати укладеним 18 листопада 2010 року договір купівлі продажу, за яким ОСОБА_3 продав за ціною 1100 (одна тисяча сто) доларів США належний йому автомобіль на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АСС № 059888, виданого Камінь-Каширським ВРЕВ ДАІ УМВС України у Волинській області, а ОСОБА_1 купив автомобіль марки «AUDI 80», 1988 року випуску, червоного кольору, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2.

Звільнити з-під арешту автомобіль марки «AUDI 80», 1988 року випуску, червоного кольору, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, який накладений 23 грудня 2015 року державним виконавцем ВДВС Камінь-Каширського районного управління юстицію ОСОБА_5.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд шляхом подачі апеляційних скарг в 10-ти денний строк з дня його проголошення.

Особи, які не брали участь у справі і не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: ОСОБА_7