Справа № 495/7636/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивачів:

- від ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (довіреність № 132/П/2015 від 01.10.2015 року)

- від ОСОБА_3 - не з'явився

від відповідача: Дідік В.А. (довіреність б/н від 20.07.2015 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/7636/15-ц

за позовом:

- ОСОБА_1

- ОСОБА_3

до Приватного підприємства «Житлово-експлуатаційний комплекс «Мегаполіс»

про визнання дій незаконними щодо неправомірної відмови у видачі довідки про реєстрацію осіб з місця проживання, зобов'язання надати таку довідку та відшкодування моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

20.10.2015 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач-1) та ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач-2) звернулися до Білгород-Дністровського міськрайоннго суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємства «Житлово-експлуатаційний комплекс «Мегаполіс» (далі по тексту - відповідач про визнання дій незаконними щодо неправомірної відмови у видачі довідки про реєстрацію осіб з місця проживання, зобов'язання надати таку довідку та відшкодування моральної шкоди (а.с.2-5).

Так, позивачі просять суд:

- визнати незаконними дії ПП «ЖЕК «Мегаполіс» щодо неправомірної відмови у видачі ОСОБА_3 та її законному представникові ОСОБА_1 довідки про реєстрацію осіб з місця проживання;

- зобов'язати ПП «ЖЕК «Мегаполіс» надати ОСОБА_3 та її законному представникові ОСОБА_1 довідку про реєстрацію осіб з місця проживання;

- стягнути з ПП «ЖЕК «Мегаполіс» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.;

- - стягнути з ПП «ЖЕК «Мегаполіс» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мотивовані тим, що ОСОБА_3 є власницею квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_3 виявила бажання продати, а ОСОБА_1 - купити, зазначена квартиру. При звернення позивачів до нотаріуса для посвідчення договору купівлі-продажу вказаної квартири, від них було витребувано довідку про склад сім'ї. Багатоквартирний будинок, в якому знаходиться вказана квартира не відноситься до КП Білгород-Дністровської МР «ЖЕО-1», а знаходиться в обслуговуванні ПП «ЖЕК «Мегаполіс». Між тим, багаточисельні звернення позивачів до відповідача щодо надання довідки залишені без задоволення. На думку позивачів, такі дії (бездіяльність) відповідача порушує їх права та суперечить положенням ст.ст. 317, 391 ЦК України, ст.ст. 5, 11 Закону України «Про інформацію», ст.ст. 10, 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Крім того, позивачі вважають, що такими діями (бездіяльністю) відповідача їм було завдано моральної шкоди, яка полягає у неможливості їм розпочати подальше оформлення квартири, налагодження життя: вони постійно відчувають нервовість та депресивний стан через неможливість отримання довідки про склад сім'ї, що в свою чергу унеможливлює оформити перехід права власності на квартиру.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.10.2015 року відкрито провадження по справі № 495/7636/15-ц за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до ПП «ЖЕК «Мегаполіс» про визнання дій незаконними щодо неправомірної відмови у видачі довідки про реєстрацію осіб з місця проживання, зобов'язання надати таку довідку та відшкодування моральної шкоди. Справу призначено до розгляду (а.с.20).

Відповідачем - ПП «ЖЕК «Мегаполіс», подано до суду письмове заперечення проти позову ОСОБА_1 та ОСОБА_3, згідно з яким він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у повному обсязі (а.с.24-25).

Такі заперечення ПП «ЖЕК «Мегаполіс» мотивовані тим, що відповідно до договору № 1 про надання послуг власникам квартир житлових будинків № 2 та АДРЕСА_2 укладеного 01.01.2010 року між ПП «ЖЕК «Мегаполіс» та ВК Білгород-Дністровської МР, визначено напрямки та обсяги надання послуг по договору, в переліку яких відсутня послуга, що передбачає видачу довідки про склад сім'ї. У свою чергу, уповноваженим органом з питань реєстрації місця проживання є Біогород-Дністровський РВ ДМС України в Одеській області. Крім того, права позивача-1 - ОСОБА_1, взагалі не можуть бути порушені, так як він не є власником квартири № 184 в житловому будинку АДРЕСА_2 власником якої є ОСОБА_3 Щодо тверджень позивачів про заподіяння їм моральної шкоди з боку відповідача та вимог про її стягнення слід зазначити, що позивачами не надано жодних належних та допустимих доказів в обгрунтування наявності та розміру такої моральної шкоди.

Позивач-1 - ОСОБА_1, в судове засідання не з'явився, але його представник - ОСОБА_2, в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Позивач-2 - ОСОБА_3, в судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву, згідно якої просить розгляд справи провести за її відсутності, а позов - задовольнити (а.с.30).

Представник відповідача (ПП «ЖЕК «Мегаполіс») - Дідік В.А., у судовому засіданні викладені у заперечені твердження та доводи підтримав в повному орбсязі та просив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази та заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників судового процесу, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Так, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ПП «ЖЕК «Мегаполіс» про визнання дій незаконними щодо неправомірної відмови у видачі довідки про реєстрацію осіб з місця проживання, зобов'язання надати таку довідку та відшкодування моральної шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, власником квартири № АДРЕСА_2 в місті Білгород-Дністровському Одеської області є ОСОБА_3, що підтверджується складеним 04.02.2009 року КП «Білгород-Дністровське БТІ» технічним паспортом (інвентаризаційна справа № 5966-184, реєстровий № 6270) та виданим 26.02.2009 року ВК Білгород-Дністровської МР свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 (а.с.6-9).

Адвокат Волощук Т.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_3, звернулася до директора ПП «ЖЕК «Мегаполіс» із адвокатським запитом з приводу видачі довідки про склад сім'ї ОСОБА_3

У відповідь на виказаний вище запит, директором ПП «ЖЕК «Мегаполіс» на адресу Волощук Т.В. 06.08.2014 року надіслано листа № 013-14, згідно з яким ПП «ЖЕК «Мегаполіс» надає послуги на підставі двостороннього договору між власником квартири і підприємством. Громадяни ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у житловому будинку по АДРЕСА_2 не зареєстровані, договори на обслуговування із вказаними громадянами ПП «ЖЕК «Мегаполіс» не укладало. Крім того, по квартирі АДРЕСА_1, яка є власністю ОСОБА_3 або ОСОБА_6 (за їх твердженням), станом на 01.08.2004 року рахується заборгованість за утримання в розмірі 6 227,10 грн. Після погашення заборгованості і укладення договору з власником квартири, йому будуть надані всі послуги, в т.ч. і по паспортному обслуговуванняю (а.с.13).

14.08.2014 року адвокат Волощук Т.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_3, вдруге звернулася до директора ПП «ЖЕК «Мегаполіс» із адвокатським запитом, згідно з яким просила надати їй: інформацію, яким чином та на підставі яких документів за квартирою № 184 по АДРЕСА_2 в м. Білгород-Дністровському сформувалась заборгованість на утримання станом на 01.08.2014 року у розмірі 6 227,10 грн.; повний розрахунок заборгованості (з чого складається) на утримання станом на 01.08.2014 року у розмірі 6 227,10 грн. за квартирою № 184 по АДРЕСА_2 в м. Білгород-Дністровському; довідку про склад сім'ї по квартирі АДРЕСА_2 (а.с.12).

У відповідь на виказаний вище запит від 14.08.2014 року, директором ПП «ЖЕК «Мегаполіс» на адресу Волощук Т.В. 29.08.2014 року надіслано листа № 016-14, згідно з яким повідомлено, що у відповіді від 06.08.2014 року № НОМЕР_1 «ЖЕК «Мегаполіс» вже відповідало на поставлені питання. Додатково направлено копії документів, на підставі яких ПП «ЖЕК «Мегаполіс» надає послуги мешканцям будинку АДРЕСА_2 договір №1 від 01.01.2010 року про надання послуг власникам квартир житлових будинків АДРЕСА_2 рішення № 204 від 25.03.2010 року про погодження тарифу житлових будинків та прибудинкової території ПП «ЖЕК «Мегаполіс» по АДРЕСА_2 (а.с.14).

Дані обставини і стали підставою для звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до суду із відповідним позовом до ПП «ЖЕК «Мегаполіс» про визнання дій незаконними щодо неправомірної відмови у видачі довідки про реєстрацію осіб з місця проживання, зобов'язання надати таку довідку та відшкодування моральної шкоди.

Між тим, суд за такими доводами та вимогами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 погодитися не може, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, виходячи з наступного.

01.01.2010 року між ПП «ЖЕК «Мегаполіс» (Виконавець) та ВК Білгород-Дністровської МР (Замовник) було укладено Договір № 1 про надання послуг власникам квартир житлових будинків АДРЕСА_2 відповідно до п.1.1 якого Замовник доручає, а Виконавець зобов'язується надавати послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житлових будинках АДРЕСА_2 (а.с.26-28).

Розділом 2 Договору передбачені напрямки та обсяги надання послуг по договору. Так, Виконавець надає наступні послуги з утримання житлових будинків АДРЕСА_2: прибирання прибудинкової території; прибирання коридорів, сходових клітин; вивезення побутових відходів (збирання, зберігання, перевезення, перероблення, утилізація, знешкодження); прибирання підвалу, технічних поверхів та покрівлі; технічне обслуговування ліфтів; обслуговування систем диспетчеризації; технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем гарячого водопостачання, холодного водопостання, водовідведення, теплопостачання, зливової каналізації; дератизація; дезінсекція; обслуговування димовентиляційних каналів; технічне обслуговування та поточний ремонт систем протипожежної автоматики та димовидалення; поточний ремонт конструктивних елементів внутрішньо будинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливової каналізації і технічних пристроїв та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території; поливання дворів, клумб і газонів; прибирання і вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, протиожиледними сумішами; освітлення місць загального користування і підвалів та підкачування води; енергопостачання ліфтів; періодична повірка, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки; інші витрати.

Згідно із п.5.4 Договору, він вступає в силу з 01.01.2010 року і діє до 01.01.2020 року.

Таким чином, зі змісту вказаного вище договору вбачається, що його положеннями не передбачено надання ПП «ЖЕК «Мегаполіс» такої послуги як видача довідки про склад сім'ї (про що у адкокатських запитах просила адвокат Волощук Т.В.) та видача довідки про реєстрацію осіб з місця проживання (про що просять позивачу у поданій позовній заяві).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та було вище зазначено, Адвокат Волощук Т.В., яка діяла в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зверталася до директора ПП «ЖЕК «Мегаполіс» із адвокатськими запитом з приводу видачі довідок про склад сім'ї по квартирі АДРЕСА_2, а у поданій до суду позовній заяві ОСОБА_1 та ОСОБА_3 просять зобов'язати ПП «ЖЕК «Мегаполіс» надати їм зовсім іншу довідку - про реєстрацію осіб з місця проживання, що взагалі відноситься до повноважень органів Державної міграційної служби.

Також слід зазначити, що звертаючись до суду з відповідною позовною заявою ОСОБА_1 не додано жодного доказу та не доведено факту того, яке взагалі відношення він має до квартири АДРЕСА_2, так як згідно наявних матеріалів справи її власником є ОСОБА_3

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність будь-яких підстав для визнання незаконними дій ПП «ЖЕК «Мегаполіс» щодо неправомірної відмови у видачі ОСОБА_3 та її законному представникові ОСОБА_1 довідки про реєстрацію осіб з місця проживання та зобов'язання ПП «ЖЕК «Мегаполіс» надати ОСОБА_3 та її законному представникові ОСОБА_1 довідку про реєстрацію осіб з місця проживання.

Крім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 просять суд стягнути на їх користь з ПП «ЖЕК «Мегаполіс» моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. (по 5 000 грн. на кожного).

Статтею 23 Цивільного кодексу України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Так, компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача.

Згідно із п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Як стверджують позивачі, незаконними діями (бездіяльністю) відповідача їм було завдано моральної шкоди, яка полягає у неможливості їм розпочати подальше оформлення квартири, налагодження життя: вони постійно відчувають нервовість та депресивний стан через неможливість отримання довідки про склад сім'ї, що в свою чергу унеможливлює оформити перехід права власності на квартиру.

Між тим, суд вважає, що визначений ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розмір моральної шкоди не підлягає стягненню з ПП «ЖЕК «Мегаполіс», у зв'язку з тим, що в порушення положень Цивільного кодексу України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» позивачами не визначено з яких міркувань вони виходили, визначаючи розмір шкоди саме у розмірі 10 000 грн. та якими доказами це підтверджується. Більш того, судом взагалі не встановлено винних дій відповідача, результатом яких могло бути завдання позивачам моральної шкоди.

Зі змісту ст.3 Цивільного процесуального кодексу України та ст.15 Цивільного кодексу України вбачається, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Таким чином, в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 25.12.2013 року по справі № 6-94ц13, за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування норм матеріального права.

Частиною 1 статті 360-7 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Як встановлено під час розгляду справи та було вищезазначено, матеріали справи не містять, а позивачами не представлено до суду доказів, які б свідчили про порушення їх прав зі сторони відповідача, які вони просять захистити.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ст.1 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 57-58 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст.212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст.213 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про недоведеність, безпідставність та необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до ПП «ЖЕК «Мегаполіс» про визнання дій незаконними щодо неправомірної відмови у видачі довідки про реєстрацію осіб з місця проживання, зобов'язання надати таку довідку та відшкодування моральної шкоди, у зв'язку з чим в їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 23, 1167 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Житлово-експлуатаційний комплекс «Мегаполіс» про визнання дій незаконними щодо неправомірної відмови у видачі довідки про реєстрацію осіб з місця проживання, зобов'язання надати таку довідку та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Мишко