Справа № 567/1014/15-ц
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2016 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Мельниченко Т.М.

з участю

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення пені від суми несплачених аліментів,

в с т а н о в и в :
в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені в розмірі 12767 грн. 09 коп. від суми несплачених аліментів звернулася ОСОБА_4 , мотивуючи це несплатою в період з 06.11.2014 року по 31.08.2015 року відповідачем аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були присуджені до стягнення рішенням Острозького районного суду від 27.10.2014 року в розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили до повноліття дитини.

В подальшому зменшила позовні вимоги у зв`язку з поданими відповідачем квитанціями про сплату грошових коштів в рахунок сплати аліментів в сумі 2950 грн. 17 коп. за оспорюваний період та просить стягнути з відповідача пеню від суми несплачених аліментів в розмірі 5652 грн. 87 коп.

Відповідач позов визнав частково, зазначивши, що в 2014 році та на початку 2015 року проходив військову службу за мобілізацією в Острозькому РВК, а в подальшому у військовій частині НОМЕР_1 та не контролював розміру відрахувань зі своєї заробітної плати на сплату аліментів за рішенням Острозького районного суду від 27.10.2014 року, оскільки вважав, що аліменти з нього стягуються за виконавчим листом.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала. Пояснила, що за рішенням Острозького районного суду від 27.10.2014 року відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили до повноліття дитини, але починаючи з листопада 2014 року відповідач, будучи працевлаштованим, аліменти не сплачував. Зазначаючи про те, що у відповідача утворилась заборгованість по сплаті аліментів за листопад 2014 року в розмірі 838,88 грн., за грудень 2014 року, січень 2015 року, лютий 2015 року по 1006,66 грн. та березень 2015 року і серпень 2015 року в розмірі 551,25 грн., посилаючись на ст.. 196 СК України, та зменшивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача на користь позивача пеню в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення в розмірі 5652 грн. 87 коп. Зазначила, що зменшення позовних вимог пов`язано з тим, що відповідач протягом квітня-липня 2015 року проводив сплату аліментів.

Пояснила, що станом по час пред`явлення позивачкою виконавчого листа на виконання зазначеного рішення суду, боргу по сплаті аліментів в твердій грошовій сумі, які були присуджені попереднім рішенням суду, у відповідача не було.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково, підтвердив наявність рішення суду про стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили до повноліття дитини. Зазначив, що особисто повідомив державного виконавця про наявність зазначеного рішення, який повідомив його про те, що за наявності в нього місця роботи аліменти будуть стягуватись шляхом відрахування з його заробітної плати та перерахування стягувачу.

Пояснив, що з 19.03.2014 року проходив службу в Острозькому військовому комісаріаті і у зв`язку з таким повідомленням державного виконавця ОСОБА_6 не контролював відрахування аліментів зі своєї заробітної плати, думаючи, що таке відрахування проводить бухгалтерія.

Зазначив, що з 17.12.2014 року по 11.03.2015 року проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_1 , що знаходиться в м. Володимир-Волинський Волинської області і про зміну місця служби державного виконавця не повідомляв, як і не контролював чи проводилось утримання з його заробітної плати аліментів на утримання сина на користь ОСОБА_4 .

У зв`язку з цим, пояснив, що розміру своєї заробітної плати не знав.

Зазначив, що з квітня 2015 року став погашати заборгованість по сплаті аліментів, яка утворилась з листопада 2014 року і на даний час вказана заборгованість погашена.

Пояснив, що аліменти за серпень 2015 року ним були сплачені 01.09.2015 року.

Вважає, що відсутня його вина в утворенні заборгованості по сплаті аліментів, оскільки він повідомляв державного виконавця відділу ДВС Острозького районного управління юстиції про наявність судового рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_4 аліментів в розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і ним був повідомлений про те, що стягнення аліментів буде проводитись шляхом їх відрахування з заробітної плати.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що з 11.07.2015 року працює державним виконавцем відділу ДВС Острозького районного управління юстиції та з зазначеного часу в його провадженні перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів в розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання дитини. До нього державним виконавцем у вказаному виконавчому провадженні був ОСОБА_6 . В вересні 2015 року ОСОБА_2 надав для нього квитанції про сплату аліментів на користь ОСОБА_4 на загальну суму 2950,17 грн, а тому сума заборгованості, зазначена в розрахунку державного виконавця від 04.09.2015 року не відповідає дійсності.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що 27.12.2015 року її знайомий ОСОБА_2 передав для неї 1450 грн. з проханням перерахувати їх в якості аліментів ОСОБА_4 , що вона і зробила, перерахувавши зазначену суму за допомогою своєї платіжної картки.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 в судовому засіданні встановлено, що малолітній ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 і його батьками є позивач та відповідач по справі.

З виконавчого листа №567/1052/14-ц, виданого 11.11.2014 року Острозьким районним судом Рівненської області вбачається, що за результатами розгляду справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 судом вирішено змінити розмір аліментів, що стягувались з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із 350 грн. щомісячно (в твердій грошовій сумі) на 1/4 частину всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. З зазначеного виконавчого листа вбачається, що рішення суду набрало законної сили 06.11.2014 року, а сам виконавчий лист було видано 11.11.2014 року.

З довідки №34 від 16.02.2016 року Острозького РВК вбачається, що з 19.03.2014 року по 11.03.2015 року ОСОБА_2 проходив військову службу в Збройних Силах України.

Зокрема, відповідно до довідки №150 від 25.02.2016 року ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається, що ОСОБА_2 з березня 2014 року по грудень 2014 року проходив військову службу в Острозькому РВК, де отримав грошове забезпечення: в листопаді 2014 року 2464,02 грн, в грудні 2014 року 2496,90 грн.

Відповідно до довідки №493 від 01.03.2016 року військової частини НОМЕР_1 , витягів з наказу №33 від 17.12.2014 року та наказу №52 від 11.03.2015 року командира військової частини НОМЕР_4 (м.Володимир-Волинський) вбачається, що ОСОБА_2 з 17 грудня 2014 року по 11 березня 2015 року проходив військову службу в зазначеній військовій частині, де отримав грошове забезпечення: в грудні 2014 року 348,39 грн, в січні 2015 року 1870,65 грн., в лютому 2015 року 3098 грн. та в березні 2015 року 3490,68 грн.

З виконавчого провадження №45443693 відділу ДВС Острозького районного управління юстиції за виконавчим листом №567/1052/14-ц, виданим Острозьким районним судом, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 вбачається, що 12.11.2014 року ОСОБА_4 звернулась до зазначеного відділу з заявою про прийняття до виконання виконавчого листа про стягнення аліментів, вказавши при цьому, що ОСОБА_2 працює в Острозькому РВК.

Одночасно, з виконавчого провадження №45443693 за виконавчим листом №567/1052/14-ц, виданим Острозьким районним судом встановлено, що 14.11.2014 року державним виконавцем було відкрито вказане виконавче провадження.

Таким чином, з 14.11.2014 року відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року розпочалось примусове виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Водночас, з постанови державного виконавця від 14.11.2014 року вбачається, що вказівка про надання терміну на добровільне виконання судового рішення відсутня, що відповідає ч.2, 4 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження", якою визначено, що при відкритті виконавчого провадження за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів, строк на самостійне виконання боржником рішення не надається, оскільки аліменти є періодичними платежами.

З зазначеної постанови вбачається, що вона отримана боржником ОСОБА_2 особисто 17.11.2014 року, що при відсутності у виконавчому провадженні доказів виклику ОСОБА_2 до державного виконавця підтверджує його пояснення в судовому засіданні про те, що у відділ ДВС Острозького районного управління юстиції він з`явився з власної ініціативи для вирішення питання про проведення стягнення аліментів з його заробітної плати, повідомивши при цьому державного виконавця про своє перебування на службі в Острозькому РВК.

Таким чином, державному виконавцю відділу ДВС Острозького районного управління юстиції на час відкриття виконавчого провадження було відомо про працевлаштування боржника, а отже саме державний виконавець мав вчинити передбачені Законом України "Про виконавче провадження" дії, направлені на негайне виконання судового рішення шляхом перерахування коштів з заробітної плати боржника на рахунок стягувача.

З постанови державного виконавця від 26.11.2014 року вбачається, що вказане виконавче провадження було закінчено у зв`язку з роботою божника в ІНФОРМАЦІЯ_4 і зазначена постанова з виконавчим листом того ж дня були направлені для виконання у відділ ДВС Рівненського міського управління юстиції та при цьому, заборгованість по аліментах для ОСОБА_2 не нараховувалась.

З виконавчого провадження №45657413 відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції за виконавчим листом №567/1052/14-ц, виданим Острозьким районним судом, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 вбачається, що 27.11.2014 року зазначений відділ отримав постанову державного виконавця відділу ДВС Острозького районного управління юстиції від 26.11.2014 року про закінчення виконавчого провадження за зазначеним виконавчим листом у зв`язку з направленням його за належністю та акт державного виконавця відділу ДВС Острозького районного управління юстиції від 26.11.2015 року про роботу боржника в Рівненському обласному військовому комісаріаті.

Одночасно, з виконавчого провадження №45657413 відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції за виконавчим листом №567/1052/14-ц, виданим Острозьким районним судом встановлено, що 01.12.2014 року державним виконавцем зазначеного відділу було відкрито вказане виконавче провадження, звернено стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_2 та зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_5 утримані із заробітку кошти пересилати на рахунок ОСОБА_4 в ПАТ КБ "ПриватБанк" і зобов`язано Рівненський обласний військовий комісаріат в триденний термін повідомляти державного виконавця про причину припинення виплат та нове місце роботи боржника. Водночас, з постанови державного виконавця від 01.12.2014 року вбачається, що заборгованість по аліментах станом на 01.12.2014 року відсутня.

З листа Рівненського обласного військового комісаріату від 29.12.2014 року на адресу відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції, отриманого зазначеним відділом 13.01.2015 року вбачається, що ОСОБА_2 проходив військову службу за мобілізацією в Острозькому РВК з 19.03.2014 року та переміщений 17.12.2014 року для подальшого проходження служби до військової частини пп НОМЕР_4 м. Володимир-Волинський Волинської області.

Таким чином, вини ОСОБА_2 в утворенні заборгованості по сплаті аліментів за період з 06.11.2014 року по 17.12.2014 року немає, що виключає відповідальність за прострочення сплати аліментів у виді неустойки.

З виконавчого провадження №470414776 відділу ДВС Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції за виконавчим листом №567/1052/14-ц, виданим Острозьким районним судом, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 вбачається, що зазначений відділ отримав постанову державного виконавця відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції від 03.03.2015 року про закінчення виконавчого провадження за зазначеним виконавчим листом у зв`язку з направленням його за належністю та сам виконавчий лист.

З постанови державного виконавця відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції від 03.03.2015 року вбачається, що виконавче провадження було закінчено у зв`язку з проходженням боржником служби у в/ч пп НОМЕР_4 м.Володимир-Волинський Волинської області. Водночас, з розрахунку заборгованості по аліментах, проведеного державним виконавцем відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції по середньомісячній заробітній платі штатного працівника по м.Рівне, вбачається, що державним виконавцем заборгованість ОСОБА_2 за період з 06.11.2014 року по лютий (включно) 2015 року становила 3858,86 грн.

Одночасно, з постанови державного виконавця по виконавчому провадженню №470414776 відділу ДВС Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції за виконавчим листом №567/1052/14-ц, виданим Острозьким районним судом встановлено, що 27.03.2015 року державним виконавцем зазначеного відділу було відкрито вказане виконавче провадження по виконанню рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_10 аліментів в розмірі 1/4 частину всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

З заяви ОСОБА_4 від 24.03.2015 року, яка надійшла на адресу відділу ДВС Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції 30.03.2015 року вбачається, що стягувач просить направити виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_2 за його місцем проживання в відділ ДВС Острозького районного управління юстиції у зв`язку з демобілізацією Антонюка В.В. і постановою державного виконавця від 31.03.2015 року виконавче провадження з зазначеної причини було закінчено.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження", боржник зобов`язаний протягом трьох робочих днів письмово повідомляти державного виконавця про зміну місця роботи. Матеріали виконавчого провадження не містять такої заяви боржника.
Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 не контролював перерахування коштів зі своєї заробітної плати, хоча зобов`язаний був це робити для забезпечення нормальних умов утримання сина, що в сукупності з тим, що він письмово не повідомив державного виконавця про зміну місця служби, вказує на те, що заборгованість за період з 17.12.2014 року виникла з його вини.

З виконавчого провадження №47156621 відділу ДВС Острозького районного управління юстиції за виконавчим листом №567/1052/14-ц, виданим Острозьким районним судом, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 вбачається, що 06.04.2015 року зазначений відділ отримав постанову державного виконавця відділу ДВС Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції від 31.03.2015 року про закінчення виконавчого провадження за зазначеним виконавчим листом у зв`язку з направленням його за належністю та сам виконавчий лист.

Одночасно, з постанови державного виконавця по виконавчому провадженню №47156621 відділу ДВС Острозького районного управління юстиції за виконавчим листом №567/1052/14-ц, виданим Острозьким районним судом встановлено, що 06.04.2015 року державним виконавцем зазначеного відділу було відкрито виконавче провадження по виконанню рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_10 аліментів в розмірі 1/4 частину всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

З пояснень свідка ОСОБА_7 вбачається, що зазначене виконавче провадження на даний час знаходиться на виконанні у відділі ДВС Острозького районного управління юстиції.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що заборгованість по сплаті аліментів з 17.12.2014 року виникла з вини ОСОБА_2 внаслідок неповідомлення ним державного виконавця про зміну місця служби, то за вказаний період з нього слід стягнути неустойку (пеню).

Відповідно до пояснень відповідача та довідки Межиріцької сільської ради Острозького району №1543 від 08.10.2015 року вбачається, що ОСОБА_2 з 12.03.2015 року не працює. Отже, розмір аліментів, який підлягає сплаті частково з березня та в подальшому з квітня 2015 року, зазначений в розрахунку державного виконавця в розмірі 551,25 грн. відповідає обставинам справи.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів, позивач взяла до уваги розрахунок заборгованості по сплаті аліментів державного виконавця відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції від 03.03.2015 року, за яким загальна сума заборгованості станом на 28.02.2015 року становила 3858,86 грн., а також розрахунок заборгованості по сплаті аліментів державного виконавця відділу ДВС Острозького районного управління юстиції від 04.09.2015 року, за яким загальна сума заборгованості станом на 31.08.2015 року становила 5783,31 грн.
Суд вважає таку позицію помилковою, а зазначені розрахунки такими, що не відповідають дійсним обставинам та п.7.13.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року з наступних підстав.
Розрахунок заборгованості по сплаті аліментів державного виконавця відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції від 03.03.2015 року містить дані про середньомісячну заробітну плату штатного працівника по м.Рівне за період листопада грудня 2014 року в розмірі 3020 грн. щомісячно. Проте, оскільки в зазначений період ОСОБА_2 мав постійне місце роботи, то застосування для розрахунку аліментів середньомісячної заробітної плати штатного працівника по м.Рівне в розмірі 3020 грн. не відповідає дійсній заробітній платі ОСОБА_2 , яка в той період була значно меншою. Окрім того, в зазначений період ОСОБА_2 проходив військову службу не в АДРЕСА_1 , а саме в Острозькому РВК.
Одночасно, з зазначеного розрахунку вбачається, що державним виконавцем нарахування аліментів здійснено в 1/3 частині від заробітної плати 3020:3=1006,67 грн., а не з 1/4 частини заробітної плати боржника, як то визначено рішенням Острозького районного суду від 27.10.2014 року.
Розрахунок заборгованості по сплаті аліментів державного виконавця відділу ДВС Острозького районного управління юстиції від 04.09.2015 року містить дані про те, що єдина сплата боржником ОСОБА_2 аліментів мала місце в травні 2015 року в сумі 1383,05 грн. Зазначене твердження не відповідає дійсності, оскільки з наданих суду квитанцій про сплату аліментів вбачається, що в період квітня-серпня 2015 року ОСОБА_11 було проведено наступні платежі: 14.04.2015 р. 388,05 грн., 21.04.2015 р. 392,03 грн., 16.05.2015 р. 993,01 грн., 16.05.2015 р. 390,04 грн., 15.06.2015 р. 396,01 грн., 20.07.2015 р. 391,03 грн. Окрім того, 27.08.2015 р. ОСОБА_2 було придбано та передано ОСОБА_4 предметів одягу та взуття для ОСОБА_9 на загальну суму 1200 грн. Одночасно, з зазначених письмових доказів вбачається, що 01.09.2015 року ОСОБА_2 було сплачено 396,01 грн. в якості аліментів. Зазначені квитанції про сплату відповідають випискам по рахунках ОСОБА_4 , наданих позивачем.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що в період квітня-серпня 2015 року ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 було сплачено 4150,17 грн.
Одночасно, суд бере до уваги і те, що відповідно до довідки в/ч НОМЕР_5 , по 11.03.2015 року ОСОБА_2 проходив військову службу в зазначеній частині, де отримував грошове забезпечення і оскільки розрахунок заборгованості по сплаті аліментів державного виконавця відділу ДВС Острозького районного управління юстиції від 04.09.2015 року в частині розрахунку за березень 2015 року не містить даних про це, то є таким, що містить неповні дані про заробіток ОСОБА_2 в цій частині.
Частиною 1 ст. 196 СК України визначено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Вирішуючи спір, суд розраховує заборгованість саме по 31.08.2015 року включно в межах позовних вимог та виходячи з того, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і має виконуватись щомісяця, та обов`язок по сплаті аліментів має бути виконаний до 1 числа кожного місяця і виходить з того, що заробітній платі за період з 17 по 31 грудня в розмірі 339,33 грн. відповідає 84,83 грн. аліментів, заробітній платі за січень 2015 року в розмірі 1822,01 грн. відповідає 455,50 грн. аліментів, заробітній платі за лютий 2015 року в розмірі 1822,01 грн. відповідає 742,75 грн. аліментів, заробітній платі за період з 01 по 11 березня 2015 року в розмірі 3347,56 грн. відповідає 836,89 грн. аліментів, заробітній платі за період з 12 по 31 березня 2015 року в розмірі 2204,80:31х20 днів=1422,45 грн. відповідає 355,65 грн. аліментів та розмір аліментів за період квітня-серпня 2015 року становив по 551,25 грн. щомісячно.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів утворилась з грудня 2014 року в розмірі 84,83 грн., яку ОСОБА_2 зобов`язаний був сплатити в грудні 2014 року.

Заборгованість зі сплати аліментів за грудень 2014 року відповідач сплатив 21.04.2015 року, оскільки сплативши в загальному 21.04.2015 року 780,08 грн. він сплатив щомісячні аліменти за квітень 2015 року в розмірі 551,25 грн. отримав залишок в розмірі 228,83 грн., з якого сплатив заборгованість по аліментах за грудень 2014 року в розмірі 84,83 грн. та отримав в залишку 144 грн.

Отже, неустойка (пеня) вираховується з 01 січня 2015 року по 21.04.2015 року, що становить 110 днів та вираховується з наступного розрахунку: 84,83 грн. х 1% х 110 днів = 93,31 грн.

В січні 2015 року відповідач був зобов`язаний сплатити аліменти на суму 455,50 грн.

144 грн. заборгованості зі сплати аліментів за січень 2015 року відповідач сплатив 24.04.2015 року.

Отже, неустойка (пеня) по зазначеній сумі вираховується з 01 лютого 2015 року по 24.04.2015 року, що становить 82 дні та вираховується з наступного розрахунку: 144 грн. х 1% х 82 дні = 118,08 грн.

Таким чином, заборгованість зі сплати аліментів за січень 2015 року зменшилась до 311,5 грн. (455,5-144=311 грн.)

Повністю заборгованість зі сплати аліментів за січень 2015 року відповідач сплатив 16.04.2015 року, оскільки сплативши в загальному 16.05.2015 року 1383,05 грн. він сплатив щомісячні аліменти за травень 2015 року в розмірі 551,25 грн. отримав залишок в розмірі 831,80 грн., з якого сплатив залишок заборгованості по аліментах за січень 2015 року в розмірі 311,5 грн. та отримав в залишку 520,30 грн.

Отже, неустойка (пеня) по зазначеній сумі вираховується з 01 лютого 2015 року по 16.05.2015 року, що становить 104 дні та вираховується з наступного розрахунку: 311,5 грн. х 1% х 104 дні = 323,96 грн.

В лютому 2015 року відповідач був зобов`язаний сплатити аліменти на суму 742,75 грн.

520,30 грн. заборгованості зі сплати аліментів за лютий 2015 року відповідач сплатив 16.05.2015 року.

Отже, неустойка (пеня) по зазначеній сумі вираховується з 01 березня 2015 року по 16.05.2015 року, що становить 76 днів та вираховується з наступного розрахунку: 520,30 грн. х 1% х 76 днів = 395,43 грн.

Таким чином, заборгованість зі сплати аліментів за лютий 2015 року зменшилась до 222,45 грн. (742,75-520,30=222,45 грн.)

Оскільки в червні та липні 2015 року відповідач був зобов*язаний сплатити аліменти в розмірі по 551,25 грн. кожного місяця, а сплатив відповідно 396,01 грн. та 391,03 грн., то в кожен з зазначених місяців у нього виникла заборгованість в розмірі 551,25 396,01=155,24 грн. за червень 2015 року та 551,25 391,03=160,22 грн. за липень 2015 року.

27 серпня 2015 року відповідач придбав та передав для позивача в рахунок сплати аліментів предмети одягу для малолітнього ОСОБА_9 на загальну суму 1200 грн. Оскільки позивач зазначені речі прийняв і між сторонами у справі інших правовідносин з приводу передачі зазначених речей, окрім аліментних, не існує, то суд вважає, що зазначеною сумою відповідачем було сплачено аліменти за серпень 2015 року та при цьому утворився залишок коштів в розмірі 1200 грн. - 551,25 грн. = 648,75 грн., за рахунок яких відповідач сплатив залишок заборгованості по сплаті аліментів за лютий 2015 року в розмірі 222,45 грн.

Отже, неустойка (пеня) по зазначеній сумі вираховується з 01 березня 2015 року по 27.08.2015 року, що становить 179 днів та вираховується з наступного розрахунку: 222,45 грн. х 1% х 179 днів = 398,19 грн.

За рахунок залишку коштів, сплачених відповідачем в серпні 2015 року, який становив 648,75 грн. - 222,45 грн. = 426,30 грн., відповідачем було частково сплачено заборгованість за березень 2015 року в загальному розмірі 1192,54 грн., при цьому зазначена заборгованість скоротилась та її розмір став: 1192,54 грн. - 426,30 грн. = 765,24 грн.

Отже, неустойка (пеня) по зазначеній сумі вираховується з 01 квітня 2015 року по 27.08.2015 року, що становить 148 днів та вираховується з наступного розрахунку: 426,30 грн. х 1% х 148 днів = 630,92 грн.

ОСОБА_4 , як одержувач аліментів, звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з 06.11.2014 року по серпень 2015 року включно.

Оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер, пов`язане з щомісячним утриманням дитини, в тому числі її харчуванням і має виконуватись щомісяця, то обов`язок по сплаті аліментів за певний місяць має бути виконаний до 1 числа наступного місяця, а тому розглядаючи спір в межах позовних вимог, суд вважає, що наявні підстави для стягнення неустойки (пені) без врахування платежу в розмірі 396,01 грн., оскільки він був вчинений ОСОБА_2 не в серпні 2015 року, а 01.09.2015 року.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що станом на 31 серпня 2015 року включно розмір заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_2 становив 765,74 грн. за березень 2015 року, 155,24 грн. за червень 2015 року, 160,22 грн. за липень 2015 року.

Вирішуючи питання про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення щодо зазначених платежів, суд виходить з наступних розрахунків.

В березні 2015 року відповідач був зобов`язаний сплатити аліменти на суму 765,74 грн.

Отже, неустойка (пеня) по зазначеній сумі вираховується з 01 квітня 2015 року по 31.08.2015 року включно, що становить 153 дні та вираховується з наступного розрахунку: 765,74 грн. х 1% х 153 дні = 1171,58 грн.

В червні 2015 року відповідач був зобов`язаний сплатити аліменти на суму 155,24 грн.

Отже, неустойка (пеня) по зазначеній сумі вираховується з 01 липня 2015 року по 31.08.2015 року включно, що становить 62 дні та вираховується з наступного розрахунку: 155,24 грн. х 1% х 62 дні = 96,25 грн.

В липні 2015 року відповідач був зобов`язаний сплатити аліменти на суму 160,22 грн.

Отже, неустойка (пеня) по зазначеній сумі вираховується з 01 серпня 2015 року по 31.08.2015 року включно, що становить 31 день та вираховується з наступного розрахунку: 160,22 грн. х 1% х 31 день = 49,67 грн.

Таким чином, загальний розмір неустойки (пені) становить 93,31 + 118,08 + 323,96 + 395,43 + 398,19 + 630,92 + 1171,58 + 96,25 + 49,67 = 3277,39 грн.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат суд виходить з того, що ч. 1 ст. 88 ЦПК України визначено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 2 ч.3 зазначеної статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи належать витрати на правову допомогу.

З договору про надання правової допомоги по цивільній справі та квитанції до прибуткового касового ордеру №38 від 26.10.2015 року встановлено, що ОСОБА_4 для адвоката Божко Т.Ю. за надання правової допомоги по справі сплачено 974 грн. 40 коп.

Оскільки судом позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на правову допомогу, відповідно до Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" в розмірі 932 грн. 11 коп.

При вирішенні розміру зазначених витрат суд виходить з наступних розрахунків:
1378х40%=551,2 грн.
551,2 грн. х 2 год. 50 хв. = 1607 грн. 08 коп.
3277,39х100%:5652,87=58%
1607,08х58%=932,11 грн.
Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 932,11 грн. витрат на правову допомогу, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Вирішуючи питання про присудження судових витрат суд виходить з того, що при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в мінімальному розмірі, а саме в сумі 487 грн. 20 коп., що передбачено п.п. 1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір". Оскільки така сума судового збору є мінімально можливою, то на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на сплату судового збору.
Враховуючи викладене, керуючись ст..180, 186 СК України, ст. 12, 25 Закону України "Про виконавче провадження", 10, 11, 57, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:
позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 пеню за прострочення сплати аліментів за період з 17 грудня 2014 року по 31 серпня 2015 року у розмірі 3277 грн. 39 коп., 932 грн. 11 коп. витрат на правову допомогу та 487 грн. 20 коп. витрат на сплату судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.