У Х В А Л А

22 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Охрімчук Л.І.,Романюка Я.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Львівської області від 8 лютого 2016 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Четверта Львівська державна нотаріальна контора, про визначення частки померлих у спільній сумісній власності,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 26 листопада 2015 року позов задоволено частково.

Визначено за ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ј частку у спільній сумісній власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Визначено за ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ј частку у спільній сумісній власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 8 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2016 року у відкритті касаційного провадження відмовлено.

У заяві ОСОБА_4 про перегляд судових рішень порушується питання про скасування рішення Апеляційного суду Львівської області від 8 лютого 2016 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2016 року та ухвалення нового судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 355 ЦПК України:

неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме частини четвертої статті 25, статей 370, 1216, 1226, частини п'ятої статті 1268 ЦК України, пунктів 4.15 та 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5;

неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, а саме статей 3, 27-31 ЦПК України.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилаються на судові рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 грудня 2014 року, 27 січня та 30 березня 2016 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився і суд касаційної інстанції, виходив з того, що в разі виникнення спору, належним способом захисту спадкових прав є вимога про визнання права власності на майно у порядку спадкування.

Тому рішення суду першої інстанції в частині визначення за померлими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 часток у спільній сумісній власності на спірну квартиру було скасовано судом апеляційної інстанції, адже таке (визначення судом частки у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно (квартиру) за померлими) суперечить вимогам статті 3 ЦПК України, статей 27-31 ЦПК України, так як судом першої інстанції було вирішено питання про права осіб, які не є сторонами у справі та у зв'язку зі смертю не мають цивільної процесуальної правоздатності і дієздатності (відповідно до частини четвертої статті 25 ЦК України їхня цивільна правоздатність припинилася).

15 квітня 2016 року суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ застосував норми процесуального права, закріплені, зокрема, у статтях 3, 27-31 ЦПК України.

У рішенні колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 грудня 2014 року, що надане заявником як приклад, предметом позову було також визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності.

В ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 січня 2016 року, що надана заявником для порівняння, предметом позову було теж визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

В ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2016 року, що надана заявником як приклад, предметом позову було також визнання права на спадщину.

Порівняння змісту вказаних для прикладу судових рішень зі змістом судових рішень, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судових рішень у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

За положеннями пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

У рішенні колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 грудня 2014 року, що надана заявником для порівняння, норми цивільного процесуального права, закріплені у статтях 3, 27-31 ЦПК України, застосовані судом касаційної інстанції однаково із ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2016 року, про перегляд якої просить заявник.

В ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 січня та 30 березня 2016 року, що надані заявником як приклади, норми цивільного процесуального права, закріплені у статтях 3, 27-31 ЦПК України, судом касаційної інстанції не застосовувались.

Ураховуючи наведене, підстава для перегляду судових рішень у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, встановлена пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, також відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Четверта Львівська державна нотаріальна контора, про визначення частки померлих у спільній сумісній власності за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Львівської області від 8 лютого 2016 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
Л.І. Охрімчук Я.М. Романюк