Справа № 456/45/16-ц
Провадження № 2/456/583/2016
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

11 лютого 2016 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Бораковського В. М. ,

при секретарі Проців І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №500943965,

встановив:

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 29.05.2014 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 уклали кредитний договір №500943965. Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач зобовязується надати відповідачеві кредит у сумі 24 847 грн. 19 коп. у строк з 29.05.2014 року до 30.05.2019 року. Відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 24 847,19 грн. У порушення умов договору, відповідач свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 18.12.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом 24 574,21 грн., за відсотками 4 961,34 грн. та по комісії 7 999,02 грн. Розмір неустойки з урахуванням норм ст.ст. 258, 266 ЦК України становить: штраф 2 400 грн. На виконання умов договору відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана.

Представник позивача в судове засідання не зявився, однак в позовній заяві просить справу розглядати без його присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки не повідомила.

Враховуючи, що відповідач не зявилася в судове засідання будучи належним чином повідомленою і від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, а також беручи до уваги думку представника позивача, тому судом проведено заочний розгляд справи.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з кредитного договору №500943965 від 29.05.2014р., ПАТ «Альфа-Банк» надає ОСОБА_1 кредит в сумі 24 847, 19 грн. процентна ставка за користування кредитом 15,99%. Дата остаточного повернення кредиту 30.05.2019р.

Пунктом 13 Розділу №2 кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязується повертати отриманий кредит, сплачувати проценти за його користування та/або комісії та/або інші платежі за цим договором, у порядку, визначеному договором.

В пункті 15 Розділу №2 кредитного договору зазначено, що банк має право в будь-якому разі вимагати, в тому числі у судовому порядку, дострокового виконання всіх зобовязань позичальника за договором у випадку прострочення більше ніж на один місяць терміну сплати обовязкового платежу за кредитом, а також у випадку вчинення позичальником інших істотних порушень умов договору.

В додатку №1 до кредитного договору №500943965 від 29.05.2014р. сторонами погоджено графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням всіх супутніх послуг.

З вимоги про повернення кредиту від 17.12.2015р. №106144-102 б/б вбачається, що ПАТ «Альфа-Банк» повідомляв ОСОБА_1 про заборгованість станом на 15.12.2015р. по кредитному договору №500943965 від 29.05.2014р. в розмірі 41 720 грн. та про необхідність повного погашення даної заборгованості.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №500943965 від 29.05.2014р., заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «Альфа-Банк» станом на 18.12.2015р. складає 41 134,22 грн., а саме: за кредитом 24 574,21 грн., по відсотках 4 961,34 грн., по комісії 7 999,02 грн., по штрафам 3599,65 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (сплатити гроші).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 554 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Правовим висновком Верховного суду України, зробленим 29.01.2014р. в постанові по справі №6-155цс13, встановлено, що відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Як вбачається з п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене статтею 1050 ЦК право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Реалізація такого права жодним чином не залежить від предявлення кредитодавцем вимог про розірвання кредитного договору відповідно до положення статті 651 ЦК.

Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що у звязку з укладеним кредитним договором між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 виникли договірні відносини, спрямовані на набуття цивільних прав та обов'язків.

Позичальник ОСОБА_1 порушила умови кредитного договору, належним чином не виконуючи взяті на себе зобовязання, чим самим допустила заборгованість перед кредитодавцем станом на 18.12.2015р. на загальну суму 39 934,57 грн.

Враховуючи, що заборгованість по даний час залишається не погашеною, тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Понесені позивачем документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а недоплачений позивачем розмір судового збору підлягає стягненню з відповідача в дохід держави відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 15, 16, 22, 526, 530, 631, 1046-1056 ЦК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа - Банк» (п/р №0004, МФО 300346, ідентифікаційний код за ) заборгованість за кредитним договором №500943965 від 29.05.2014 р. у розмірі 39 934 грн. 57 коп., сплачений судовий збір в розмірі 1 218 грн., а всього 41 152 (сорок одна тисяча сто пятдесят дві) грн. 57 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1, в дохід держави недоплачений судовий збір в розмірі 160 (сто шістдесят) грн.

Копію заочного рішення скерувати відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Рішення виготовлене в одному примірнику і має силу оригіналу.

Головуючий-суддя ОСОБА_3