АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/8275/13-ц 22-ц/774/1545/К/16
Справа № 211/8275/13-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1545/К/16 суддя Ткаченко С.В.
Категорія - 27 (ІV) Доповідач Михайлів Л.В.
Р і ш е н н я

Іменем України

28 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Михайлів Л.В.,

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.,

секретар - Маслова К.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 20 травня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» про визнання дій щодо ненадання повної та достовірної інформації по суті кредитного договору неправомірними, внесення змін до кредитного договору та визнання його припиненим, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі ТОВ «Кредитні ініціативи») про внесення змін до кредитного договору та визнання його припиненим.

В обґрунтування позову зазначив, що з метою придбання транспортного засобу автомобіля марки «HYUNDAI Accent», реєстраційного номеру АЕ0309СР, 25.11.2008 року між ним та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» (далі - ТОВ «ПростоФінанс») укладено кредитний договір, згідно умов якого він отримав кредит на суму 70900 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 9,99 % річних на строк до 10.12.2013 року.

Оскільки ним в 2010 році не виконувалися зобовязання щодо погашення кредиту та відсотків за користування ним, станом на 25.07.2013 року утворилася заборгованість в розмірі 81001 грн., право вимоги якої отримав відповідач ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.05.2012 року, укладеного між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ПростоФінанс».

У липні 2013 року відповідач ТОВ «Кредитні ініціативи» звернувся до нього з листом, в якому висловив пропозицію врегулювання погашення розміру наявної заборгованості, а саме: за умови повернення заборгованості за кредитним договором після продажу заставного майна, але не меншу ніж 50 % від суми заборгованості, товариство зобов'язувалось звільнити його від подальшого виконання обовязків щодо сплати 50 % залишку заборгованості. В разі виконання умов, товариство гарантувало припинення дії кредитного договору та всіх зобовязань.

Погодившись на вказані умови та надавши згоду на продаж належному йому на праві власності автомобіля марки «HYUNDAI Accent», реєстраційний номер НОМЕР_1, який є предметом застави, ОСОБА_1 перерахував на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» виручені від продажу автомобіля кошти в розмірі 61450 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Однак, не зважаючи на виконання ним умов листа, ТОВ «Кредитні ініціативи» дію кредитного договору не припинило й надіслало на його адресу повідомлення про наявність станом на 04.12.2013 року простроченої заборгованості за кредитним договором та неоплачених штрафних санкцій з вимогою їх сплати.

Посилаючись на вказані обставини та повне виконання умов листа відповідача, позивач просив суд зобовязати відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» внести зміни до укладеного кредитного договору від 25.11.2008 року та доповнити договір пунктом наступного змісту: «У випадку повернення заборгованості за кредитним договором після продажу заставного майна, але не менше ніж 50% від суми заборгованості, товариство звільняє боржника від подальшого виконання обовязків щодо сплати 50% залишку заборгованості»; визнати припиненим кредитний договір від 25.11.2008 року внаслідок належного його виконання.

У березні 2014 року позивач доповнив раніше заявлені вимоги вимогами про визнання дій щодо ненадання повної та достовірної інформації по суті кредитного договору неправомірними, які предявив до ТОВ «ПростоФінанс» посилаючись на те, що при укладенні кредитного договору ТОВ «ПростоФінанс» не надало йому повної та достовірної інформації по суті кредитного договору, а саме не надало попередньої письмової інформації про умови кредитування (варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту і обсяги) та орієнтовану сукупну вартість кредиту, методику визначення валютного курсу та інформації щодо визначення у кредитному договорі або додатку до нього детального розпису сукупної вартості кредиту.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 20 травня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано припиненим кредитний договір від 25.11.2008 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ПростоФінанс», право вимоги за яким набуло ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.05.2012 р. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ТОВ «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 понесені витрати у справі за проведення лінгвістичної експертизи у розмірі 4500 грн. Стягнуто з ТОВ «Кредитні ініціативи» на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ухвалення нового рішення про відмову у задоволені позову в цій частині, посилаючись на порушення судом положень ст. 599 ЦК України й неврахування змісту гарантійного листа, в якому мова йде про сплату не менше 50% заборгованості за кредитним договором позивачем, й погашення іншої її частини за рахунок реалізації заставного майна. Боржник виконав лише частину умов за гарантійним листом, а саме: реалізував предмет застави, однак заборгованість за кредитним договором не повернув, що свідчить про відсутність підстав для припинення зобовязання за кредитним договором. Крім того, вважає, що ТОВ «Кредитні ініціативи» не є належним відповідачем у справі, оскільки не є стороною кредитного договору від 25.11.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «ПростоФінанс».

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу відхилити й залишити без змін рішення суду першої інстанції як законне та обґрунтоване.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заперечень на неї, і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТОВ «Кредитні ініціативи» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Виходячи з доводів апеляційної скарги, рішення суду оскаржується в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Кредитні ініціативи». В частині відмови в задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 рішення суду не оскаржується.

Отже, з урахуванням наведеного та положень ч.1 ст. 303 ЦПК України, колегія суддів здійснює перевірку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що 25.11.2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 7, за умовами якого ОСОБА_1 надано кредит для оплати позичальником автотранспортного засобу в розмірі 70900 грн. з умовою сплати 9,99% річних від непогашеної суми кредиту за користування кредитними коштами та погашення кредиту у строк до 12.10.2013 року (а.с. 5-8 т.1).

В якості забезпечення зобовязання позичальника за цим кредитним договором, між ОСОБА_1 та ТОВ «ПростоФінанс» укладено договір застави транспортного засобу № 7 від 25.11.2008 року, предметом якого є автомобіль марки «HYUNDAI Accent», реєстраційний номер НОМЕР_1, заставна вартість якого становить 72400 грн., що є власністю позивача (а.с. 9-11 т.1).

18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким ТОВ «ПростоФінанс» відступило своє право вимоги за кредитними договорами на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» щодо погашення основного боргу, процентів, нарахованих на суму такого боргу, комісій, усіх та будь-яких штрафних санкції та інших грошових платежів, а також інших прав, встановлених договором, в тому числі й за кредитним договором № 7 від 25.11.2008 року, позичальником за яким є ОСОБА_1 (а.с. 77 96, 97-98 т.1).

Про укладення вказаного договору ПАТ «Альфа-банк», якому передано кредитний договір на подальше обслуговування, повідомило позивача листом від 25.09.2012 року (а.с. 16 т.1).

ТОВ «Кредитні ініціативи» також повідомило позивача про свої права за вказаним договором, а також про розмір заборгованості, що підтверджується листом від 22.01.2013 року, надісланим на адресу позивача (а.с.17 т.1).

Листом, надісланим відповідачем ТОВ «Кредитні ініціативи» на адресу позивача, повідомлено останнього, що станом на 25.07.2013 року прострочене ОСОБА_1 до виконання зобовязання перед товариством складає 81001 грн. За умови повернення заборгованості за кредитним договором після продажу заставного майна, але не менше ніж 50 % від суми заборгованості, товариство зобов'язувалось звільнити його від подальшого виконання обовязків щодо сплати 50 % залишку заборгованості та гарантувало у випадку виконання вище вказаних умов, припинення дії кредитного договору із всіма змінами та доповненнями та відповідно припинення всіх зобовязань позивальника (а.с. 22 т.1). Договір про припинення зобовязання між сторонами не укладався.

25.07.2013 року здійснено продаж автомобіля марки «HYUNDAI Accent», реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_5, що підтверджується довідкою-рахунком серії ААВ № 479724 від 25.07.2013 року (а.с. 19 т.1).

В погашення заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 перераховано на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 61450 грн. від продажу автомобіля (а.с. 20 т.1).

Листом ТОВ «Кредитні ініціативи» повідомило ОСОБА_1 про зарахування 25.07.2013 року коштів від продажу автомобіля та існування простроченої заборгованості, несплачених штрафних санкцій станом на 04.12.2013 року та попереджено про обовязок зі сплати останніх (а.с. 23 т.1).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Кредитні ініціативи» в частині визнання кредитного договору припиненим, суд першої інстанції виходив з належного виконання позивачем запропонованих відповідачем умов погашення заборгованості.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За загальним правилом зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Згідно зі ст. 605 ЦК України зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має невиконане зобовязання перед відповідачем щодо повергнення боргу за кредитним договором № 7 від 25.11.2008 року, розмір якого станом на 25.07.2013 року склав 81001 грн.

Пропонуючи та гарантуючи припинити дію кредитного договору, відповідач в листі, який адресовано позивачу, визначив наступні умови для цього, виконати які слід у сукупності, а саме: повернення заборгованості за кредитним договором після продажу заставного майна, але не менше ніж 50 % від суми заборгованості, та сплата 50 % залишку заборгованості (а.с. 22 т.1).

Позивачем виконано лише одну із запропонованих відповідачем умов, а саме: продано майно, що є предметом застави, автомобіль марки «HYUNDAI Accent», реєстраційний номер НОМЕР_1, грошові кошти від продажу зараховано відповідачем в рахунок погашення боргу позивача (а.с. 23 т.1). Вказані обставини сторонами не заперечувалися.

Разом з тим, друга умова гарантійного листа позивачем виконана не була, що не заперечувалося позивачем в суді апеляційної інстанції.

Отже, враховуючи положення ст. ст. 526, 599, 605 ЦК України, а також те, що позивач виконав не всі умови гарантійного листа відповідача, не виплатив всі суми, виплата яких ним була передбачена, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для виконання відповідачем зобовязання щодо припинення дії кредитного договору № 7 від 25.11.2008 року й передчасність у звязку з цим заявлених ОСОБА_1 позовних вимог.

Однак, вирішуючи спір, суд першої інстанції вказаного не врахував й дійшов помилкового висновку про належне виконання позивачем зобовязання за гарантійним листом й наявність підстав для припинення кредитного договору в судовому порядку.

Посилання ж позивача на те, що зміст вказаного гарантійного листа ним було зрозуміло по-іншому, зокрема як припинення зобовязання за умови сплати ним лише заборгованості за кредитним договором після продажу заставного майна, але не менше ніж 50 % від суми заборгованості, що ним й виконано, колегія суддів не враховує, оскільки таке тлумачення запропонованих умов позивач виклав на свій розсуд.

Критично оцінює колегія суддів й наявний в матеріалах справи висновок судово-лінгвістичної експертизи від 14.07.2015 року (а.с. 189-192 т.1), яким керувався суд задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, оскільки такий висновок жодним чином не спростовує змісту гарантійного листа та умов, за наявності виконання яких виникло б зобовязання з боку відповідача припинити дію кредитного договору.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_1 до ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання припиненим кредитного договору та стягнення судових витрат скасуванню з підстав, передбачених п.1, п.2 ч.1 ст. 309 ЦПК України у звязку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та недоведеністю обставин, які суд вважав встановленими, з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову в задоволенні позову. В іншій частині рішення суду не оскаржується.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги в розмірі 252,34 грн. (а.с. 38 т.2).

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1, 2 ч.1, ст. 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 20 травня 2016 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання припиненим кредитного договору та стягнення судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання припиненим кредитного договору та стягненні судових витрат відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 252,34 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним чинності.

Головуючий: Л.В. Михайлів

Судді: А.П. Барильська

ОСОБА_6