Справа № 489/7727/15-ц
Номер провадження 2/489/574/16
РІШЕННЯ

Іменем України

23 березня 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ОСОБА_2 (далі-відповідач), третя особа - Ленінський відділ державної виконавчої служи Миколаївського міського управління юстиції, про припинення стягнення аліментів та відкликання виконавчого листа,

встановив

В грудні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням суду з нього стягнуто на утримання дитини аліменти. Проте на даний час донька проживає разом з позивачем. Підстави для сплати аліментів відпали, оскільки дитина перебуває на повному утриманні позивача.

Просив суд припинити стягнення аліментів з нього та відкликати з примусового виконання через Ленінський ВДВС ММУЮ виконавчий лист.

Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити.

Від відповідача надійшла заява в якій вона вказує, що дитина проживає з нею і позивач має сплачувати аліменти.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.01.2012 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 щомісячно аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? з усіх видів заробітку (доходів), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.11.2011 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.11.2015 визначено місце проживання ОСОБА_3 разом з батьком - ОСОБА_1

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В силу ч. 1 ст. 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, мають використовуватись за цільовим призначенням.

З аналізу положень статей 179-181 Сімейного кодексу України вбачається, що аліменти підлягають використанню на утримання дитини, а тому припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім'я одержувача аліментів.

Згідно зі ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Із заяв сторін вбачається, що на час розгляду справи дитина проживає з відповідачем (з 02.01.2016), хоча рішенням суду місце проживання дитини визначено з позивачем-батьком дитини.

Позивач у заяві зазначає, що звертався щодо виконання рішення суду про визначення місця проживання дитини з ним, тобто відібрання дитини та передачі йому, однак на сьогоднішній день дитина все ще проживає з відповідачем.

Чинне законодавство України не передбачає набрання законної сили рішенням суду про визначення місця проживання дитини як підставу для припинення стягнення аліментів. Питання аліментів пов'язане з тим, з ким фактично проживає дитина та хто несе витрати на її утримання.

Оскільки на час розгляду спору дитина фактично проживає з відповідачем і вона несе витрати на її утримання, підстави для задоволення позовних вимог про припинення стягнення аліментів відсутні.

Вимога про відкликання виконавчого листа є похідною, тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 3, 15, 212-214 ЦПК України, суд

вирішив

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та відкликання виконавчого листа в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв