Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №317/3781/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Громова І.Б.
Провадження №22-ц/778/2566/16 Суддя-доповідач: Кримська О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Кримської О.М.,

суддів: Дашковської А.В.,

Подліянової Г.С.,

секретаря Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 05 квітня 2016 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із вказаним позовом, який обґрунтовувало тим, що відповідно до укладеного договору №DNH4KP11400640 від 30.06.2005 року ОСОБА_4 отримав кредит в розмірі 631 грн. 76 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу ОСОБА_4 кредитні кошти. Відповідач, у порушення норм закону та умов договору, свої зобов'язання належним чином не виконав.

В зв'язку з чим станом на 13.11.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 18 666 грн. 66 коп., яка складається з наступного: 631,28 грн. - заборгованість за кредитом; 4734,13 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 13 301,25 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, які позивач і просив стягнути з відповідача, а також судові витрати в розмірі 1 218 грн..

Заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 05 квітня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст.. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

У відповідності до вимог ст.. ст.. 74-76 ЦПК України відповідач повідомлявся про місце та час розгляду справи за адресою, яка міститься в матеріалах справи та за якою він зареєстрований.( а.с.70).

Причини неявки в судове засідання не повідомив.

Судові повістки про виклик відповідача у судові засідання, призначені на 24 травня 2016 року; 21 червня 2016року; 30 серпня 2016 року повернулись із зазначенням причини невручення «не проживає». ( а.с.52-53; 67-68;77-78)

Відповідно до акту Володимирівської сільської ради Запорізької області від 29 серпня 2016 року вручити судову повістку ОСОБА_4 неможливо у зв'язку з його відсутність , так як зі слів сусідів фактично не проживає за адресою:Запорізька обл.., АДРЕСА_1( а.с.80-81)

Згідно зі ст.. 303-1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом двох місяців з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду.

У виняткових випадках за клопотанням сторони з урахуванням особливостей розгляду справи апеляційний суд може подовжити строк розгляду справи, але не більш як на п'ятнадцять днів, про що постановляє відповідну ухвалу.

Частиною 3 статті 27 ЦПК України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно вимог частини 2 статті 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст..ст. 303-1, 305 ЦПК України, судова колегія вважає ухвалила розглядати справу за відсутності учасників апеляційного розгляду, які не прибули в судове засідання.

В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню часткового з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у зв'язку із пропуском позовної давності, суд першої інстанції виходив з того, що хоча відповідач до суду не з'являвся та клопотань про застосування строків позовної давності не заявляв, проте і позивачем не надавалося заяв про поновлення строків позовної давності.

Однак, такий висновок зроблено районним судом без належного з`ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін, належної оцінки наданих ними доказів.

Згідно зі ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Встановлено, що 30.06.2005 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_4 отримав кредит в сумі 631 грн. 80 коп. на термін 3 місяці по 30.09.2005 року включно із сплатою відсотків в розмірі 2,09% у місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту. Погашення заборгованості здійснюється щомісяця з «21» по «28» число кожного місяця у сумі 219 грн. 59 коп. (а.с.5-6).

При порушенні Позичальником кожного із зобов'язань, передбачених п.п.1.1; 1.2;3.1;3.2; 3.7; 3.9 даного Договору, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки ( п.3.10 Кредитного договору )

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

ЦК України не передбачає заборони пред'явлення окремих вимог у зв'язку з пропущенням позовної давності.

Разом із тим частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Заяву про застосування позовної давності відповідач до ухвалення рішення судом першої інстанції не подавав, хоча і був повідомлений про розгляд справи в порядку передбаченому ЦПК України (а.с.20,26,32), а тому відсутні правові підстави для застосуванням судом позовної давності (правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові № 6-780цс15 від 30.09.2015 року)

Згідно зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на 13.11.2015 року розмір заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором становить 18 666 грн. 66 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 631 грн. 28 коп., заборгованості за відсотками - 4 734 грн. 13 коп., заборгованість з пені - 13 301 грн. 25 коп. (а.с.60-63).

Частина 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Таким чином, положення вказаної статті не пов'язує можливість зменшення розміру неустойки з наявністю заяви відповідача про зменшення розміру неустойки, а надає суду право на власний розсуд зменшити розмір неустойки (правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14).

Зважаючи на те, що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобов'язання, колегія суддів вважає доцільним застосувати до спірних правовідносин норму ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір присудженої до сплати пені на рівні 50% від загальної суми несплачених процентів за користування кредитом, та стягнути з відповідача 2 400 грн., що не суперечить вимогам законодавства.

Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у справі будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання як до суду першої інстанції, так і до апеляційного суду не з'являвся, своїх заперечень по суті спору та доказів на спростування доказів поданих позивачем не подав.

З мотивів, викладених вище, колегія суддів приходить до висновку про доведеність позивачем своїх позовних вимог частково.

З огляду на викладене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та стягнення з ОСОБА_4 на користь банку заборгованості по кредитному договору станом на 13 листопада 2015 року в розмірі 7 765 грн. 41 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 631 грн. 28 коп., заборгованості за відсотками - 4 734 грн. 13 коп., заборгованість з пені - 2 400 грн..

На підставі ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, то відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що у вказаній справі складає 1 064 грн. 05 коп. (506 грн. 69 коп. + 557 грн. 36 коп.).

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Заочне рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 05 квітня 2016 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту:

Позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість по кредитному договору №DNH4KP11400640 від 30 червня 2005 року станом на 13 листопада 2015 року в розмірі 7 765 (сім тисяч сімсот шістдесят п'ять) грн. 41 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 631 грн. 28 коп., заборгованості за відсотками - 4 734 грн. 13 коп., заборгованість з пені - 2 400 грн..

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» судовий збір в сумі 1 064 (одна тисяча шістдесят чотири) грн. 05 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

Г.С. Подліянова