Справа № 463/1879/16 Головуючий у 1 інстанції: Шеремета Г.І.
Провадження № 22-ц/783/5442/16 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Шеремети Н.О.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: ОСОБА_2, представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 22 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Львівського комунального підприємства «Господар» про зобов'язання усунути порушення прав споживача комунальних послуг, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 22 червня 2016 року позовну заяву ОСОБА_4 до Львівського комунального підприємства «Господар» про зобов'язання усунути порушення прав споживача комунальних послуг, стягнення матеріальної та моральної шкоди -повернуто позивачу.

Дану ухвалу оскаржив ОСОБА_4 подавши апеляційну скаргу, у якій зазначає, що відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Просить скасувати ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 22 червня 2016 року та направити справу на новий розгляд в суд першої інстанції.

Представник ЛКП «Господар» в судове засідання не з'явився, хоча про розгляд справи було повідомлено належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 29), про причини неявки суд не повідомлено та з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_4 суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що позивачем недоліки у встановлений строк не були усунуті.

Однак колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_4 звернувся з позовом до ЛКП «Господар», у якому просить зобов'язати відповідача усунути порушення його прав як споживача комунальних послуг, а саме використання мешканцем суміжного будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 використання ВК та ДВК, в якому він проживає (АДРЕСА_2); стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду, у розмірі 8 000 грн. 00 коп.; стягнути з відповідача на його користь понесені ним моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. 00 коп.; здійснити перерахунок оплати за житлово-комунальні послуги в період з 2012 року по 2015 рік. (а.с.1-4)

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 23 травня 2016 року позовну заяву ОСОБА_4 залишено без руху у зв'язку з тим, що до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору. В мотивувальній частині даної ухвали районний суд виходи з того, що з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 року, який набрав чинності з 01.09.2015 року, позивачі у справах про захист прав споживачів виключені із пільгової категорії осіб, які звільняються від сплати судового збору. (а.с. 7)

Однак судова колегія не погоджується із таким висновком районного суду виходячи із наступного.

Відповідно до п. 22 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Зі змісту даної позовної заяви вбачається, що ОСОБА_4 звернувся до суду за захистом своїх прав, як споживача які, як він вважає, порушені відповідачем, а тому позивач в розумінні п.22 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» є споживачем.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», оскільки стаття 5 Закону № 3674-VI не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, статтею 14 Закону України від 01 грудня 1994 року № 226/94-ВР "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду", статтею 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", статтею 22 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII "Про захист прав споживачів".

Однак районний суд на вищенаведені положення уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про незастосування положень Закону України «Про захист прав споживачів» до спірних правовідносин, відповідно до якого споживачі звільняються від сплати судового збору за позовом, що пов'язані з порушенням їх прав.

Відтак, колегія суддів вважає, що ухвала суду про повернення позовної заяви постановлена передчасно, оскільки ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали районного суду і направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання відкриття провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 209, 303, 304, п.4 ч.2 ст.307, п.4 ч.1 ст.311, ст.ст. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 22 червня 2016 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання відкриття провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Б. Струс

Судді М.М. Шандра

Н.О. Шеремета