АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа 759/10619/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/5137/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Миколаєць І.Ю.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

16 березня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Прокопчук Н.О., Саліхова В.В.,

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 5 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішення Святошинського районного суду м. Києва від 5 листопада 2015 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 44.05-554/А від 2 червня 2006 року у розмірі 26360,01 дол. США, яка згідно курсу Національного Банку України станом на 26 січня 2015 року складає 654795.83 грн., з яких 315757,78 грн. - сума боргу за кредитним договором; 228620.78 грн. - сума боргу за відсотками, 68887,92 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 41529,59 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21 грудня 2015 року заяву про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 5 листопада 2016 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у червні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитом, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 2 червня 2006 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 44.05-554/А, відповідно до якого ОСОБА_4 отримав кредит в розмірі 28727 доларів США зі сплатою 11% річних згідно графіку погашення та кінцевим строком погашення заборгованості не пізніше 1 червня 2011 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 2 червня 2006 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 укладено договір застави транспортного засобу № 44.02-726/А, за яким відповідач передав в заставу Банку автомобіль марки Chrysler Sebring, 2006 року випуску, № кузова НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1.

7 квітня 2009 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 укладено договір про внесення змін до кредитного договору від 2 червня 2006 року яким було змінено кінцевий строк погашення кредиту до 1 червня 2012 року.

Зазначив, що відповідач неналежним чином виконував зобов'язання за кредитним договором у зв'язку із чим, станом на 19 червня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 23 529 доларів США та 22 центи.

В подальшому, позивачем було збільшено позовні вимоги та остаточно позивач просив стягнути з ОСОБА_4 загальну суму заборгованості, яка утворилася станом на 26 січня 2015 року у сумі 26360,01 дол. США, що еквівалентно 654795,83 грн., яка складається з: 315757,78 грн. - сума боргу за кредитним договором, 228620,78 грн. - сума боргу за відсотками, 68887,92 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 41529,59 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків.

Як вбачається з матеріалів справи, 2 червня 2006 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 44.05-554/А, відповідно до якого банк зобов'язувався надати ОСОБА_4 кредит в сумі 28727,00 дол. США зі сплатою 11% річних згідно графіку погашення та кінцевим строком погашення заборгованості не пізніше 1 червня 2011 року.

Згідно п.1.2 кредитного договору кредит надавався відповідачу на придбання автомобіля марки Chrysler Sebring, 2006 року випуску, № кузова НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1.

З метою забезпечення виконання кредитного договору 2 червня 2006 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 було укладено договір застави транспортного засобу № 44.02-726/А, відповідно до якого відповідач передав у заставу Банку автомобіль марки Chrysler Sebring, 2006 року випуску, № кузова НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1

7 квітня 2009 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 було укладено договір про внесення змін до кредитного договору від 2 червня 2006 року яким було змінено кінцевий строк погашення кредиту до 1 червня 2012 року.

Згідно висновку судової почеркознавчої експертиза, Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 6914/6915/15-32 від 24 липня 2015 року підпис на договорі від 7 квітня 2009 року про внесення змін до договору кредиту № 44.05-554/А від 2 червня 2006 року, укладений від імені АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 виконаний ОСОБА_4

З матеріалів справи вбачається, що у зв'язку із неналежним виконанням взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 26 січня 2015 року складає 654795,83 грн., яка складається з: 315757,78 грн. - сума боргу за кредитним договором: 228620.78 грн. - сума боргу за відсотками, 68887,92 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 41529,59 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

За ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Задовольняючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем належним чином не виконуються умови договору кредиту у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з ОСОБА_4

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що судом неправильно встановлено суму заборгованості, оскільки належних та допустимих доказів на спростування розрахунків, наданих позивачем, апелянтом суду не надано.

Також колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що судом не встановлено підстави збільшення відсоткової ставки за кредитним договором з 11 % до 13 %, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, підвищення відсоткової ставки відбулось з грудня 2008 року, ОСОБА_4 будь-яких заперечень щодо незгоди із підвищенням ставки не висловлював, сплачував як заборгованість по тілу кредиту, так і відсотки, дії банку щодо підвищення відсоткової ставки не оскаржував.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм чинного законодавства, висновки суду відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 5 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді