Єд. Унік. № 243/7168/16-ц
Провадження № 2/243/3615/2016
22 вересня 2016 року м. Слов'янськ
Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючий суддя Мінаєв І.М.
при секретарі судового засідання Копійко Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому розгляді в залі судового засідання Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Артемвугілля», яке діє в інтересах структурного підрозділу «Шахта ім. В.І. Леніна», про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя, -
01 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ДП «Артемвугілля», яке діє в інтересах СП «Шахта ім. В.І. Леніна» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з 07 грудня 1992 року по 08 квітня 2010 року він працював на шахті ім. В.І. Леніна ДП «Артемвугілля» робочим підземних шахтних професій з повним робочим днем під землею. За час своєї роботи отримав трудове каліцтво та має професійне захворювання («вібраційна хвороба»). Після проходження ним стаціонарного й амбулаторного лікування та обстеження в стаціонарних установах, висновком МСЕК від 12 січня 2011 року йому була вперше встановлена стійка втрата працездатності у розмірі 25% у звязку з професійним захворюванням та інвалідність 3 групи. Цим же висновком йому була вперше встановлена стійка втрата професійної працездатності у розмірі 65% по сукупності у звязку з професійним захворюванням 25% та трудовим каліцтвом 40% та інвалідність 3 групи із визначенням потреби у додаткових видах допомоги. Ушкодження його здоровя, повязані з виконанням ним трудових обовязків, спричиняють йому моральні та фізичні страждання; обмежують його можливості вести активний образ життя; він переносить постійні психічні та душевні переживання. Просить суд стягнути з Державного підприємства «Артемвугілля» на його користь грошові кошти в сумі 25,000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданою встановленням вперше 12 січня 2011 року втрати працездатності у розмірі 25% та 3 групи інвалідності про професійному захворюванню «вібраційна хвороба» та допустити негайне виконання повністю або частково рішення суду про стягнення всієї присудженої судом суми відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя.
Позивач ОСОБА_1, будучи повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, шляхом направлення SMS-повідомлення щодо документу «Повістки про виклик до суду у справі» від 05.09.2016 року, у судове засідання не зявився. Направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти розгляд справи в заочному порядку не заперечував.
Відповідач ДП «Артемвугілля» явку свого представника у судове засідання не забезпечив, хоча належним чином (відповідно вимог ст. 74 ЦПК України) був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.
Відповідно до положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно і об'єктивного з'ясування обставин справи, суд приходить до висновку про законність вимог позивача та необхідність їх задоволення.
Судом встановлено, що позивач працював періодами на підземних роботах з повним робочим днем на підприємствах, правонаступником яких є Структурний підрозділ «Шахта ім. В.І.Леніна» Державного підприємства «Артемвугілля», та був звільнений у зв'язку з невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров'я, що підтверджується копією трудової книжки.
При виконанні трудових обов'язків, позивач отримав виробничі травми, що підтверджується актами про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом №3/51 від 15.12.2009 року та № 50 від 08.12.2010 року/а.с.21/.
Згідно виписки з акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги, виданої 12.01.2011 року, позивачу ОСОБА_1 первинно встановлено втрату професійної працездатності у розмірі 25 % (виробнича) та повторно встановлено втрату професійної працездатності у розмірі 40% у зв'язку з актом №3/51 від 15.12.2009 р., а також встановлено 3 групу інвалідності /а.с.9,27/.
Згідно повідомлення про професійне захворювання ОСОБА_1 має професійне захворювання вібраційна хвороба /а.с.15/.
Наявними у справі документами ОСОБА_1, дослідженими судом, а саме: висновок лікарсько-експертної комісії від 19 листопада 2010 року № 2230; довідку комунальної лікувально - профілактичної установи «Обласна клінічна лікарня профзахворювання»; виписні епікризи хворого № 355, 1990; виписка № 1200 із медичної картки амбулаторного хворого; довідка компютерного томографії від 14.01.2010 р. та індивідуальну програму реабілітації інваліда, підтверджено наявність професійного захворювання позивача та проходження ним лікування та /а.с.17-26/.
Позивач ставить питання про відшкодування відповідачем на його користь моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя внаслідок професійного захворювання «вібраційна хвороба» за яким йому 12.01.2011р. було вперше встановлена стійка втрата працездатності в розмірі 25%.
Виходячи з абзацу 9 пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі №1-32/2008 року від 8.10.2008 року, право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди, в зв'язку з внесеними змінами від 23.02.2007 року до Закону України №1105-ХІУ, реалізується відповідно до норм статті 1167 Цивільного кодексу України та статті 237-1 Кодексу законів про працю України, за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).
У відповідності із п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та страждання, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті, якою передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала.
Частиною 1 статті 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Згідно п. 1 ст. 9 ЦК України, положення Цивільного кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникли у сфері трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.
Згідно ст. 153 Кодексу законів про працю України, на всіх підприємствах, установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
Як зазначено у п.13 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" судам необхідно враховувати, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.
Суд вважає, що внаслідок втрати професійної працездатності у позивача наявна моральна шкода, оскільки він втратив працездатність, стан його здоров'я незадовільний, не може працювати. Вказані обставини, які наявні у позивача, обумовлюють необхідність пристосовуватися та організовувати своє повсякденне життя по-новому й свідчать про заподіяння позивачу моральної шкоди.
Відповідно до науково практичного коментарю до ст. 1168 ЦК України, оскільки моральна шкода частіше за все завдається саме в разі каліцтва, іншого ушкодження здоров'я або смерті потерпілого, особливості її відшкодування в такому випадку передбачені коментованою статтею.
В разі завдання особі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я моральна шкода може бути компенсована одноразовою виплатою або шляхом здійснення щомісячних платежів. Право обирати спосіб компенсації належить потерпілому. Виходячи із буквального тлумачення коментованої статті (застосування терміну "платежі"), можна зробити висновок, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я компенсується виключно в грошовій формі.
Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.
Відповідно до статті 19 Конституції України, статті 1 ЦПК та з урахуванням положення частини четвертої статті 10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у (більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом (наведене також викладено в Пленумі Верховного Суду України від 18.12.2009р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»).
Що стосується вимог позивача про допущення негайного виконання рішення суду повністю або частково про стягнення суми відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Згідно вимог ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смерті фізичної особи, - у межах суми стягнення за один місяць.
Відповідно до задоволених вимог позивача про стягнення моральної шкоди, завданої каліцтвом, суд, із визначеного розрахунку щомісячних платежів допускає виконання рішення суду - у межах суми стягнення за один місяць, тобто в розмірі 2083 грн. 33 коп.
Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Оскільки позов задоволено слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн..
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 22, 58 Конституції України, ст.ст. 1167, 1168 ЦК України, ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 179, 212-215 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Артемвугілля», яке діє в інтересах структурного підрозділу «Шахта ім. В.І. Леніна», про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя, задовольнити частково.
Допустити негайне виконання рішення про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя, у межах суми стягнення за один місяць.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя

Словянського міськрайонного суду ОСОБА_2