Дата документу 16.03.2016
Справа № 320/2314/15-ц
Провадження № 2-п/320/28/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого: судді Дараган Л.В.

за участю секретаря: Данчук К.В.

за участю представника відповідача: адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, розташованого в м. Мелітополі Запорізької області, заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 січня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, за участю третьої особи приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 січня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, за участю третьої особи приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4.

Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 січня 2016 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, за участю третьої особи приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4, було задоволено. Визнано недійсним заповіт, який був складений 25 липня 2014 року ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 466.

Відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду із належним чином оформленою заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що в судове засідання 29 січня 2016 року вона не з'явилася з поважних причин, так само як і її представник. Крім того, зазначає, що виникли питання до експерта, який проводив експертизу, з приводу того, чому під час проведення експертизи не були враховані покази свідків, а також з приводу того, чому експертом зроблено висновок не на дату, вказану в ухвалі суду, а на іншу. Також вказує, що в зв'язку з хворобою її представник був позбавлений можливості заявити клопотання про виклик експерта для з'ясування цих обставин, а після допиту експерта заявити клопотання про призначення повторної експертизи. За таких обставин вважає, що заочне рішення повинно бути скасоване, а справу призначено до розгляду в загальному порядку.

В судовому засіданні відповідач та її представник адвокат ОСОБА_1 заяву про скасування заочного рішення підтримали та просили суд її задовольнити.

В судовому засіданні позивач заперечувала проти задоволення заяви, посилаючись на те, що відповідач та її представник знали про час розгляду цивільної справи, однак без поважних причин в судове засідання не з'явилися. Крім того, вважає, що жодних доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, відповідачем не надано.

В судове засідання третя особа не з'явився, про час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, однак його неявка, відповідно до ч. 1 ст. 231 ЦПК України, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, вислухавши думку сторін щодо вимог про перегляд заочного рішення, оцінивши доводи заяви, вивчивши матеріли справи, приходить до висновку про неможливість задоволення заяви про перегляд заочного рішення з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 231 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, суд, оцінюючи доводи відповідача, зазначені нею в якості підстав для скасування заочного рішення, виходить з такого.

Згідно листа Верховного Суду України від 27 вересня 2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей, міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того, це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частиною 4 ст. 169 ЦПК України передбачено, що, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Також, згідно вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідач ОСОБА_2 про слухання справи 29 січня 2016 року була повідомлена належним чином, однак в судове засідання не з'явилася та жодних доказів, які свідчили б про неявку відповідача по поважній причині, відповідачем суду не було надано і сама вона в судове засідання не з'явилася, тому судом її неявка була визнана неповажною. В зв'язку з цим суд не вбачав підстав для відкладення розгляду справи, визнав неявку відповідача неповажною, а також за згодою позивача та її представника, розглянув справу за відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

При цьому судом було прийнято до уваги, що представник відповідача неодноразово звертався до суду з заявами про відкладення розгляду справи чи то для ознайомлення із матеріалами справи та подальшої подачі клопотань про виклик свідків й експертів, чи то в зв'язку з неможливістю явки до судового засідання через участь в іншому судовому розгляді, чи то за станом здоров'я, внаслідок чого суд неодноразово відкладав розгляд справи. Однак, обставини неявки представника відповідача не перешкоджають розгляду справи. А судом такі дії відповідача та її представника, направлені на постійне відкладення розгляду справи без поважних на те підстав та за відсутності жодних документів або доказів, що підтверджують поважність причин неявки відповідача до судового засідання, були розцінені як їх намір на тяганину справи, що призводить до затягування розгляду справи та як наслідок до порушення прав та інтересів позивача.

Оскільки вимогами закону передбачено право суду на ухвалення заочного рішення, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, незалежно від поважності причин неявки, тому додана до заяви про скасування заочного рішення довідка про хворобу відповідача судом до уваги не приймається, оскільки це була вже не перша неявка відповідача в судове засідання, а доводи відповідача про поважність причин її неявки в судове засідання не мають суттєвого значення для вирішення питання про скасування заочного рішення.

Крім того, іншою підставою для скасування заочного рішення, відповідно до положень ч. 1 ст. 232 ЦПК України, є зазначення доказів, на які посилається відповідач, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак, відповідачем в заяві про скасування заочного рішення не було зазначено таких доказів, які б мали істотне значення для вирішення справи. Не було повідомлено про такі докази й під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Так, суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо неврахування під час проведення експертизи показів свідків та проведення експертизи не на дату, вказану в ухвалі про призначення експертизи 25 серпня 2014 року, а на іншу 25 липня 2014 року, оскільки при проведенні первинної посмертної судово-психіатричної експертизи судовими експертами були додержані всі вимоги чинного законодавства, в межах їх компетенції та повноважень, на підставі інформації та документів, наявних на час проведення експертизи, в тому числі й на підставі показів свідків, відповідь на поставлене питання щодо того, в якому фізичному та психічному стані знаходився ОСОБА_5 в момент укладення заповіту, а саме 25 липня 2014 року, з урахуванням його захворювань, та чи міг він усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними під час складання заповіту, з урахуванням його захворювань, викладена повно та відповідає іншим фактичним даним, які свідчать про дату складення заповіту 25 липня 2014 року. Зазначені обставини щодо дати складення заповіту не заперечувались і самими сторонами в ході судового розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Також посилання відповідача на те, що в зв'язку з хворобою її представник був позбавлений можливості заявити клопотання про виклик експерта для з'ясування певних обставин, а після допиту експерта заявити клопотання про призначення повторної експертизи, так само не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки її представник не був позбавлений можливості звернутися із такими клопотаннями до суду після першого відкладення судового розгляду, яке відбулося виключно за клопотанням самого представника відповідача для підготовки та подачі клопотань про виклик свідків й експертів, а в подальшому направити такі клопотання до суду поштою.

На підставі вищевикладеного, суд не вбачає достатніх підстав для задоволення заяви про перегляд заочного рішення, передбачених законодавством, які б підтверджувалися належними, достатніми та допустимими доказами у справі, а за таких обставин суд вважає необхідним заяву про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 224 232 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 січня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, за участю третьої особи приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 січня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, за участю третьої особи приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4, можливо оскаржити до Апеляційного суду Запорізької області в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: