Справа № 212/9520/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2016 року м. Кривий Ріг Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Колочко О.В.,

секретарі судового засідання Деменко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, заяву представника третьої особи - Служби у справах дітей виконкому Жовтневої районної у місті ради ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду міста ОСОБА_2 перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, він же в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, треті особи служба у справах дітей виконкому Жовтневої районної у місті ОСОБА_2 Ріг ради, Жовтневого районного відділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

В забезпечення позову 24.03.2016 року ( в провадження судді надійшла 24.03.2016) представник третьої особи Служби у справах дітей виконкому Жовтневої районної у місті ради - ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову в якій просить накласти арешт на квартиру за адресою: м. Кривий Ріг, 5-й Зарічний, 16/92. Оскільки, вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про витребування квартири з чужого незаконного володіння, визнання недійсними правочинів та вчинення інших дій.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо неприйняття заходів забезпечення може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову, але в заяві вони відсутні, як і будь-які докази необхідності забезпечення позову, що унеможливлює накладення арешту та заборони на вчинення дій, направлених на відчуження зазначеного майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України, про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року за №9, ухвала про забезпечення позову поставляється в порядку, визначеному ст.. 209 ЦПК України, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановлені ухвали.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року за №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження свої вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Проте, на момент постановлення ухвали про накладення арешту та заборони відчуження, представником позивача не надано документів на підтвердження, що спірне майно належить на праві власності відповідачу, та не встановлено в чому полягає реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову і чим це підтверджується.

Враховуючи викладене, заява представника третьої особи ОСОБА_1 про забезпечення позову, підлягає поверненню заявникові без розгляду, оскільки в провадженні суду перебуває цивільна справа про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою 92 будинку 16 по мкрн. 5-й Зарічний в м. Кривий Ріг та в заяві про забезпечення позову не наведено обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду саме в цій справі.

Згідно ч.8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заява про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Заявник не позбавлений можливості усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151,152,153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника третьої особи - Служби у справах дітей виконкому Жовтневої районної у місті ради ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Копію ухвали суду направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. В. Колочко