Провадження № 22-ц/779/311/2016
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Мелінишин Г.П.

суддів: Василишин Л.В., Соколовського В.М.

за участю секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення витрат, понесених на оплату комунальних послуг, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Івано-Франківського міського суду від 20 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом, уточнивши його в подальшому, до ОСОБА_3 про стягнення витрат, понесених на оплату комунальних послуг, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 20 травня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачені кошти за надані послуги з теплопостачання та утримання квартири за період з 01.11.2011 року до 01.11.2014 року в розмірі 1712,75 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено також питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі на рішення суду в частині задоволення позовних вимог представник ОСОБА_3І ОСОБА_4 посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи. Частково задовольняючи позов суд не взяв до уваги, що ОСОБА_3 з 2001 року не проживає у спірній квартирі, не являється членом сімї власника квартири. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 16.04.2010 року її визнано безвісно відсутньою, відповідно вона не має прав та обовязків щодо спірної квартири. А отже, відсутні правові підстави для стягнення понесених іншим співвласником витрат на комунальні послуги. Вказані обставини встановлені рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22.01.2014 року. Однак, суд не врахував, що відповідно до ст. 61 ЦПК України ці обставини мають преюдиційну силу і не потребують додаткового доказування.

Також позивачем не доведено необхідності захисту порушеного права. В матеріалах справи відсутні докази його звернення до інших співвласників квартири про повернення частини понесених витрат на комунальні послуги.

Крім того, вказує на неналежність доказів, представлених ОСОБА_2 на підтвердження позовних вимог в цій частині. Зокрема, вважаючи доведеними понесені ним витрати з оплати послуг теплопостачання судом в основу рішення покладено довідку ДП «Івано-Франківськтеплокомуненерго». Разом з тим, суд не прийняв до уваги, що вказана довідка не є оригіналом та не підписана уповноваженою на те особою. Відтак, не може бути належним доказом в розумінні ст. 64 ЦПК України.

Апелянт також зазначає, що позивачем не було поінформовано суд про наявність рішення Івано-Франківського міського суду від 27.04.2015 року, яким частково задоволено його позов та зобовязано КП «Єдиний розрахунковий центр» здійснити перерахунок за ненадані в період з 01.11.2011 року до 01.06.2014 року послуги по утриманню будинку та прибудинкової території.

Тому враховуючи, що такі послуги надані неналежно, відповідно відсутні підстави для стягнення частини таких коштів з відповідача.

Посилаючись на вказані обставини апелянт просив рішення суду в оскарженій частині скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким в позові відмовити.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта доводи скарги підтримав з наведених у ній мотивів.

ОСОБА_2 доводів скарги не визнав посилаючись на обґрунтованість висновків суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої виходив з того, що відповідач як співвласник квартири повинна солідарно з іншими двома співвласниками нести витрати за утримання квартири.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи сторони є співвласники квартири АДРЕСА_1. Зокрема, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 16.03.1999 року вказана квартира належить ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в рівних долях (а.с.30).

Відповідно до ст.ст.319,322 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов'язує. Відтак, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 360 ЦК України зобов'язує співвласника відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Із змісту ст. 360 ЦК України вбачається що, якщо один із співвласників відмовиться брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно й вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутися до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. При цьому вказана стаття має на увазі витрати, об'єктивно необхідні для належного функціонування спільного майна, тобто для підтримання його технічних, санітарно-гігієнічних, екологічних, ергономічних та естетичних характеристик будинку, які визначають його експлуатаційні якості.

Встановлено, що за період з 01.11.2011 року по 01.11.2014 року позивач за власні кошти поніс витрати по оплаті комунальних послуг у розмірі 5138,27 грн. Зокрема, за центральне теплопостачання у сумі 4712,00 грн, за утримання квартири та прибудинкової території в сумі 426,27 грн (а.с.15-22). Вказана сума підтверджена відповідними довідками та квитанціями, оригінали яких оглянуто судом першої інстанції. В ході розгляду справи вона відповідачем не оспорювалась. Не спростована зазначена сума і в засіданні апеляційного суду.

Згідно ст.ст.20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - розмір плати за житлово-комунальні послуги, за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій розраховується і встановлюється виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

При цьому утримання будинків і прибудинкових територій полягає у забезпеченні експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством (стаття 1 Закону «Про житлово-комунальні послуги»).

Особливості регулювання правовідносин у сфері теплопостачання (Закон «Про теплопостачання») також свідчить про те, що послуги з постачання теплової енергії спрямовані не тільки на створення необхідних умов для осіб, які проживають у жилих приміщеннях, а і на збереження санітарно-гігієнічних та ергономічних характеристик житла, які визначають його експлуатаційні якості (підтримання теплового режиму, оптимального рівня вологості тощо).

Таким чином, витрати на утримання будинку та прибудинкової території, аналогічно як і витрати на опалення житла є об'єктивно необхідні для належного функціонування спільного майна та збереження його експлуатаційних якостей, які відповідно до статті 360 ЦК визначаються як витрати на управління, утримання і збереження спільного майна та покладаються на співвласника відповідно до його частки у праві спільної часткової власності.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що відповідач як співвласник квартири повинна солідарно з іншими співвласниками нести витрати за утримання квартири та враховуючи її частку обґрунтовано стягнув сплачені кошти за надані послуги з теплопостачання та утримання квартири за період з 01.11.2011 року до 01.11.2014 року в розмірі 1712,75 грн.

Посилання апелянта щодо відсутності обовязку ОСОБА_3 сплати за комунальні послуги, оскільки вона в спірній квартирі в цей період не проживала, відповідно ніякими комунальними послугами не користувалася, не заслуговує на увагу, оскільки обов'язок по оплаті за надані послуги з утримання будинку і прибудинкової території, теплопостачання квартири особам, які надають такі послуги, її співвласник має нести незалежно від користування нею.

Неспроможними є також доводи апелянта про відсутність прав та обовязків щодо спірної квартири, оскільки рішенням Івано-Франківського міського суду від 16.04.2010 року відповідача визнано безвісно відсутньою. Так, визнання особи безвісно відсутньою за умови її тривалої відсутності не усуває певної невизначеності її легального статусу, оскільки вона визнається учасником окремих правовідносин, які можуть бути припиненими лише зі смертю особи. Відтак, враховуючи, що цивільна правоздатність особи є невіддільною від неї, вона не може припинятися внаслідок визнання особи безвісти відсутньою.

Колегія суддів не приймає до уваги і посилання апелянта про відсутність підстав для стягнення коштів, оскільки рішенням Івано-Франківського міського суду від 27.04.2015 року зобовязано КП «Єдиний розрахунковий центр» здійснити перерахунок за ненадані ОСОБА_2 послуги по утриманню будинку та прибудинкової території.

Зясовано, що рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2015 року скасовано рішення Івано-Франківського міського суду від 27 квітня 2015 року у справі позовом ОСОБА_2 до КП «Єдиний розрахунковий центр» про зобовязання здійснити перерахунок за ненадані послуги та відшкодування моральної шкоди та зустрічним позовом КП «Єдиний розрахунковий центр» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги. Ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2 та КП «Єдиний розрахунковий центр». Із змісту рішення вбачається, що судом зобовязано КП «Єдиний розрахунковий центр» здійснити ОСОБА_2 перерахунок заборгованості за комунальні послуги з 01.11.2011 року, зменшивши її розмір на суму ненаданих послуг щодо прибирання прибудинкової території та обслуговування мережі водовідведення будинку.

Аналогічно не вбачає колегія суддів і підстав застосування при розгляді місцевим судом справи положення ст. 61 ЦПК України щодо преюдиційності обставин, встановлених рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22.01.2014 року, що звільняє від додаткового доказування. Зі змісту цього рішення та матеріалів даної справи вбачається, що підстави позову, виходячи з правової природи правовідносин, які виникли між сторонами і обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, є різними.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції зясовано всебічно та повно, дано їм вірну правову оцінку, а рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції досліджені у встановленому законом порядку, а апеляційна скарга не містить посилання на нові докази, що давало б підставу для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

В іншій частині рішення суду сторонами не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити, а рішення Івано-Франківського міського суду від 20 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: Л.В. Василишин

ОСОБА_6