АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №667/6228/15-ц Головуючий в І інстанції Прохоренко В.В.
Провадження №22ц/791/2109/16 Доповідач Радченко С.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючий Радченко С.В.

судді: Вербицька Л.І., Колісниченко А.Г.

секретар Сікора О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, на заочне рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 03 грудня 2015 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року позивачка звернулася до суду із позовом посилаючись на те, що з 31.12.1993 року по 2010 рік вона перебувала у шлюбі з відповідачем. За час перебування у шлюбі рішенням Комишанської селищної ради Комсомольського району м. Херсона їм було виділено у власність під будівництво житлового будинку та для його обслуговування земельну ділянку площею 0,0808 га по вул. Незалежності, 32 в с. Геологів м. Херсона. Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона, після розірвання шлюбу між сторонами, було розділено будинок по ? частині кожному, однак рішення щодо земельної ділянки не прийнято. У звязку з чим, просила визнати за нею право власності на 1/2 земельної ділянки, загальною площею 0,0808 га по вул. Незалежності, 32 в с. Геологів м. Херсона.

Заочним рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 03 грудня 2015 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,0808 га, що розташована по вул. Незалежності, 32 в с. Геологів у м. Херсоні, у власності ОСОБА_2 залишено 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,0808 га, що розташована по вул. Незалежності, 32 в с. Геологів у м. Херсоні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2,, вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права та при неповному зясуванні обставин справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В письмових запереченнях, які надійшли на адресу апеляційного суду, ОСОБА_4, що діє в інтересах ОСОБА_3, просить відхилити доводи апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції як законне та обґрунтоване.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що зявились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги та визнаючи за кожним з подружжя право власності на 1/2 частину земельної ділянки, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спірне майно, набуте в шлюбі, є спільною сумісною власністю подружжя, та виходив з принципу рівності часток кожного з них у майні.

Проте повністю погодитись з такими висновками суду не можна.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 1993 року, який розірвано в 2010 році (а.с.8,9).

У 2006 році під час перебування сторін у шлюбі ними було розпочато будівництво житлового будинку по вул. Незалежності,32 у с. Геологів, м. Херсона, на земельній ділянці площею 0,0808га, виділеної ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку на підставі рішення Комишанської селищної ради Комсомольського району м. Херсона від 08.02.2008 року за №256. Державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку видано 09.10.2008 року на імя ОСОБА_2 (а.с.16).

Свідоцтво про право власності на житловий будинок по вул. Незалежності, 32 в с. Геологів у м. Херсоні видано на підставі рішення Комишанської селищної ради від 10.03.2010 року на імя ОСОБА_2 (а.с.12).

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 17 липня 2013 року, визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на житловий будинок №32 по вул. Незалежності, с. Геологів, м. Херсона по 1/2 частині за кожним (а.с.11-13).

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 06 березня 2014 року житловий будинок №32 по вул. Незалежності у с. Геологів м. Херсона, розподілений між сторонами в натурі (а.с.14-15).

Згідно ч.1 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 60 та ч.1 ст. 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності і у разі його поділу частки дружини та чоловіка є рівними.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Підставою набуття подружжям права спільної сумісної власності є лише одна обставина: набуття (придбання) майна за час шлюбу, крім випадків встановлених законом або договором.

Відповідно до ч.4 статті 120 ЗК України при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що внаслідок визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину будинку, вона стає власником спірної земельної ділянки пропорційно до частки у праві власності на жилий будинок, будівлі або споруди, оскільки земля була передана у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку без зміни її цільового призначення, який є спільною сумісною власністю сторін.

Посилання апеляційної скарги на те, що право власності на земельну ділянку є особистою власністю ОСОБА_2 колегією суддів оцінюються критично та спростовується слідуючим.

Спірна земельна ділянка як об'єкт права власності визначена Державним актом на право власності на землю серія ЯЕ №9337855, виданим ОСОБА_2 09.10.2008 року. Земельна ділянка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

Сторони по справі, перебуваючи в шлюбі, на спірній земельній ділянці спільно побудували житловий будинок, який закінчений будівництвом і на підставі рішення Комишанської селищної ради від 10.03.2014 року видано свідоцтво про право власності на будинок на імя ОСОБА_2

Перехід права власності земельної ділянки при переході права власності на будівлю або споруду, які розташовані на ній, закріплено в ст.120 ЗК України, відповідно до якої при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Аналіз змісту норм статті 120 ЗК України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому, при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об'єкта права власності.

Разом з тим, зробивши правильний в цілому висновок про обґрунтованість позовних вимог, суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 06 березня 2014 року житловий будинок №32 по вул. Незалежності у с. Геологів м. Херсона розподілений між сторонами в натурі та ОСОБА_3 було виділено у власність 41/100 частини домоволодіння, а тому за правилами 120 ЗК України, за позивачкою слід визнати право власності на 41/100 частини земельної ділянки, а за ОСОБА_2 слід залишити у власності 59/100 частин земельної ділянки, які відповідають реальним часткам сторін у домоволодінні, що відповідно до приписів ст.309 ЦПК України є підставою для зміни рішення.

Інші доводи апеляційної скарги колегією суддів до уваги не приймаються як такі, що не спростовують мотивованих висновків суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 03 грудня 2015 рокузмінити, визнавши за ОСОБА_3 право власності на 41/100 частини земельної ділянки загальною площею 0,0808 га, що розташована по вул. Незалежності, 32 в с. Геологів у м. Херсоні, та залишивши у власності ОСОБА_2 59/100 частини зазначеної земельної ділянки.

Рішення набирає чинності після проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у касаційному порядку.

Головуючий С.В. Радченко

Судді: Л.І. Вербицька

ОСОБА_5