Провадження № 2/359/1662/2016
Справа № 359/4527/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

02 серпня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.,

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Бориспільського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, яким просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по вул. Шевченка, 16, в с. Велика Олександрівка Бориспільського району Київської області в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері, ОСОБА_3, яка померла 27 листопада 2013 року. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 27 листопада 2013 року померла матір позивача ОСОБА_3 Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку №16 по вул. Шевченка в с. Велика Олександрівка Бориспільського району Київської області. За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 26 березня 1996 року, згідно якого на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким все своє майно заповіла своїй дочці, позивачу по справі ОСОБА_4, яка після реєстрації шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище на ОСОБА_1 У встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину. Проте, 22 березня 2016 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на автомобіль та 31 березня 2016 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок №16 по вул. Шевченка в с. Велика Олександрівка Бориспільського району Київської області позивачу було відмовлено, у звязку з тим, що її матір за життя не встигла оформити вищезазначений будинок, який вона отримала у спадщину після смерті своєї матері, бабусі позивача ОСОБА_5, яка померла 28 травня 2013 року. У звязку з цим, позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав.

У судове засідання сторони не зявились, про дату час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача ОСОБА_6 подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, крім того просив розгляд справи здійснити у його відсутність.

Від відповідача ОСОБА_2 сільської ради Бориспільського району Київської області надійшов лист з проханням слухати справу за відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечують.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 28травня 2013 року померла баба позивача ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Бориспільського району Київської області 29 травня 2013 року, про що складено відповідний запис за №26 (а.с.8).

На випадок своєї смерті ОСОБА_5 30 квітня 2010 року склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла своїй дочці, матері позивача ОСОБА_3, що підтверджується копією заповіту, посвідченого секретарем Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області ОСОБА_7 (а.с.9). На день смерті заповіт не змінено та не скасовано.

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку №16 по вул. Шевченка в с. Велика Олександрівка Бориспільського району Київської області з надвірними будівлями та спорудами.

Згідно з ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

У відповідності з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З матеріалів спадкової справи №5/2013, заведеної після смерті ОСОБА_5, померлої 28 травня 2013 року,вбачається, що у встановлений законом строк, а саме 22 жовтня 2013 року, ОСОБА_3 звернулась до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу ОСОБА_8 із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 (а.с.29).

Проте, свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_3 не встигла отримати, у звязку з тим, що 27 листопада 2013 року померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Бориспільського району Київської області 29 листопада 2013 року, про що складено відповідний запис за №46 (а.с.5).

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 26 березня 1996 року склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла своїй дочці, позивачу по справі ОСОБА_4, яка після реєстрації шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище на ОСОБА_1, що підтверджується копією заповіту посвідченого секретарем Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області ОСОБА_9 (а.с. 6). На день смерті заповіт не змінено та не скасовано.

Після її смерті відкрилась спадщина, яку вона фактично прийняла, але юридично не встигла оформити після смерті матері ОСОБА_5, яка складається з житлового будинку №16 по вул. Шевченка в с. Велика Олександрівка Бориспільського району Київської області з надвірними будівлями та спорудами.

У встановлений законом строк, а саме 04 грудня 2013 року, ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу ОСОБА_8 із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 04 грудня 2013 року (а.с.7) та заявою про прийняття спадщини від 04 грудня 2013 року (а.с.40).

22 березня 2016 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на автомобіль (а.с.73) та 31 березня 2016 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку (а.с.88). Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок №16 по вул. Шевченка в с. Велика Олександрівка Бориспільського району Київської області позивачу було відмовлено, у звязку з тим, що її матір за життя не встигла оформити вищезазначений будинок та не здійснила його державну реєстрацію.

Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок №16 по вул. Шевченка в с. Велика Олександрівка Бориспільського району Київської області, будинок побудований у 1928 році (а.с.11-12) та згідно довідки (витягу з погосподарської книги) виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Бориспільського району Київської області за №2-16/01/270 від 19 квітня 2016 року, будинок належав померлій ОСОБА_5 (а.с.13).

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.7 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви правонабувача, сторін (сторони) правочину, за яким виникло право, або уповноважених ними (нею) осіб. Відповідно до положень ч.10 даної норми під час подання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень фізична особа повинна предявити документ, що посвідчує її особу, а у разі подання заяви представником фізичної особи чи юридичної особи документ, що підтверджує його повноваження діяти від імені таких осіб.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 померла, виконання вищезазначених приписів закону щодо подання особисто заяви про державну реєстрацію прав та документу на підтвердження особи є неможливим. Так само неможливо подати позивачем доручення від імені померлого, оскільки за життя таких доручень у встановленому законом порядку на імя ОСОБА_1 вона не оформлювала.

На підставі наведеного, суд дійшов до висновку, що позивач, який прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, в тому числі на житловий будинок, набула право власності в порядку спадкування за заповітом з моменту відкриття спадщини.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на житловий будинок №16 з надвірними будівлями по вул. Шевченка в с. Велика Олександрівка Бориспільського району Київської області, що є обєктом спадщини, оскільки відсутність правовстановлюючого документу позбавляє ОСОБА_1 можливості оформити спадкові права щодо вказаного домоволодіння у встановленому законом порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст.1216, ст.1217, ст.1218, ст.1223, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, ч.7 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.2 ч.1 ст.208, ч.3 ст.209, ст.ст.212-215 та ст.218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по вул. Шевченка, 16, в с. Велика Олександрівка Бориспільського району Київської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 27 листопада 2013 року.

Рішення суду може бути оскаржене через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення, на протязі десяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський