Провадження № 22-ц/780/2070/16 Доповідач у 2 інстанції Мережко М. В.
Категорія 52 16.03.2016
УХВАЛА

Іменем України

16 березня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого - Мережко М.В.

Суддів - Суханової Є.М., Лівінського С.В.

Секретар - Якимчук Ю.С.

Розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Центрального спортивного комплексу Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Філії - Центральна дитячо-юнацька навчально-спортивна база « Трудові резерви» , Центрального спортивного комплексу Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України , третя особа ОСОБА_4 про скасування наказу про звільнення , поновлення на роботі , стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів ,-

В с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернулася лдо суду 26 серпня 2015 року із позовом до Філії-Центральна дитячо-юнацька навчально-спортивна база «Трудові резерви». З урахуванням уточнень до позову , свої вимоги обгрнутоувавла тим що, 20 березня 2007 року наказом № 4-к її було призначено на посаду головного бухгалтера Центральної дитячо-юнацької навчально-спортивної бази «Трудові резерви».

Постановою від 14 березня 2011 року, виданої слідчим ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Київській області Сердечною А.Ю. , позивакч ОСОБА_3 була відсторонена від посади головного бухгалтера в зв»язку з досудовим слідством у кримінальній справі.

Постановою про закриття кримінального провадження від 30 березня 2015 року, виданої старшим слідчим СВ Білоцерківського МВ ГУМВС України в Київській області майором міліції Шишенко С.В., застований захід в рамках кримінальної справи №2 щодо ОСОБА_3 у вигляді відсторонення від посади головного бухгалтера Центральної дитячо-юнацької навчально-спортивної бази «Трудові резерви» був скасований.

ОСОБА_3 03 червня 2015 року звернулася до директора Філії-ЦДЮНСБ «Трудові резерви» із заявою про допуск до роботи. У відповіді від 09 червня 2015 року №37 позивачці було повідомлено, що її заява не підлягає задоволенню, оскільки керівництво ЦДЮНСБ «Трудові резерви» не отримало у встановленому порядку постанову відносно скасування постанови слідчого від 14 березня 2011 року. В той же час прокуратурою м.Біла Церква було скасовано постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 30 березня 2015 року.

Старшим слідчим СВ Білоцерківського МВ ГУМВС України в Київській області майором міліції Шишенко С.В. 30 червня 2015 року була винесена постанова про закриття кримінального провадження, за якою застосований захід в рамках кримінальної справи №2 щодо ОСОБА_3, відповідно до постанови слідчого від 14 березня 2011 року у вигляді відсторонення від посади головного бухгалтера Центральної дитячо-юнацької навчально-спортивної бази «Трудові резерви» був скасований.

Як зазначає позивач , 29 липня 2015 року вона звернулася до директора Філії ЦДЮНСБ «Трудові резерви»із заявою про допуск до роботи. У своїй відповіді від 06 сепрпня 2015 року директор Філії-ЦДЮНСБ «Трудові резерви» Брюховець М.Г. зазначила, що згідно вироку суду від 24 березня 2014 рокцу , що вступив в законну силу, ОСОБА_3 було звільнено з роботи 27 червня 2014 року, а тому заява не може бути задоволена.

Позивачка вперше дізналася про своє звільнення з роботи 08 серпня 2015 року і 19 серпня 2015 року вона звернулася до директора Філії-ЦЮНСБ «Трудові резерви» Брюховець М.Г. із заявою про видачу трудової книжки та копії наказу про звільнення з роботи. В той же день , 19 серпня 2015 року ,позивач отримала трудову книжку та копію наказу про звільнення з роботи з 27 червня 2014 року.

Наказом Філії-Центральної дитячо-юнацької навчально-спортивної бази «Трудові резерви» №42-к, ОСОБА_3 звільнено з посади головного бухгалтера Філії-ЦДЮНСБ «Трудові резерви» з 27 червня 2014 року, згідно п. 8 ст. 40 КЗпП України на підставі вироку Білоцерківського міськрайонного суду від 24 березня 2014 року. Позивач вважає, що дане звільнення є незаконним, та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому просила скасувати наказ від 27 червня 2014 року №42-к «Про звільнення ОСОБА_3», виданий Філією-Центральна дитячо-юнацька навчально-спортивна база «Трудові резерви»; поновити її на посаді головного бухгалтера Філії-Центральна дитячо-юнацька навчальна-спортивна база «Трудові резерви»; стягнути з Філії-Центральна дитячо-юнацька навчально-спортивна база «Трудові резерви» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.07.2014 року по день винесення рішення суду року у розмірі 101 652,12 гнр.; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді головного бухгалтера Філії-Центральна дитячо-юнацька навчально-спортивна база «Трудові резерви».

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 15 вересня 2015 року залучено до участі у справі у якості співвідповідача Центральний спортивний комплекс Комітету з фізичного виховання та спорту МОН України, оскільки позов подано до Філії-Центральна дитячо-юнацька навчально-спортивна база «Трудові резерви», яка не є юридичною особою. ( т.1 а.с.68).

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2016 року позов задоволено частково. Скасовано наказ від 27 червня 2014 року № 42-к «Про звільнення ОСОБА_3» виданий Філією-Центральна дитячо-юнацька навчально-спортивна база «Трудові резерви» Централь ного спортивного комплексу Комітету з фізичного виховання та спорту.

Поновлено ОСОБА_3. на посаді головного бухгалтера Філії-Центральна дитячо-юнацька навчально-спортивна база «Трудові резерви» Центрального спортивного комплексу Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України.

Стягнуто з Центрального спортивного комплексу Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України на користь ОСОБА_3 32 224, 77 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Стягнуто з Центрального спортивного комплексу Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України на користь держави 322,25 грн.

В задоволенні іншої частини позову ОСОБА_3 відмовлено .

Не погоджуючись з рішенням суду , відповідач Центральний спортивний комплекс Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, посилаючись на порушення норм матеріальн6ого і процесуального права , та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов. В апеляційній скарзі зазначав , що висновки суду не відпадають обставинам справи , суд неповно дослідив обставини справи ,що мають значення для вирішення справи , зокрема суд не взяв джо уваги ,що позивач пропустила строк подачі позовної заяви .

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та

обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом першої інстанції , що відповідно до наказу №04-к від 20 березня 2007 року ОСОБА_3 було зараховано на посаду головного бухгалтера Центральної дитячо-юнацької навчально-спортивної бази «Трудові резерви» ( т.1 а.с.128)

Відповідно до постанови про відсторонення обвинуваченого від посади від 14 березня 2011 року винесеної слідчим в ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Київській області підполковником юстиції Сердечною А.Ю., відсторонено від посади обвинувачену ОСОБА_3, працюючу головним бухгалтером ЦДЮНСБ «Трудові резерви» ( т.1 а.с.7-8)

Згідно копії наказу директора Центральної дитячо-юнацької навчально-спортивної бази «Трудові резерви» від 18 березня 2011 року №19-к, на підставі постанови від 14 березня 2011 року слідчого відділу Управління СБУ в Київській області, санкціонованої заступником прокурора Київської області «Про відсторонення обвинуваченого від посади», ОСОБА_3 - головного бухгалтера ЦДЮНСБ «Трудові резерви» відсторонено від посади.( т.1 а.с. 130)

Відповідно копії табелю обліку робочого часу Центральної дитячо-юнацької навчально-спор тивної бази «Трудові резерви» за березень та квітень 2011 року ОСОБА_3 перебувала на лікарняному у березні 2011 року , а також 01 квітня 2011 року та 04 квітня 2011 року. Починаючи із 05 квітня 2011 року табелювання ОСОБА_3 не проводилося, бо вона була відсутня на роботі (т.1 а.с. 183,184) .

Відповідно до наказу №16 від 24 січня 2013 року КФВС Центральну дитячо-юнацьку навчально-спортивну базу «Трудові резерви» шляхом реорганізації приєднано, як відокремлений структурний підрозділ (філію) до Центрального спортивно-господарчого комбінату Комітету з фізичного виховання та спорту. Наказом №21 від 27 червня 2013 року ЦСГК, Центральна дитячо-юнацька навчально-спортивна база "Трудові резерви" перейменована в Філію-Центральна дитячо-юнацька навчально-спортивна база "Трудові резерви" м.Біла Церква Київської області Центрального спортивного комплексу Комітету з фізичного виховання та спорту МОН України. ( т.1 а.с. 144-154)

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2014 року ОСОБА_3. було визнано винною за ст.ст. 191 ч. 3 КК України та ст. 27 ч. 5, ст. 358 ч. 2 КК України ( в ред. 2010 р.) і призначено їй покарання: за ст. 191 ч. 3 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов'язанні з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на 2 роки. За ст.ст. 27 ч.5, 358 ч.2 КК України (в ред. 2010 р.) - 2 роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 визначено покарання - 4 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на 2 роки. На підставі ст.ст.79,76 КК України звільнено засуджену ОСОБА_3 від відбування призначеного судом основного покарання, якщо вона протягом іспитового строку - 2 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання. ОСОБА_8 було визнано винним за ст. 27 ч. 5, 191 ч. 3 КК України і призначено йому покарання - 3 роки обмеженні волі без позбавлення права обіймати посади. На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнено засудженого ОСОБА_8 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом іспитового строку - 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання. Постановлено стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_8 солідарно на користь ЦДЮНСБ «Трудові резерви» - 39 538 грн. Постановлено стягнути на користь Київського НДІСЕ судові витрати за проведення судових експертиз з ОСОБА_3 - 18 853 грн. 50 коп.; з ОСОБА_8 - 7 752 грн. Вироком вирішено питання щодо речових доказів. У вироку вказано, що він може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд всіма учасниками процесу протягом 15 діб з моменту його проголошення. Наведене підтверджується копією вищевказаного вироку.( т.1 а.с. 50-63, 156-170) ) .

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26 серпня 2014 року вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2014 року скасовано , справу передано на додаткове розслідування прокурору Київської області ( т.1 а.с. 116-124) .

Як встановлено судом першої інстанції , на алдлресу відповідачів копя вироку суду не надходила .

Згідно п.п. 1.7., 1.8. Положення про філію - Центральна дитячо-юнацька навчаль но-спортивна база «Трудові резерви» в м.Біла Церква Київської області Центрального спортивного комплексу Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України затвердженого наказом Центрального спортивного комплексу Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України від 26 вересня 2013 року №39, філія не є юридичною особою і філія здійснює свою діяльність від імені ЦСК і в межах повноважень, встановлених цим Положенням. В п.п. 4.4.11. п. 4.4. вказаного Положення зазначено, що директор Філії за згодою ЦСК призначає та звільняє з посади заступників директора і головного бухгалтера Філії ( т.1 а.с.144-155).

Центральний спортивний комплекс Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України, скорочена назва ЦСК КФВС МОН України, в особі директора Брюховця М.Г. уповноважив ОСОБА_4 - директора Центральної дитячо-юнацької навчально-спортивної бази «Трудові резерви» в м.Біла Церква Київської області - філії ЦСК, представляти інтереси ЦСК, здійснювати від його імені дії та в межах повноважень, наданих йому довіреністю та положенням про Філію, в тому числі: за узгодженням з ЦСК призначати та звільняти з посади заступників директора і головного бухгалтера Філії /п. 19 довіреності/ т.1 а.с. 142-143)

ОСОБА_4 звернувся 24 червня 2014 року до директора ЦСК КФВС МОН України Брюховця М.Г. з листом за №55, в якому просив погодити звільнення ОСОБА_3 - головного бухгалтера ФЦДЮНСБ «Трудові резерви» згідно п. 8 ст. 40 КЗпП України в зв»язку з набранням чинності вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2014 року, яким ОСОБА_3. визнано винною за ст. 191 ч. 3 та ст. 27 ч. 5, ст. 358 ч. 2 КК України (в ред. 2010р.). На вказаному листі міститься напис Брюховця М.Г. - «погоджую» та підпис. ( т. 1 а.с. 65).

Згідно наказу №42-к від 27 червня 2014 року ОСОБА_3 звільнена з посади головного бухгалтера Філії-Цетральна дитячо-юнацька навча льно-спортивна база «Трудові резерви» з роботи із 27 червня 2914 року згідн з п.8 ст. 40 КЗпП у зв»язку з набранням чинності вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2014 року ( т.1 а.с. 26)

Крім того , як встановлено судом першої інстанції , ОСОБА_3 неодноразово зверталася із заявами про допуск до роботи до директора Центральної дитячо-юнацької навчально-спортивної бази «Трудові резерви», в якій просила допустити її до роботи на посаді головного бухгалтера ЦДЮНСБ «Трудові резерви» ,на що отримала відповіді із відмовою. ( т.1 а.с.12-17)

Постановою від 30 червня 2015 року старшого слідчого СВ Білоцерківського МВ кримінальне провадження №0004777 від 21 жовтня 2014 року закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 27 і ч. 3 ст. 358 КК України, а також скасований застосований захід в рамках кримінальної справи №2 щодо ОСОБА_3 відповідно до постанови слідчого від 14 березня .2011 року у вигляді відсторонення від посади головного бухгалтера ЦДЮНСБ «Трудові резерви» ( т.1 а.с. 14-16) .

ОСОБА_3 31 липня 2015 року звернулася із заявою про допуск до роботи до директора Центральної дитячо-юнацької навчально-спортивної бази «Трудові резерви», в якій просила допустити її до роботи на посаді головного бухгалтера ЦДЮНСБ «Трудові резерви», на що отримала відповідь від 06 серпня 2015 року , в якій було зазначено , що її звільнено з роботи 27 червня 2014 року ,у зв»ящику із набранням вироку законної сили ( т.1 а.с. 18) .

Також судом встановлено, що 19 серпня 2015 року ОСОБА_3 звернулася із заявою про видачу трудової книжки та копії наказу про звільнення з роботи ОСОБА_3 звернулася 19 серпян 2015 року, в той же день і отримала вказнаі документи ( т. 1 а.с.20)

Відповідно до ст. 40 п.8 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках вчинення за місцем роботи розкрадання (в тому числі дрібного) майна власника, встановленого вироком суду, що набрав законної сили, чи постановою органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення або застосування заходів громадського впливу.

Згідно до ст. 43-1 КЗпП України, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках звільнення працівника, який вчинив за місцем роботи розкрадання (в тому числі дрібне) майна власника, встановлене вироком суду, що набрав законної сили, чи постановою органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення або застосування заходів громад ського впливу.

Відповідно до п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" /зі змінами/, судам належить мати на увазі, що відповідно до п.8 ст.40 КЗпП власник або уповноважений ним орган вправі розірвати трудовий договір з підстав вчинення працівником за місцем роботи розкрадання (в тому числі дрібного) майна власника, встановленого вироком суду, що набрав законної сили, чи постановою органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення або застосування заходів громадського впливу (ст. 21 Кодексу України про адміністративні правопорушен ня), незалежно від того, чи застосовувались до працівника раніше заходи дисциплінарного або громадського стягнення, в робочий чи неробочий час вчинене розкрадання. За змістом п. 8 ст.40 КЗпП до зазначених в цій нормі випадків вчинення розкрадання майна відносяться розкрадання його як в організації, з якою працівник перебуває в трудових відносинах, так і в організації, в якій він виконує роботу в силу даних трудових відносин. Відповідно до ст.148 КЗпП трудовий договір може бути розірвано з зазначених підстав не пізніше одного місяця з дня набрання законної сили вироком суду чи дня прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення або заходів громадського впливу за вчинення крадіжки не враховуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Згідно до ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Згідно до п. 4.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністер ства соціального захисту населення України 29.07.93 року №58 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року за №110 із змінами, власник або уповнова жений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. У п. 4.2. вищевказаної Інструкції зазначено, що якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

Згідно до п. 2.3. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністер ства соціального захисту населення України 29.07.93 року №58 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року за №110 із змінами, записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Враховуючи , що вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2014 року, на підставі якого була звільнена ОСОБА_3 не набрав законної сили станом на 27 червня 2014 року ,виданий з порушенням вимог п. 8 ст. 40 , ст. 148 КЗпП України тому висновок суду про скасування наказу від 27 червння 2014 року № м42-к , є вірним.

Доводи апеляційної скарги про наявність у відлпволідача копії вироку із відміткою про те , що вирок не набрав законної сили лише відносно іншої особи ОСОБА_8, не може бути взятий до уваги , оскільки відмітки прор те що вирок відносно ОСОБА_3 набрав законної сили копія не містить(т. 1 а.с. 63) .

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, відповідачами не було надано на судуапершої інстанції ні суду апеляційної інстанції належних та безспірних доказів щодо того, що ОСОБА_3 було вчинене за місцем роботи розкрадання майна власника, встановленого вироком суду, що набрав законної сили, чи постановою органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення або застосування заходів громадського впливу, належних і допустимих доказів звільнення відповідно до вимог чинного законодавства , тому висновок суду про поновлення ОСОБА_3 на роботі , на посаді головного бухгалтера Філіїї- Центральної дитячо-юнацької навчально-спортивної бази « Трудові резерви» є законним і обгрнутованим.

За ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Обчислення середнього заробітку провадено судом першої інстанції на підставі довідки від 17 листопада 2015 року ( т.1 а.с. 127 ), і відповідно до п.п.2,8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМ України від 08 лютого 1995 року № 100 /зі змінами/, за період із 03 серпня 2015 року по 25 січня 2016 року , є вірним , оскільки в період із 01 липня 2014 року по 02 липня 2015 року позивач була відсторонена від роботи , а вимог з підстав ст.1176 ЦК України та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» позивач не ставила .

Відповідно до ч.1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У ч. 2 цієї ж статті вказано, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком

Згідно до ст. 234 КЗпП України, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" вказано, що встановлені статтями 228, 223 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов'язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст.233 КЗпП місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору. Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав. Оскільки при пропуску місячного і тримісячного строку у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з'ясовує не лише причини пропуску строку, а всі обставини справи права і обов'язки сторін.

Доводи апеляційної скарги прол пропуск позивачем строку подачі позову не ґрунтуються на вимогах закону , спростовуються наявними в матеріалах справи доказами . Із позовною заявою ОСОБА_3 звернулася в суд 26 серпня 2015 року , про тщо свідчить відбиток штемпелю канцелярії суду першої інстанці.( т.1 а.с. 2) , і як встановлено с удом першої інстанції позивач дізналася про порушення свого вищевказаного права 19 серпня 2015 року, оскільки саме 19 серпня 2015 року ОСОБА_3 отримала копію наказу №42-к від 27 червня 2014 року про своє звільнення та трудову книжку ( т.1 а.с. 21).

Посилання апелянта на ту обставину,що вони неодноразово направляли ОСОБА_3 копію наказу протягом липня 2014 року є безпідставними, оскільки наявні в матеріалах справи поштові відправлення не свідчать про те що ОСОБА_3 направлялась саме копія наказу про її зщвільтнення і що вона її отримала .

Частково заджовоьлняючи позов , суд дійшов правильного висновку , що позивач був звільнений з роботи з порушенням вимог трудового законодавства, а відтак висновки суду є законними і обґрунтованими.

Викладені в апеляційній скарзі доводи , колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони матеріалами справи не підтверджуються, не грунтуються на вимогах закону і не спростовують висновків суду.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції , відповідно до ст. 303 ЦПК України , колегія суддів вважає ,що рішення відповідає обставинам справи , постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, тому колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст, 303, 307, 308, 313- 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

У х в а л и л а

Апеляційну скаргу Центрального спортивного комплексу Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України -відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2016 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді