23.08.2016 Єдиний унікальний № 371/557/16-ц
Провадження 2-п/371/1/16
У Х В А Л А

23 серпня 2016 року Миронівський районний суд Київської області у складі: головуючого судді - Гаврищука А.В.

за участі секретаря Смиченка В.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миронівка в залі суду заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» про перегляд заочного рішення Миронівського районного суду Київської області від 5 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» про захист прав споживача, визнання недійсним договору фінансового лізингу та застосування наслідків його недійсності,

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Миронівського районного суду Київської області від 5 липня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» про захист прав споживача, визнання недійсним договору фінансового лізингу та застосування наслідків його недійсності було задоволено позовні вимоги позивача:

- визнано недійсним договір фінансового лізингу № 010879 від 22 вересня 2014 року, укладений між ОСОБА_1 та товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс»;

- стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс», ідентифікаційний код 38104479, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, грошові кошти у розмірі 18853 (вісімнадцять тисяч вісімсот п'ятдесят три) гривні 80 копійок, сплачених останнім на виконання умов договору фінансового лізингу від 22 вересня 2014 року № 010879;

- стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс», ідентифікаційний код 38104479, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, судові витрати на правову допомогу в розмірі 3180 (три тисячі сто вісімдесят) гривень;

- стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс», ідентифікаційний код 38104479, на користь держави Україна судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Представник ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» ОСОБА_2 (далі - заявник) 5 серпня 2016 року звернувся до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення посилаючись на те, що справа була розглянута у його відсутності. У заяві представник вказує, що фактичні обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, судом було зясовано неповно, невірно застосовано норми матеріального права у спірних правовідносинах, що призвело до поверхневого та неправильного вирішення спору. Висновки суду належним чином не мотивовано та суперечать чинному законодавству України. Просив скасувати заочне рішення.

Представник заявника ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник позивача ОСОБА_3 заяву не визнав та просив залишити її без задоволення.

Згідно із ч. 1 ст. 231 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд вивчивши матеріали справи заслухавши думку представника вважає, що заява про перегляд заочного рішення суду задоволенню не підлягає виходячи із наступного.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 5 липня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» про захист прав споживача, визнання недійсним договору фінансового лізингу та застосування наслідків його недійсності було задоволено.

Відповідно до ст. 228 ЦПК України рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Як вбачається із зворотнього повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав заочне рішення 20 липня 2016 року (справа 2/371/338/16, ЄУН 371/557/16-ц - а.с. 65). Водночас із заявою про перегляд заочного рішення відповідач звернувся 1 серпня 2016 року (а.с. 23). Тобто на одинадцятий день після отримання копії заочного рішення, таким чином відповідачем пропущено строк подачі заяви на оскарження заочного рішення.

Згідно ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Пункт 30 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 р. встановлює, що заочний розгляд судом цивільної справи відповідно до ст. 224 ЦПК України допускається лише у тому разі, коли відповідач або всі відповідачі у справі, якщо їх було кілька, повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду, не з'явилися в судове засідання при відсутності в ньому їх представників і від них не надійшло повідомлення про причини неявки чи зазначені ними причини визнані неповажними.... і проти такого розгляду справи не заперечує позивач та ним не було змінено предмета або підстави позову чи розміру позовних вимог.

Тобто, однією з необхідних умов для заочного провадження є неявка відповідача в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, скасування заочного рішення можливе лише за сукупності двох обставин: 1) відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин; 2) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У даному випадку такі сукупні обставини відсутні, що підтверджується наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, про розгляд справи відповідач ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» був повідомлений належним чином двічі (справа 2/371/338/16, ЄУН 371/557/16-ц - а.с. 39, 47). Доказів поважності причин неявки в судове засідання відповідач не надав.

Крім цього, представник відповідача не надав суду будь-яких доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Усі належні та допустимі докази, які містяться в матеріалах справи були враховані та всебічно оцінені судом під час ухвалення рішення.

Таким чином, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення Миронівського районного суду Київської області від 5 серпня 2016 року та перегляду справи в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 169, 210, 228, 231, 232 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» про перегляд заочного рішення Миронівського районного суду Київської області від 5 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» про захист прав споживачів, визнання недійсним договору фінансового лізингу та застосування наслідків його недійсності - залишити без задоволення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Заочне рішення суду може бути оскаржено в загальному порядку у порядку ст. 294 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: підпис ОСОБА_4

Згідно з оригіналом

Суддя: А.В. Гаврищук