2/225/1502/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2016 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Геря О.Г.,

за участю секретаря Савченко О.О.,

позивача ОСОБА_1,

свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок № 22 по вул. Догаєва (Красіна) у м. Торецьку (Дзержинськ) Донецької області. За вказаною адресою також зареєстровані дружина позивача ОСОБА_5 та син позивача ОСОБА_4, який з липня 2014 року та по теперішній час у вказаному будинку фактично не проживає без поважних на це причин, особистих речей його в будинку не має, комунальні послуги не сплачує. Також позивач зазначив, що на теперішній час відповідач разом зі своєю родиною перебуває у Російській Федерації і не має наміру повертатись до м. Торецька. З наведених підстав позивач ставить питання про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених у позові.

Відповідач до судового засідання не зявився з невідомих суду підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що він проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 і є сусідом ОСОБА_1 Також повідомив, що на початку літа 2014 року він зустрів ОСОБА_4 і останній йому повідомив, що він буде їхати на заробітки, а куди саме не повідомив. З того часу вони більше не бачилися.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що він проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2 і є сусідом позивача. Також зазначив, що він постійно бачив ОСОБА_4, а в середині літа 2014 року він бачив як ОСОБА_4 з дорожніми сумками кудись поїхав і з того моменту по теперішній час він його не бачив.

Вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі статтею 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається свої майном на власний розсуд.

Згідно зі статтею 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

З матеріалів справи вбачається, що будинок № 22 по вул. Догаєва (Красіна) у м. Торецьку (Дзержинськ) Донецької області відповідно до договору купівлі-продажу від 27.10.1998 року на праві приватної власності належить ОСОБА_1

В домовій книжці для реєстрації громадян у будинку № 22 по вул. Догаєва (Красіна) у м. Торецьку (Дзержинськ) Донецької області зазначається, що за вказаною адресою зареєстровані дружина позивача ОСОБА_5 та його син ОСОБА_4

Судом встановлено, що з липня 2014 року відповідач не мешкає у вказаному житловому приміщенні і не проявляє будь-якого бажання у ньому мешкати, власних речей не зберігає, обовязки з утримання житла не виконує, що підтверджується поясненнями свідків та актом вуличного комітету від 25.07.2016 року, посвідченого дільничним комітетом № 1.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 4 статті 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст.ст. 156, 160 ЖК України члени сім»ї власника повинні приймати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і при домової території, проведенню ремонту, оплаті комунальних послуг.

Підстави позбавлення члена сім'ї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням вимог ст. 405 ЦК України, за якими члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням у обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач не проживає у житловому приміщенні понад один рік.

На підставі ст.ст. 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування будинком № 22 по вулиці Догаєва (Красіна) у місті Торецьку (Дзержинську) Донецької області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: