Справа № 515/1190/16-ц
Провадження № 2/515/1669/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2016 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря Коренчук О.Е.

представника позивача - адвоката ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області циві- льну справу за позовом ОСОБА_3 до Дивізійської сільської ради Татарбунарсь- кого району Одеської області

про визнання права постійного користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

26 липня 2011 року ОСОБА_3 предявив вказаний позов, посилаючись на наступні обстави- ни.

27.03.2008 р. померла його бабуся ОСОБА_4 в с.Дивізія Татарбунарського району Одесь- кої області, після її смерті залишилась земельна ділянка площею 3,70 га згідно державного акту на право постійного користування землею серії ОД-24. Вказану земельну ділянку він має право ус- падкувати як спадкоємець по заповіту. З причини втрати ним шестимісячного строку на прийняття спадщини та розбіжності при написанні по батькові померлої нотаріусом йому було відмовлено у прийнятті спадщини. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 14.03.2016 р. встановлені факти: сумісного проживання його разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 однією сі- мєю до часу відкриття спадщини - 27.03.2008 р. та належності державного акту на право постій- ного користування землею на землю серії ОД-24 на земельну ділянку площею 3,70 га, розташо- вану на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району, виданого Татарбунарсь- кою районною радою 17.04.1995 р. на імя ОСОБА_4 ОСОБА_4, яка померла 27.03. 2008 р. Після повторного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини йому знову було відмовлено з причини відсутності (не надання) правовстановлюючого документу на земельну ділянку, крім того, за життя спадкодавиця не встигла переоформити спірну земельну ділянку у приватну власність. Де знаходиться оригінал правовстановлюючого документу на землю він не знає, має припущення що спадкодавця втратила його за життя. Зважаючи на дані обставини, про- сив визнати за ним право постійного користування земельною ділянкою.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник Дивізійської сільської ради Татарбунарського району у судове засідання не зяви- вся, сільський голова надав заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, не заперечував проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно копій паспорту серії КЕ № 027092 та свідоцтва про народження № 351220 (а.с.3,5), пози- вач народився 09.06.1978 р. в с.Дивізія Татарбунарського району, його батьками зазначено ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Як слідує з копії Державного акту на право постійного користування землею серії ОД-24 (а.с.7), ОСОБА_4 було надано у постійне користування земельну ділянку площею 3,70 га, яка розта- шована території Дивізійської сільської ради, цільове призначення якої - для ведення селянського (фермерського) господарства.

У відповідності до заповіту від 14.07.2005 р. (копія на а.с.8), посвідченого секретарем виконко- му Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (а.с.8), ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла усе належне їй майно ОСОБА_3 Вказаний заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі, що вбачається з копії витя- гу про реєст рацію в Спадковому реєстрі (а.с.9).

Копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 144006 (а.с.6) підтверджується, що ОСОБА_4 померла 27.03.2008 р. в с.Дивізія Татарбунарського району Одеської області.

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 14.03.2016 р., яке набрало чи- нності 29.03.2016 р. (а.с.10) встановлені факти: сумісного проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом зі спадкодавицею ОСОБА_4 однією сімєю до часу відкриття спадщини - 27.03.2008 р. та належності державного акту на право постійного користування землею на землю серії ОД-24 на земельну ділянку площею 3,70 га, розташовану на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району, виданого Татарбунарською районною радою 17.04.1995 р. на імя ОСОБА_4 ОСОБА_7, яка померла 27.03.2008 р.

Довідкою Дивізійської сільської ради Татарбунарського району № 278 від 23.02.2016 р. (а.с.11) підтверджується, що ОСОБА_4 на день своєї смерті 27.03.2008 р.- була зареєстрована та проживала ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім неї, у будинку зареє- строваних осіб не було, але фактично з серпня 2007 р по день її смерті проживав її онук ОСОБА_8

Копія газети Татарбунарський вісник № 16 від 23.04.2016 р. (а.с.13) містить оголошення про недійсність Державного акту на право приватної власності на землю серії ОД-24, виданого на імя ОСОБА_4

Нотаріусом відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_4 з причини відсутності (ненадання) правовстановлюючого докумен- ту на успадковане майно-земельну ділянку (а.с.14).

Як передбачено ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За змістом ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кі- лька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Пунктом 6 розділу Х «Перехідних положень» Земельного Кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 01.01.2008 р. переоформити у встановле- ному порядку право власності або право оренди на них.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2005 від 22.09.2005 р. положен- ня пункту 6 розділу Х «Перехідних положень» Земельного Кодексу України втрачають чинність як такі, що не відповідають Конституції України, в частині зобовязання переоформити право пос- тійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збе- реженням її цільового призначення ч.1 ст.1225 ЦК України.

Пленум Верховного Суду України у п.10 своєї постанови № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» розяснив, що відповідно до ст.1225 ЦК України право влас- ності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спад- кування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогоспо- дарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (су- перфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

У судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем земельної ділянки, цільове приз- начення якої для ведення селянського (фермерського) господарства. Перешкодами в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину є те, що відсутній правовстановлюючій документ на земельну ділянку, а саме - оригінал державного акту на право власності на землю втрачено.

Отже, суд вважає, що за позивачем має бути визнано право постійного користування земель- ною ділянкою площею 3,70 га, що розташована на території Дивізійської сільської ради, згідно Державного акту на право постійного користування землею серії ОД-24, яка залишилася після смерті ОСОБА_4

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1216, 1217, 1225, 1233, 1235, 1268 ЦК України, ст.ст. 58-60, 208, 209, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права постійного користування земельною ділянкою задо- вольнити.

Визнати за ОСОБА_3, який народився 09.06.1978 р. в с.Дивізія Татарбу- нарського району Одеської області, в порядку спадкування за заповітом право постійного користу- вання земельною ділянкою площею 3,70 га, що розташована на території Дивізійської сільської ра- ди Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право постійного корис- тування землею серії ОД-24, виданого Татарбунарського районною радою Одеської області 17.04. 1995 р. на імя ОСОБА_4, що залишилась після смерті ОСОБА_4, яка померла 27.03. 2008 р.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідан- ні під час проголошення рішення - протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Тимошенко