Справа № 359/6594/16-ц
Провадження № 2/359/2227/2016
УХВАЛА

про залишення без руху

22 серпня 2016 року Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Саган В.М., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей та розподіл майна,

в с т а н о в и в:

19.08.2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей та розподіл майна.

Вивченням позовної заяви встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 119 ЦПК України, а саме:

-до позовної заяви не долучено документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як розяснив Пленум Вищого Спеціалізованого суду України в п.13 постанови «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою). В п.26 даної постанови зазначено, що відповідні документи про сплату судового збору подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Згідно ч.2 п.1.1 ст. 4 ЗУ « Про судовий збір» »( в редакції, яка діє з 01.09.2015р.) ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлюється - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року.

Згідно ст.. 4 ч.2 п.1.2 ЗУ « Про судовий збір» »( в редакції, яка діє з 01.09.2015р.) ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлюється - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня календарного року.

З огляду на вищевикладене, приходжу до висновку про неможливість відкриття провадження за наявності недоліків, які підлягають усуненню позивачем шляхом уточнення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачем ухвали.

Частиною ч. 1 ст. 122 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

З наведених підстав, зазначена позовна заява має бути залишена без руху, оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, надавши позивачу строк 5 днів з дня отримання копії даної ухвали.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 119, 121 Цивільного процесуального кодексу України

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей та розподіл майна - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п»яти днів з дня отримання ухвали.

У випадку не виконання ухвали заява буде вважатися не поданою та повернута позивачу.

Ухвала судді апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя В.М.Саган