Провадження № 2/520/466/16
УХВАЛА

30.08.2016 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

за участю секретаря Єгорової Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства «Юніон ОСОБА_2»,

ОСОБА_3,

про визнання житлового будинку спільним майном подружжя,

визнання права власності, визнання договору іпотеки недійсним,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси перебуває цивільна справа №520/12945/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Юніон ОСОБА_2», ОСОБА_3, про визнання житлового будинку спільним майном подружжя, визнання права власності, визнання договору іпотеки недійсним.

У судове засідання призначене на 22 березня 2016 року о 14 годині 30 хвилин позивач не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив, що підтверджується підписом позивача у поштовому повідомленні про вручення судової повістки. (а.с.102).

У судове засідання призначене на 26 квітня 2016 року о 15 годині 00 хвилин позивач не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. (а.с.97-98).

У судове засідання призначене на 07 липня 2016 року о 11 годині 30 хвилин позивач не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. (а.с.105-106).

У судове засідання призначене на 30 серпня 2016 року о 11 годині 30 хвилин позивач не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. (а.с.113-114).

Відповідно до ст.74 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Частиною 3 ст. 76 ЦПК України передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею.

Судова повістка на імя позивача ОСОБА_1 надсилалась за адресою вказаною ним у позові, а саме: м. Одеса, вул. Собінова, 20 (а.с.3).

Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Позивач ОСОБА_1 повідомлявся належним чином, за адресою його реєстрації, про зміну адреси мешкання позивач суд не повідомляв, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надав.

Відповідно до ст. 207 ч.1 п.3 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з п.33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суд зупиняє або закриває провадження у справі чи залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених відповідно статтями 201, 202, 205, 207 ЦПК України (1618-15), перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Крім того, відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Внаслідок неналежного здійснення своїх процесуальних прав і виконання обовязків заявником не отримано судову повістку.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Суд зазначає, що з урахуванням вищевикладеною практикою ЄСПЛ, поведінка позивача ОСОБА_1 повністю підтверджує факт, що він втратив інтерес до позову, оскільки з часу відкриття провадження по справі, а саме з 17.09.2015 року по 30.08.2016 року ОСОБА_1 жодного разу не зявився до судового засідання по цій справі, та не зясовував інформацію щодо стадії розгляду справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судових засідань, повторно не зявлявся в судові засідання без поважних причин, не повідомивши суд про причини неявки, не надавши заяви про розгляд справи за його відсутності, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Юніон ОСОБА_2», ОСОБА_3, про визнання житлового будинку спільним майном подружжя, визнання права власності, визнання договору іпотеки недійсним підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. 207 ч.1 п.3 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Юніон ОСОБА_2», ОСОБА_3, про визнання житлового будинку спільним майном подружжя, визнання права власності, визнання договору іпотеки недійсним - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня проголошення ухвали, а особи, які не були присутні у судовому засідання протягом пяти днів з дня отримання ухвали суду.

Головуючий Калініченко Л. В.