Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 4-с/711/87/16
Справа № 711/7653/16-ц
29 вересня 2016 року
Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі
головуючий суддя: Дунаєв С.О.
при секретарі: Нарадько Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження,
У скарзі заявник просить скасувати постанову державного виконавця Решетняка В.А. від 18.08.2016р. про закінчення виконавчого провадження №51776538 та зобовязати Черкаський районний ВДВС ГТУЮ у Черкаській області відновити виконавче провадження для належного виконання ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.06.2016р. по справі №711/5209/16-ц (провадження 2-з/711/42/16), якою суд в порядку забезпечення доказів зобовязав ТОВ «Арка-Плюс» надати суду копії відповідних документів.
Підставою звернення до суду зі скаргою стало те, що заявник вважав порушеним його право, як стягувача у виконавчому провадженні, на належне виконання судового рішення.
Ухвалою суду від 29.09.2016р. у задоволенні скарги відмовлено, оскільки після дослідження матеріалів виконавчого провадження було встановлено, що державним виконавцем не порушено прав чи свобод ОСОБА_1.
Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що виконавче провадження №51776538 було відкрито на підставі ухвали суду від 21.06.2016р. про витребування доказів, яка не є виконавчим документом.
Відповідно до ст.17 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. До виконавчих документів законом віднесені, зокрема, ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом (п.2 ч.2 ст.17 ЗУ «Про виконавче провадження»). Аналіз зазначеної норми закону свідчить, що не всі ухвали суду у цивільних справах є виконавчими документами, а відтак підлягають примусовому виконанню, в порядку передбаченому ЗУ «Про виконавче провадження», лише у випадках, встановлених законом.
Одними з основних засад цивільного судочинства є принципи диспозитивності та змагальності, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Інститут забезпечення доказів в цивільному судочинстві (ст.133 ЦПК) побудований з метою надання судом допомоги особам, які беруть участь у справі, виконати їх процесуальний обовязок щодо доказування обставин, на які вони посилаються в обґрунтування своїх вимог або заперечень (ст.60, 131 ЦПК).
Порядок реалізації такого способу забезпечення доказів як їх витребування судом передбачений ст.137 ЦПК. В зазначеній нормі закону не розкрито способу виконання ухвали суду про витребування доказів, хоча передбачені певні ознаки такого способу (порядок подання доказів ч.3 ст.137 ЦПК, обовязок повідомити суд про виконання його вимог ч.4 ст.137 ЦПК). Невиконання вимог суду про витребування доказів або неповідомлення суд про неможливість виконання його вимог є підставою для відповідальності, встановленої законом. Контроль за виконанням вимог про витребування доказів покладається на суд (ч.7 ст.137 ЦПК).
Отже нормами ЦПК не передбачено, що ухвали суду про забезпечення доказів підлягають примусовому виконанню на відміну від ухвал про забезпечення позову (ч.9 ст.153 ЦПК), а аналіз змісту ст.137 ЦПК в контексті положень ч.8 ст.8, ст.217 ЦПК свідчить, що порядок виконання вимог про витребування доказів має бути зазначений в ухвалі суду. Як вбачається зі змісту резолютивної частини ухвали суду від 21.06.2016р. суд зобовязав ТОВ «Арка-Плюс» надати йому докази в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду, отже виконання такої ухвали суду полягає лише у врученні її копії ТОВ «Арка-Плюс», яка в подальшому зобовязана самостійно виконати вимоги суду в силу обовязковості судових рішень.
Таким чином, ухвала суду від 21.06.2016р. не підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому ЗУ «Про виконавче провадження», а тому державним виконавцем було безпідставно відкрито виконавче провадження №51776538.
За таких обставин при відкритті виконавчого провадження №51776538 головним державним виконавцем Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 було допущено порушення ч.2 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки відкрито виконавче провадження та здійснені виконавчі дії на підставі ухвали суду, яка не є виконавчим документом.
Зазначені недоліки в роботі державного виконавця мають негативний вплив на авторитет органів державної виконавчої служби, а тому потребують відповідного реагування та мають бути усунуті з метою їх недопущення у майбутньому.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.211 Цивільно-процесуального кодексу України, суд
Довести до відома керівництва Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про допущені правопорушення в роботі Черкаського районного відділу державної виконавчої служби з метою здійснення відповідних заходів реагування.
Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження окремої ухвали повинно бути повідомлено суд, який постановив окрему ухвалу
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд міста Черкаси шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з моменту отримання копії ухвали суду особами, інтересів яких вона стосується

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_3