Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Умнової О.В., Фаловської І.М.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення за касаційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 квітня 2016 року,

встановила:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину на обов'язкову часткує власником 1/4 частини квартири АДРЕСА_1. Її право власності зареєстровано у КП Павлоградське МБТІ

11 січня 2007 року. Власником іншої 3/4 частини квартири є її рідний брат ОСОБА_5 Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2013 року, яке набралозаконної сили 13 березня 2014 року,встановлено порядок користування спірною квартирою, а саме: ОСОБА_4 виділено у користування житлову кімнату площею 10,9 кв. м балкон 1,6 кв. м; ОСОБА_5 виділено в користування житлову кімнату площею 14,6 кв. м; житлову кімнату площею 19,9 кв.м,кладову площею 1,3 кв.м, кладову площею 1,3 кв.м, а всього 37,1 кв.м; в загальному користуванні співвласників залишеноприміщення площею 27,9 кв.м. Зсерпня 2006 року відповідач перешкоджає їй у доступі до належної їй 1/4 частини квартири.

Ураховуючи наведене, просила усунути їй перешкоди у користуванні 1/4 частиною спірної квартири АДРЕСА_1 в

м. Павлограді Дніпропетровської області шляхом вселення; зобов'язати відповідача надати їй ключі від даної квартири; зобов'язати відповідача не чинити перешкоди позивачу у користуванні спірною квартирою. Крім того, відповідач своїми діями завдав їй моральної шкоди, яку вона оцінила в 5 000 грн.

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2015 року, залишеним без змінухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 квітня 2016 року, позов задоволено частково.

Усунуто ОСОБА_4 перешкоди у користуванні 1/4 частиною квартири АДРЕСА_1 шляхом її вселення.

Зобов'язано ОСОБА_5 надати ОСОБА_4 ключі від даної квартири та не чинити їй перешкодиу користуванні наведеною вище квартирою.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Вирішуючи спір, суди вірно застосували положення ст. ст. 23, 321, 391, 1167, ч. 3 ст. 386 ЦК України, на підстави наданих сторонам доказів, прийшли до правильного висновку, що позивач має право на захист свого права шляхом вселення в спірну квартиру та зобов'язання відповідача передати їй ключі, оскільки вона є власником ј частини спірної квартири, а відповідач перешкоджає їй у користуванні нею.

Суд вірно прийшов до висновку про відшкодування моральної шкоди, так як права позивача були порушені відповідачем. Визначаючи розмір такої шкоди 500 грн, суд виходив із засад розумності та справедливості, врахував конкретні обставини справи.

Висновки суду відповідають вимогам закону та матеріалам справи.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Умнова

І.М. Фаловська