І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2016 р.Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,
секретар - Чорна Т.П.,
В провадженні суду знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Порше Мобіліті» про визнання недійсними умови кредитного договору від 27.02.2012 р. в частині, визнання недійсними п. 1.1, п. 1.10.2 додаткової угоди від 25.01.2013 р. в частині.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 31.03.2016 р. відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Порше Мобіліті» про визнання недійсними умови кредитного договору від 27.02.2012 р., укладеного між ОСОБА_1 і ТОВ «Порше Мобіліті», в частині, визнання недійсними п. 1.1, п. 1.10.2 додаткової угоди від 25.01.2013 р., укладеної між ОСОБА_1 і ТОВ «Порше Мобіліті», в частині.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 12.05.2016 р. зазначену цивільну справу повернуто до Вінницького міського суду Вінницької області для ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат.

В судове засідання сторони не з'явились, про день і час вирішення питання про постановлення додаткового рішення повідомлені належним чином.

Суд відповідно до ст. 220 ч. 3 ЦПК України вважає можливим розглянути питання у відсутність учасників процесу, присутність яких не є обовязковою.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що необхідно ухвалити додаткове рішення, яким відмовити у відшкодуванні судових витрат ТОВ «Порше Мобіліті».

Судом встановлено, що представником відповідача ТОВ «Юридична фірма Вернер» надано заяву від 31.03.2016 р. про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат в розмірі 10000,00 грн.

Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Представником відповідача до заяви долучено копії рахунка-фактури №311 від 01.03.2016 р., акту №309 від 01.03.2016 р. та платіжного доручення №50007999 від 08.03.2016 р., відповідно до яких ТОВ «Порше Мобіліті» перерахував на рахунок ТОВ «Юридична фірма Вернер» 10000,00 грн. з оплати послуг по наданню правової допомоги. Всі перелічені документи подані не в оригіналі, а їхні копії не завірені належним чином, тобто належних доказів оплати витрат на правову допомогу суду не надано.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі, яким відмовити у відшкодуванні судових витрат ТОВ «Порше Мобіліті».

Керуючись ст.ст. 220, 88 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Відмовити у відшкодуванні судових витрат Товариству з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті».

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області до апеляційного суду Вінницької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О. Венгрин