Кодимський районний суд Одеської області ____________________________________________________________ Справа № 503/767/16-ц
Провадження №2/503/440/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року м.Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Сопільняка О.М.

при секретарі Вдовиченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кодима Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 04 травня 2016 року звернулась до Кодимського районного суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позові вказала, що шлюб з відповідачем ОСОБА_2 вона уклала 02 квітня 2010 року у Кам»янському відділі ЗАЦС р.Молдова і проживала разом з ним до жовтня 2013 року.

Від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відносини з відповідачем не склалися, взагалі припинились через різні погляди на життя, відсутність між ними взаємоповаги, взаєморозуміння та будь-яких почуттів. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі.

Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, немає та досягнуто угоди про утримання дітей.

Спільне господарство не ведеться.

В судове засідання позивач не зявилась, надавши до суду заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити, розглянувши справу без її участі. В цій же заяві вказала про свою згоду на заочний розгляд справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання двічі не зявився. Про причини неявку суд не повідомив, заяв про перенесення розгляду справи чи розгляд справи без нього не надав, тому суд відповідно до ч.4 ст.169 та ч.1 ст.224 ЦПК України вважає можливим ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у ній письмових доказів.

Суд, дослідивши позовну заяву позивача, а також докази, що є у справі, вважає можливим позов задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, укладеному та зареєстрованому 02 квітня 2010 року у Кам»янському відділі РАЦС р.Молдова, актовий запис №10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії CS-V №1083042, повторно виданим 09 лютого 2013 року Кам»янським відділом ЗАЦС.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, 07 листопад ІНФОРМАЦІЯ_3 та неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно із ст.24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.3 та 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Судом на підставі позовної заяви позивача ОСОБА_1 встановлено, що відносини між сторонами не склалися, сторони не спілкуються, не підтримують між собою ніяких відносин, фактично сімейні відносини між сторонами відсутні. Сторони не мають бажання зберегти сімю та перебувати у шлюбі надалі через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, втрату почуттів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 СК України, є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.

Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Отже, встановивши обєктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату ними почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобовязань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сімї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності подружжя один перед одним, як того вимагає ст.55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, що має важливе значення, бажання зберегти сімю у сторін відсутнє, що є підставою для розірвання між ними шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч.2 ст.110 СК України, для цього не встановлено.

Стосовно місця проживання неповнолітніх дітей, суд приходить до такого висновку.

Позивач просить залишити дітей з нею.

Вказане не суперечить закону, не порушує законних інтересів сторін та дитини, оскільки згідно п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», №11 від 21 грудня 2007 року, при вирішенні питання про те, з ким із батьків, які проживають окремо, буде проживати неповнолітня дитина, суд, виходячи з положень про рівність прав та обовязків батьків щодо дитини, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітньої дитини, при цьому, суд враховує хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, її вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання дитини.

Так, у Принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.213, 215, 218,224-226 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, укладений та зареєстрований 02 квітня 2010 року у Кам»янському відділі реєстрації актів цивільного стану республіки Молдова, актовий запис №10, - розірвати.

Неповнолітніх ОСОБА_3, 07 листопад ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити з матір"ю ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 грн. 20 коп. судового збору.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Кодимського районного суду Одеської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач вправі оскаржити заочне рішення шляхом подачі до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Сопільняк О.М.