Справа №173/1357/16-ц
Провадження №2/173/727/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2016 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Зубачевській О.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 міської ради Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: державний нотаріус ОСОБА_1 державної нотаріальної контори, комунальне підприємство «ОСОБА_1 бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась позивач ОСОБА_2, з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом до відповідача ОСОБА_1 міської ради., треті особи, що не заявляють самостійних вимог: державний нотаріус ОСОБА_1 державної нотаріальної контори, КП «ОСОБА_1 БТІ», ОСОБА_3 та ОСОБА_4, згідно якої просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на садибний житловий будинок з господарськими спорудами № 21 по вул. Котляревського в м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, після смерті чоловіка ОСОБА_5, посилаючись на наступне.

13.08.2014 року помер її чоловік ОСОБА_5.

Після смерті чоловіка залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку садибного типу, розташованого по вул. Котляревського, 21 в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області.

06.06.2016 року вона звернулася до державного нотаріуса ОСОБА_1 державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок з господарськими спорудами, але постановою державного нотаріуса ОСОБА_1 державної нотаріальної контори від 06.06.2016 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснила, що її покійний чоловік отримав земельну ділянку для будівництва будинку. Будинок вони побудували господарським способом. Закінчили будівництво в 1975 році. За життя її чоловік належним чином не оформив право власності на спадковий будинок.

Відповідачі - представник ОСОБА_1 міської ради в судове засідання не з'явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність, будь яких заперечень з приводу задоволення позовних вимог суду не надав.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус ОСОБА_1 державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явилась, подавши заяву про слухання справи у її відсутність.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, представник КП «ОСОБА_1 БТІ», щодо вирішення справи покладається на думку суду. При цьому пояснила, що згідно архівної справи встановлено, що інформація з приводу спірного будинку у КП «ОСОБА_1 БТІ» існує. Так як 23.04.1975 року ОСОБА_5 звертався до підприємства з приводу проведення інвентаризації домоволодіння. Така інвентаризація була проведення та складений технічний паспорт на домоволодіння. Крім того в матеріалах архівної справи є договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності ОСОБА_5 Замовлення стосовно державної реєстрації будинку не надходило.

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4, проти задоволення позовних вимог не заперечують та просять суд визнати за позивачкою право власності на спадковий будинок. Пояснивши, що вони не претендують на отримання його у спадщину.

Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що 13.08.2014 року помер чоловік позивачки ОСОБА_5.

Після смерті чоловіка залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку садибного типу, розташованого по вул. Котляревського, 21 в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області.

06.06.2016 року позивач звернулася до державного нотаріуса ОСОБА_1 державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок з господарськими спорудами, але постановою державного нотаріуса ОСОБА_1 державної нотаріальної контори від 06.06.2016 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обв»язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності ОСОБА_5, було виділено земельну ділянку під будівництво будинку по вул. Котляревського, 21 в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області.

Згідно пояснення позивачки зазначене вище домоволодіння було побудоване її чоловіком та нею. Будівництво закінчене в 1975 році, що підтверджується і даними технічного паспорту на домоволодіння по вул. Котляревського, 21 в м. Верхньодніпровську.

Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» - замовник зобов'язаний протягом семи календарних днів з дня введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта письмово проінформувати про це місцевий орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування за місцем знаходження об'єкта будівництва.

Механізм прийняття в експлуатацію таких об'єктів і проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та їх інженерних мереж визначено наказом Мінрегіону від 24.06.2011 року № 91 «Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків 1 та П категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж».

Відповідно до п. 3.1 вищезазначеного Порядку документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, прибудов до них вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складаний за результатами технічної інвентаризації.

Виходячи з вищевикладеного, судом встановлено, що так як будинок був побудований покійним чоловіком позивачки та нею в 1975 році, тобто до 05.08.1992 року, то введення його в експлуатацію не потребується, так як на будинок складений технічний паспорт за результатами технічної інвентаризації.

Тому встановлено, за життя у покійного ОСОБА_5, виникло право власності на новозбудований будинок, яке він не дооформив в установленому порядку, не отримавши свідоцтва про право власності на даний будинок.

Право власності ОСОБА_5, на спадковий будинок з господарськими спорудами підтверджується копією договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності та технічним паспортом.

Підстави припинення права власності передбачені ст. 346, 378 ЦК України, ст. 140 ЗК України, але ці норми не містять таку правову підставу припинення права власності, як смерть власника та нездійснення ним реєстрації права власності на майно, яке ним вже отримане.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що позивач є дружиною померлого ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, тому вона є спадкоємцем першої черги.

Інші спадкоємці першої черги, доньки покійного ОСОБА_5 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, не претендують на майно, що залишилось після смерті батька, в тому числі і на даний будинок та не заперечують проти визнання права власності на нього за позивачкою.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе визнати за спадкоємцем позивачем ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок загальною площею 58,0 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул. Котляревського, 21 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області на земельній ділянці площею 600 кв.м. по фактичному користуванню після смерті чоловіка ОСОБА_5, померлого 13.08.2014 року.

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 552 грн., суд вважає за можливе покласти на позивача, так як судом не встановлено вини відповідача, щодо порушення прав позивача, а необхідність звернення до суду виникла в зв'язку з недотриманням порядку оформлення права власності на спадкове майно спадкодавцем.

Керуючись ст. 10, 60,212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 міської ради Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: державний нотаріус ОСОБА_1 державної нотаріальної контори, комунальне підприємство «ОСОБА_1 бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованою за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за законом на садибний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул. Котляревського, 21 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області на земельній ділянці площею 600 кв.м., по фактичному користуванню після смерті чоловіка ОСОБА_5, померлого 13.08.2014 року.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 552 грн. покласти на позивача ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Верхньодніпровського районного суду. Особи, які приймали участь у розгляді справи, але не були присутні підчас проголошення судового рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга не подавалась. У випадку подання апеляційної скарги, рішення суду набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо не було скасоване не або змінене.

Суддя Петрюк Т.М