АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 601/2464/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Мочальська В.М.
Провадження № 22-ц/789/294/16 Доповідач - Кузьма Р.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Кузьми Р.М.

суддів - Жолудько Л. Д., Костів О. З.,

секретар судового засідання - Баляс Т.І.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кременецького районного суду від 28 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Кременецька державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3, третя особа Кременецька державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що після смерті їхньої матері ОСОБА_5 16 вересня 2014 року відкрилася спадщина. Він в шестимісячний термін із заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору не звернувся через значну віддаленість його місця проживання від місця відкриття спадщини, необізнаність про дії, які потрібно вчинити для прийняття спадщини та у зв'язку з тим, що була домовленість з відповідачами в добровільному порядку розділити спадкове майно. Відповідачі прийняли спадщину, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали нотаріусу письмову згоду для подання ним заяви про прийняття спадщини, однак ОСОБА_3 такої заяви нотаріусу не подав. Тому вважає, що строк звернення із заявою про прийняття спадщини пропустив з поважних причин і просить суд його поновити.

Рішенням Кременецького районного суду від 28 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що суд безпідставно не прийняв до уваги те, що даний строк пропущений ним з поважних причин, а саме: необізнаність про дії, які потрібно вчинити для прийняття спадщини, довіра до рідного брата та його нечесні дії по відношенню до апелянта, а саме введення його в оману, а також значна віддаленість його місця проживання від місця відкриття спадщини.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на мотиви, викладені в ній.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що значна віддаленість місця проживання від місця відкриття спадщини, необізнаність про дії, які потрібно вчинити для прийняття спадщини, а також що між відповідачами по справі існувала домовленість про добровільний розподіл спадкового майна не є поважними причинами для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, оскільки він відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування"вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до узагальнення судової практики, проведеної Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, судом не можуть бути визначені поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Судом встановлено, що матір позивача ОСОБА_5 померла 16 вересня 2014 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД № 178007, про смерть матері позивач знав і мав можливість заявити свої права на спадщину у встановлений законом строк.

Позивач та відповідачі є дітьми спадкодавця ОСОБА_5, мали право на спадкування за законом у першу чергу відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадщина складається з земельних ділянок, площею 1,32 га та 0,53 га, що розташовані на території Жолобівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області, відповідачі прийняли спадщину, а позивач у встановлений законом строк - шість місяців з часу відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору не подав.

Доводи апелянта про те, що він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки був необізнаний про дії які потрібно вчинити для прийняття спадщини, довіра до рідного брата та його нечесні дії по відношенню до апелянта, а саме введення його в оману, а також значна віддаленість його місця проживання від місця відкриття спадщини, колегія суддів не приймає до уваги з огляду на те, що судом не можуть бути визначені поважними такі причини як необізнаність особи щодо строку та порядку прийняття спадщини.

Також посилання апелянта на те, що він пропустив строк на прийняття спадщини, так як між ним та відповідачем ОСОБА_3 по справі існувала домовленість про добровільний розподіл спадкового майна, також не може бути поважною причиною для визначення додаткового строку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 пропустив строк на прийняття спадщини, хоча між ним та відповідачами по справі існувала домовленість про добровільний розподіл спадкового майна, оскільки згідно законодавства України дана обставина не є поважною підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Крім того, позивач у суді першої інстанції підтвердив доводи відповідача ОСОБА_1 про те, що він приїжджав у с. Жолоби Кременецького району на похорон матері, девятий та сороковий день смерті і не спростував тверджень про те, що не мав можливості подати заяву нотаріусу про прийняття спадщини.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Отже колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кременецького районного суду від 28 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Кузьма Р.М.

Судді : Жолудько Л.Д.

ОСОБА_6