Справа № 146/1097/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"10" жовтня 2016 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Пилипчука О.В.,

з участю секретаря Бойко Т.Є.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Томашполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті її батька ОСОБА_4, який помер 24 січня 2010 року в смт Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, що складається із квартири № 4, що розташована по вул.Леніна, 243 в смт Вапнярка Томашпільського району Вінницької області.

Даний позов обґрунтуваний наступним.

24 січня 2010 року помер ОСОБА_4, який доводився батьком позивачці.

Їхні родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження позивачки.

Після смерті батька відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на квартиру № 4, що розташована по вул.Леніна, 243 в смт Вапнярка.

Позивачка зазначає, що спадкоємцями першої черги спадкування після смерті її батька залишилися вона, дружина покійного-мати позивачки та дочка покійного-сестра позивачки, які спадщину не прийняли та на неї не претендують.

Відповідно до діючого на момент смерті батька законодавства, позивачка прийняла спадщину, однак при підготовці документів для оформлення спадщини виявилася, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу, а саме відсутнє свідоцтво про право власності на будинок, в звязку з чим нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала за обставин, наведених у ній, попросила його задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Окрім того, подала нотаріально завірену заяву про відмову від своєї частки спадщини, яка залишилася після смерті її чоловіка ОСОБА_4, на користь ОСОБА_1

Представник Вапнярської селищної ради в судове засідання не зявилася, однак селищний голова Вапнярської селищної ради ОСОБА_5 надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності представника селищної ради, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.158 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, розглянувши заяви інших учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до наступного висновку.

Згідно ст.1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини.

Спадщина відкрилась 24 січня 2010 року в день смерті спадкодавця ОСОБА_4 В цей час діяв ЦК України (2003 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що 24 січня 2010 року у смт Вапнярка Томашпільського району Вінницької області помер ОСОБА_4 (а.с.6).

Згідно довідки селищного голови Вапнярської селищної ради № 792 від 27 липня 2016 року, після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, що складається, зокрема, з квартири № 4, розташованої по вул.Леніна, 243 в смт Вапнярка. Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцями залишилися дружина ОСОБА_2, дочка ОСОБА_1, дочка ОСОБА_3 ОСОБА_1 спадщину фактично прийняла на протязі шестимісячного строку (а.с.9).

Згідно заяви ОСОБА_2, цією заявою вона повідомляє, що спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер 24 січня 2010 року, вона не прийняла та на неї не претендує, звертатися до суду з метою визначення їй додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини не буде. Не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину було видано на імя дочки спадкодавця ОСОБА_1 (а.с.26).

Згідно наданих в судовому засідання пояснень ОСОБА_3, остання спадщину після смерті батька ОСОБА_4, який помер 24 січня 2010 року, вона не прийняла та на неї не претендує, не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину було видано на імя дочки спадкодавця ОСОБА_1

Факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_4 та спадкоємцем ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвами про народження та про одруження позивачки (а.с. 7).

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про спадщину.

Як вбачається із відповіді нотаріуса від 30 серпня 2016 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 в звязку із відсутністю належного оригіналу правовстановлюючого документа (а.с.12).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно абзацу 3 пункту 23 ПОСТАНОВИ Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини.

Як вбачається із відповіді державного нотаріуса від 2 вересня 2016 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_4, померлого 24 січня 2010 року, заведена на підставі заяви ОСОБА_2, яка прийняла спадщину ОСОБА_4, що складається із легкового автомобілю з причепом, житлового будинку в с.Колоденка по вул..Леніна, 154 Томашпільського району Вінницької області, житлового будинку по вул..Куйбишева, 32 в смт Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, і отримала відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.17-21).

Згідно довідки про показники обєкта нерухомого майна КП Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації № 2106 від 12 серпня 2016 року, відповідно до проведеної інвентаризації 3 серпня 2016 року квартира № 4 за адресою селище Вапнярка вул..Незалежності № 243 має такі показники: загальна площа 40,7 кв.м., житлова площа 27,0 кв.м.; до складу спадкового майна входить квартира № 4, яка складається з двох житлових кімнат, кухні, санвузла, вбудованої шафи, погреба «В», сараю «Г», веранда «д», літня кухня «Д». Згідно архівних даних станом на 31 грудня 2012 року, право власності на дану квартиру зареєстровано за ОСОБА_4 (а.с. 8).

З договору купівлі-продажу квартири від 20 вересня 2001 року, ОСОБА_4 купив у ОСОБА_6 квартиру під номером 4, що знаходиться по вул.. Леніна, 243 в смт Вапнярка Томашпільського району Вінницької області (а.с.10).

Згідно копії рішення Вапнярської селищної ради 14 сесії 7 скликання від 25 липня 2016 року, вул..Леніна перейменовано на вул.. Незалежності.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясовування і дослідження інших обставин справи.

Таким чином, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 єдиний спадкоємець за законом на квартиру № 4 за адресою селище Вапнярка вул..Незалежності (Леніна) № 243 Томашпільського району Вінницької області, яка прийняла дану спадщину після смерті свого батька. Тобто позивачка набула права та обовязки спадкодавця, тобто спадщина після смерті останнього належить їй, а неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на належне спадкодавцю майно, не може бути перешкодою у набутті права власності на таке спадкове майно.

Оскільки відповідачем визнано позовні вимоги ОСОБА_1, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позовна заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1216-1218, ч. 1 ст. 1220, ст. 1221, ч. 1 ст. 1222, ч. 1, 2 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, статтями 15, 57-62, 64, 174, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті її батька ОСОБА_4, який помер 24 січня 2010 року в смт Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, що складається із квартири № 4, що розташована по вул.Незалежності (Леніна), 243 в смт Вапнярка Томашпільського району Вінницької області (загальна площа 40,7 кв.м., житлова площа 27,0 кв.м.; до складу спадкового майна входить квартира № 4, яка складається з двох житлових кімнат, кухні, санвузла, вбудованої шафи, погріба «В», сараю «Г», веранда «д», літня кухня «Д»).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 11 жовтня 2016 року.

Суддя: ОСОБА_7