Справа № 204/7205/15-ц
Провадження № 2/204/341/16
РІШЕННЯ

Іменем України

14 квітня 2016 року м.Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Тітової І.В.

з участю секретаря Духневича В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

03 листопада 2015 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить стягнути з ОСОБА_2, 19.02.1989р.н., на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, 09.08.2013р.н. в розмірі 1/4 частки усіх доходів ОСОБА_2, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.11.2015р. і до досягнення повноліття сина, стягнути з ОСОБА_2, 19.02.1989р.н., аліменти на утримання позивача у розмірі 1/4 частки усіх доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з 01.11.2015р. і до досягнення сином ОСОБА_3 3-х річного віку, тобто до 09.08.2016р.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18.08.2012р. сторони уклали шлюб, який був зареєстрований в виконкомі Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, актовий запис №03. Від шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3, 09.08.2013р.н. Син ОСОБА_4 являється неповнолітньою дитиною, мешкає разом із позивчем, знаходиться на утриманні та вихованні позивача. Відповідач - батько дитини, мешкає окремо, являється працездатною людиною, іншим дітям він аліментів не сплачує, на своєму утриманні непрацездатних осіб не має. Слід зауважити з урахуванням того, що крім звичайних витрат на утримання дитини, необхідні підвищені щомісячні витрати на розвиток її здібностей, позивач вважає, що виникла необхідність стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки усіх доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.09.2015р. і до досягнення повноліття сина. Відповідач являється батьком ОСОБА_3, спільного сина стрін, який знаходиться на утриманні позивача, та який проживає разом із позивачем за місцем її помешкання. Він являється працездатною, фізично здоровою людиною, інших дітей, непрацездатних утриманців не має. Відповідач має матеріальну можливість і законний обовязок надавати матеріальну допомогу на утримання позивача до досягнення сином трьох років. У звязку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання позивача та утримання сина, а позивач не працює, так як доглядає за сином до досягнення ним трьох річного віку, позивач вимушена звертатися до суду з цим позовом.

У судове засідання позивач не зявилася. Від неї надійшла заява, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати за своєї відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач у судові засідання двічі підряд не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. За таких обставин, у порядку передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення.

У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

18 серпня 2012 року виконкомом Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.8).

Від шлюбу у сторін є малолітня дитина син ОСОБА_3, 09 серпня 2013р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9).

Син на цей час проживає разом з матірю і знаходиться на повному утриманні та матеріальному забезпеченні позивача.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина мешкає разом із позивачем та потребує утримання, та те, що відповідач є працездатним та працює, інших дітей у нього немає.

Оскільки відповідач є батьком малолітньої дитини, яка проживає разом із позивачем, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі, досягнуто не було, суд вважає, що вимога про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню.

Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Згідно із ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, працює вона чи ні, й незалежно від її матеріального становища, при умові, що чоловік може надати матеріальну допомогу.

Відповідно із ст.75 СК України чоловік і жінка зобов'язані матеріально підтримувати один одного. Право на аліменти має чоловік, що є непрацездатним, який потребує матеріальної допомоги, за умови, що іншій чоловік або жінка може надавати матеріальну допомогу. Розмір такого утримання визначається у відповідності зі ст.80 СК України. Підстави стягнення аліментів на утримання позивачки, на які вона посилається за текстом позову, відповідають положенням ч.2 ст. 84 СК України.

Згідно ч.1 ст.79, ч.1 ст.191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини, дружини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батьків, починаючи від дня пред`явлення позову.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, також наявні докази на підтвердження того, що сторони проживали однією сімєю, отже, позивач є дружиною відповідача та на останнього покладено законом обовязок щодо її утримання.

Враховуючи викладене, те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, суд доходить висновку про необхідність у задоволенні позову в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки у позивача наявне право на таке утримання.

Таким чином, суд доходить висновку, що цивільний позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст.88, 209, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_2, 19 лютого 1989р.н., на користь ОСОБА_1, 30 грудня 1989р.н. аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, 09 серпня 2013р.н. у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 03 листопада 2015р. і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, 19 лютого 1989р.н. аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму, на утримання ОСОБА_1, 30 грудня 1989р.н., на її користь, починаючи стягнення з 03 листопада 2015р. і до досягнення дитиною ОСОБА_3, 09 серпня 2013р.н. трьох років, до 09 серпня 2016р.

Допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць.

У задоволенні цивільного позову в іншій частині відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2, 19.02.1989р.н. в дохід держави судовий збір у розмірі 974грн.(девятсот сімдесят чотири)грн.40коп

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя І.В. Тітова