Справа № 336/8972/15-ц
Пр. № 2/336/620/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 березня 2016 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Запорізької міської ради, треті особи Без,язичний ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частку в праві спільної часткової власності на житловий будинок.

В заяві зазначила, що є племінницею і спадкоємцем за заповітом ОСОБА_4, смерть якої сталася 7 грудня 2014 року. За життя спадкодавець розпорядилася усім належним їй майном, заповідавши його позивачці на підставі заповіту від 28.05.2013 року. У встановлений законом строк після смерті тітки позивач звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою, проте свідоцтва про право на спадщину не отримала через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно, а саме: 7/20 частин домоволодіння за адресою: м. Запоріжжя, вул. Українська/Банківська, 131/2. Постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з вказаних мотивів. Інших спадкоємців у померлої немає.

На підставі викладеного просить про визнання за нею право власності на частку в праві спільної часткової власності на зазначений будинок в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4

В судове засідання позивач не зявилася. ЇЇ представник надала письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, вирішення справи у її відсутність, згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

За зазначених обставин у відповідності до ст. ст. 158, 169 ЦПК України суд вважає за можливе вирішувати справу у відсутність позивача і її представника.

Представник відповідача, належним чином повідомленого про час та місце вирішення справи, до суду не зявився з невідомих причин.

За згаданих обставин зі згоди представника позивача, висловленої в її письмовій заяві, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК ухвалює про проведення заочного судового розгляду.

Треті особи, належним чином повідомлені про судовий розгляд, до суду не зявилися, повідомлення про згоду на участь у справі суду не надали, що в силу ст. 36 ЦПК України є підставою для розгляду справи у їхню відсутність.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань.

Судом встановлено, що позивач є племінницею і спадкоємцем за заповітом ОСОБА_4, смерть якої сталася 7 грудня 2014 року (а. с. 8). За життя спадкодавець розпорядилася усім належним їй майном, заповідавши його позивачці на підставі заповіту від 28.05.2013 року (а. с. 9-10). У встановлений законом строк після смерті тітки, а саме: 3 січня 2015 року, позивач звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою (а. с. 37). За життя спадкодавцеві належало право власності на 7/20 частин домоволодіння № 131/2 по вул. Українській/Банківській (а. с. 14). У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено постановою нотаріуса через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно (а. с. 46). Інші спадкоємці ОСОБА_4 до нотаріальної контори не звертались, як випливає з матеріалів спадкової справи (а. с. 36-47).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно із ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Обґрунтованість позову підтверджують надані суду копії свідоцтв про акти цивільного стану, правовстановлюючі документи на нерухоме майно, матеріали спадкової справи.

З огляду на викладені обставини суд доходить висновку, що позивачка, яка є спадкоємицею померлої ОСОБА_4 за заповітом, вчинила дії щодо прийняття спадщини, і знаходить всі підстави для визнання за нею права власності на нерухоме майно, що належало спадкодавцеві на підставі правовстановлюючого документу, яким є свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння від 12.07.1988 року.

Суд застосовує обраний позивачем спосіб захисту права, так як у позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину не сталося можливим через відсутність у позивача правовстановлюючого документа, між тим право власності спадкодавця підтверджує інформація ТОВ «ЗМТІ» (а. с. 13), копія згаданого судом свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння.

Керуючись ст. ст. 1217, 1233, 1269, ЦК України, ст.ст.10, 59, 212, 213, 215, 256-259, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади в особі запорізької міської ради задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/20 частин домоволодіння за адресою: м. Запоріжжя, вул. Українська/Банківська, буд. 131/2 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, смерть якої сталася 7 грудня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі в суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя О.В. Щаслива