АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження:22-ц/790/168/16 Головуючий 1 інст. -Руднєва О.О.
Категорія: відшкодування шкоди
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Пшенічної Л.В.,

за участю секретаря Маковецької О.П.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за

апеляційною скаргою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» в особі представника Лисака Сергія Володимировича на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Комунального підприємства (КП) «Жилкомсервіс» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням транспортного засобу, стягнення моральної шкоди та судових витрат,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про стягнення 14 793 грн. у відшкодування спричиненої їй матеріальної шкоди та 20 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову посилалася на те, що 16.06.2013 року на автомобіль ВАЗ 21013 державний номер НОМЕР_1, зареєстрований на ім'я ОСОБА_5 (її чоловіка, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1., під час шлюбу з яким був придбаний вказаний транспортний засіб), який стояв на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1, де в квартирі № 146 проживає вона, (інша адреса: АДРЕСА_2) впало дерево й пошкодило автомобіль. Відповідач є балансоутримувачем вказаного будинку, тому повинен нести відповідальність за спричинену їй шкоду.

Пошкодження автомобілю позбавило її, людину похилого віку, можливості пересуватися містом до лікарні, а маючи невеликий розмір пенсії, вона була вимушена витрачати кошти на виклику таксі, додаткові кошти на ліки, бо дуже нервувала з цього питания.

Також просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати у вигляді сплати вартості експертного висновку в сумі 705,60 грн., вартості телеграми - 20,40 грн., вартість послуг таксі за виклик експерта для огляду автомобіля, вартість послуг евакуатора -300 грн., вартість 39 літрів бензину А-92, що був у бензобаку пошкодженого автомобіля, вартість послуг на отримання юридичної допомоги в сумі 1200 грн., а також вартість послуг на виготовлення копій документів та світлин в сумі 50 грн.

У травні 2015 року ОСОБА_4 уточнила заявлені нею вимоги, збільшивши їх розмір до 59 566 грн. з урахуванням індексу інфляції за 2014 рік в розмірі 124,9% та за період з 01.01.2015 до 29.05.2015 - в розмірі 137%.

Представник відповідача КП «Жилкомсервіс» позов не визнав, посилаючись на те, що відповідач не відповідає за стан при будинкової території, і не отримує від громадян кошти за ці послуги.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 17 червня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково: на її користь стягнуто з КП «Жилкомсервіс» матеріальну шкоду в сумі 10438,54 гривень, вартість експертного висновку в сумі 705,60 гривень, вартість телеграми 20,40 гривень, а з урахуванням індексації вказаних сум за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 та за період з 01.01.2015 по 29.05.2015 стягнуто 19113,69 гривень.

В іншій частині позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди ОСОБА_4 відмовлено.

Стягнуто з КП «Жилкомсервіс» на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в cyмi 3 000 гривень.

Також з КП «Жилкомсервіс» на користь держави стягнутий судовий збір в сумі 2211,37 гривень.

В апеляційній скарзі КП «Жилкомсервіс», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність тих обставин, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати це рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4 в повному обсязі.

Вказує, що судом не прийнято до уваги доводи відповідача про те, що КП «Жилкомсервіс» не є належним відповідачем у справі, оскільки не займається видаленням сухостійних та аварійних дерев, розташованих на при будинкових територіях житлових будинків комунальної власності м. Харкова, оскільки ці роботи у 2011 році виконувалися організацією-переможцем конкурсних торгів на підставі договору підряду ТОВ «Сіті Лайф 2000», а в 2013 році - ТВПП «Ресурс».

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просить відхилити її доводи за необґрунтованістю та залишити без змір оскаржуване рішення, оскільки воно ґрунтується на достовірних доказах.

Вислухавши пояснення учасників процесу, що з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 частково, суд першої інстанції виходив з доведеності факту спричинення їй матеріальної та моральної шкоди з вини КП «Жилкомсервіс» та розміру цієї шкоди, та вважав недоведеними розмір понесених позивачем витрат на правову допомогу, наявності кількості бензину в баку пошкодженого автомобіля, вартості витрачених коштів на послуги евакуатора та таксі.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Як встановлено районним судом та підтверджується матеріалами справи 16.06.2013 року на належний позивачу ОСОБА_4( як на спільне майно подружжя та в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_5І.) автомобіль ВАЗ 21013 державний номер НОМЕР_1, який знаходився на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 (інша адреса: АДРЕСА_2) впало дерево, у зв'язку з чим автомобіль отримав механічні пошкодження.

Відповідно до висновку № 5882 від 31.07.2013 експертного автотоварознавчого дослідження Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.. Засл. Проф.. М.С. Бокаріуса вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 21013 державний номер НОМЕР_1 складає 10 438,54 гривень.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_4, відповідач КП «Жилкомсервіс» не надав інших достовірних доказів щодо розміру спричиненої позивачу шкоди та представник відповідача не заявляв в суді першої інстанції клопотання про проведення відповідних судових експертиз.

Враховуючи вимоги ч.4 ст. 10 ЦПК України, колегія суддів роз'яснила представнику КП «Жилкомсервіс» право щодо надання доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги, в тому числі й шляхом проведення судової автотоварознавчої експертизи, попередила про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, однак представник апелянта відмовився від здійснення вищевказаних дій.

У зв'язку з чим колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення на підставі доказів, наданих сторонами до суду, і вважає, що судом першої інстанції на підставі ст. 1166 ЦК України обґрунтовано стягнуто з КП «Жилкомсервіс» на користь ОСОБА_4 у відшкодування спричиненої матеріальної шкоди вартість відновленого ремонту вказаного автомобіля в сумі 10 438,54 грн.,

вартість дослідження, сплачену позивачем в особі представника в cyмi 705,60 грн., вартість телеграми про виклик представника відповідача в сумі 20,40 грн.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала(ч.1)

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини( ч.2).

Як свідчать матеріали справи та не оспорювалося представником КП «Жилкомсервіс» в суді першої та апеляційної інстанції відповідач є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1, де в квартирі № 146 проживає ОСОБА_4, (інша адреса: АДРЕСА_2).

Відповідно до пунктів 3.1.5 та 3.2.5 Статуту КП «Жилкомсервіс» це підприємство створене з метою забезпечення належного санітарного стану прибудинкової території і внутрішньо будинкових приміщень загального користування. До обов'язків підприємства входить забезпечення експлуатації житлових будинків і споруд та об'єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами( пункт 4.2.3).

Зазначені обставини узгоджуються й з розпорядженням № 2253 від 30.11.2011 Управління комунального майна та приватизації «Про внесення змін в договір передачі майна в господарське відання № 760 від 30.05.1996 року з комунальним виробничим житловим ремонтно - експлуатаційним підприємством Дзержинського району м. Харкова та внесення змін в договір передачі майна в господарське відання № 1288 від 28.02.2007 року з Комунальним підприємством «Жилкомсервіс», відповідно до пункту 1 цього розпорядження вбачається, що до КП «Жилкомсервіс» передані основні засоби від КВЖРЕП Дзержинського району м. Харкова, а саме зелені насадження у кількості 97 150 одиниць.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що згідно актів приймання-передачі до цього розпорядження зелені насадження по Дзержинському району м. Харкова на баланс КП «Жилкомсервіс» не передавалися, не є безумовною підставою вважати, що відповідач не прийняв ці насадження на свій баланс, оскільки надані останнім копії цих актів містять дані про загальну кількість дерев, переданих на баланс КП «Жилкомсервіс» - 97 150 одиниць з зазначенням вартості дерев, однак вказана сума не співпадає з сумою кількості дерев, визначеною по кожному району м. Харкова, і ця різниця складає 12 000 одиниць дерев.

Доводи апеляційної скарги на те, що судом безпідставно зроблений висновок про те, що КП «Жилкомсервіс» не відповідає за стан зелених насаджень у прибудинковій території, оскільки не враховано, що виконавчим комітетом Харківської міської ради рішенням № 588 від 17.08.2011 створена комісія по обстеженню зелених насаджень, що підлягають видаленню на прибудинкових територіях житлових будинків комунальної власності, ОСББ, ЖБК, ЖК, приватного сектору м. Харкова та затверджено Положення про цю комісію, колегія суддів вважає безпідставними.

Зазначене рішення виконкому Харківської міської ради регулює порядок створення та роботи комісії по обстеженню зелених насаджень, що підлягають видаленню на прибудинкових територіях та визначає, що видалення сухих та аварійних дерев виконується підрядною організацією - переможцем конкурсних торгів. Питання щодо знаходження цих насаджень на балансі будь-якої організації, цим рішенням не розглядалося.

Як вбачається з відповіді директора Департаменту житлового господарства за № 395/0/90-15 від 09.02.2015 на запит директора КП «Жилкомсервіс» щодо надання інформації про підрядну організацію, яка виконувала роботи зі зносу сухих аварійних дерев в 2011 та в 2013 роках, ТОВ «Сіті Лайф 2000» , яка виконувала роботи по зносу дерев у 2011 році, є тільки підрядною організацією, яка виконувала роботу за завданням замовника відповідно до вимог ст. 837 ЦК України.

У зв'язку з вищенаведеним колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про те, що КП «Жилкомсервіс» є балансоутримувачем будинку, де проживає ОСОБА_4 та на прибудинковій території якого був припаркований належний їй автомобіль, тому повинен нести відповідальність за спричинену їй шкоду.

Розмір цієї шкоди судом першої інстанції визначений правильно з урахуванням наданих позивачем доказів: в сумі 10438,54 гривень - вартість відновлювального ремонту автомобіля, вартість експертного висновку в сумі 705,60 гривень, вартість телеграми 20,40 гривень.

Однак районним судом неправильно застосовано індекс інфляції до стягнутих на користь позивача сум.

Оскільки стаття 1166 ЦК України закріплює принцип повного відшкодування збитків, слід виходити з того, що збитки (прямі та упущена вигода) підлягають відшкодуванню з урахуванням офіційного індексу інфляції.

У зв'язку з зазначеним індекс інфляції підлягає застосуванню тільки до суми вартості відновлювального ремонту автомобіля, а суми, сплачені ОСОБА_4 за проведення експертного дослідження та телеграми, індексації не підлягають.

У зв'язку з зазначеним рішення суду першої інстанції слід змінити в цій частині, зазначивши, що розмір суми відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням індексу інфляції складає 17870, 78 грн.( 10 438,54 х 1.712 = 17870, 78), а загальну суму стягнення слід зменшити з 19 113,69 грн. до 18 596,78 грн. ( 17870, 78 грн. - вартість відновлюваного ремонту автомобіля + вартість експертизи в сумі 705,60 грн. + вартість телеграми в сумі 20,40 грн.).

Згідно ст.ст. 16, 23, 1167 ЦК України кожна особа має право на захист свого особистого немайнового права чи інтересу та вимагати відшкодування моральної (немайнової) шкоди, підстави відповідальності за завдання якої передбачені статтею 1167 ЦК України.

Позивач зазначала, що спричинена їй моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку iз пошкодженням її майна.

Судова колегія вважає, що стягуючи на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 3000 грн., суд першої інстанції врахував характер правопорушення, глибину душевних страждань позивача у зв'язку з пошкодженням її майна та тривалістю негативних наслідків такого пошкодження, тому вважає, що рішення суду в цій частині є правильним.

Між тим на порушення вимог ст.ст. 80,81,88 ЦПК України та п.п. 1,2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд першої інстанції не врахував, що судовий збір, який підлягає стягненню з КП «Жилкомсервіс» на користь держави складає за вимоги майнового та немайнового характеру 587,20 грн., тому рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру судових витрат підлягає зміні, а сума судового збору, стягнутого з відповідача на користь держави - зменшенню з 2241,37 грн. до 587,20 грн.

.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу КП «Жилкомсервіс» задовольнити частково.

Змінити рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 червня 2015 року, зменшивши стягнення з Комунального підприємства «Жилкомсервіс»:

на користь ОСОБА_4 у відшкодування спричиненої їй матеріальної шкоди з 19 113 гривень 69 копійок до 18 596 ( вісімнадцять тисяч п'ятсот дев'яносто шість) гривень 78 копійок (з урахуванням вартості експертизи в сумі 705,60 грн. та вартості телеграми в сумі 20,40 грн.);

на користь держави судового збору з 2241 гривня 37 копійок до 587 ( п'ятсот вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

В іншій частині рішення районного суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: