Справа № 610/3001/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2016 Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Феленка Ю.А.,

секретаря судового засідання Петрової І.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Журавель О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укртрансгаз» про визнання наказу недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

25.08.2016 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укртрансгаз» в якому просив визнати наказ Голови Правління ПАТ «Укртрансгаз» № 381 від 31.10.2013 «Про затвердження змін до штатних розписів» таким, що втратив чинність в частині змін, затверджених п. 1 цього наказу, станом на 01.12.2013.

Мотивуючи свої вимоги позивач зазначив, що він з березня 2002 року по 26.03.2014 працював на посаді водія автотранспортних засобів 1 класу Червонодонецького вузла зв'язку Шебелинського цеху технологічного зв'язку Харківського регіонального центру «Газтехзв'язок» Управління «Укргазтехзв'язок» ПАТ «Укртрансгаз». Звільнений був на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Оскільки під час розгляду судами справи № 610/1590/14-ц про визнання наказу про його звільнення незаконним та поновлення на роботі не було досліджено наказ Голови Правління ПАТ «Укртрансгаз» № 381 від 31.10.2013, а саме термін дії цього наказу, він звернувся до Президента ПАТ «Укртрансгаз» з вимогою повідомити коли даний наказ втратив чинність. Відповіді по суті порушених питань не отримав. Так як наказом Голови Правління ПАТ «Укртрансгаз» № 415 від 27.11.2013 «Про затвердження штатних розписів» з 01.12.2013 були введені в дію нові штатні розписи, вважає, що наказ Голови Правління ПАТ «Укртрансгаз» № 381 від 31.10.2013 в частині змін, затверджених п. 1 цього наказу, втратив чинність саме з 01.12.2013, що і просив визнати суд.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з наведених в позовній заяві підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала зазначивши, що позивач пов'язує порушення своїх прав зі своїм звільненням, яке вважає незаконним. Разом з тим, питання щодо законності звільнення ОСОБА_1 з роботи вже було предметом судового розгляду. Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 16.06.2015 по справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укртрансгаз» про визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, ОСОБА_1 в задоволені позовних вимог відмовлено. У зв'язку з цим вважає, що права позивача порушені не були, а відтак звернення позивача з даним позовом є неналежним способом судового захисту. Крім того зазначила, що в справі фактично відсутній спір, оскільки в наказі Голови Правління ПАТ «Укртрансгаз» № 415 від 27.11.2013 «Про затвердження штатних розписів» зазначено, що наказ Голови Правління ПАТ «Укртрансгаз» № 381 від 31.10.2013, в частині змін, затверджених п. 1 цього наказу, втратив чинність з дня введення нових штатних розписів, тобто з 01.12.2013.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.ст. 59, 60 того ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши до суду належні та допустимі докази на їх підтвердження, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що з березня 2002 року по 26.03.2014 ОСОБА_1 працював на посаді водія автотранспортних засобів 1 класу Червонодонецького вузла зв'язку Шебелинського цеху технологічного зв'язку Харківського регіонального центру «Газтехзв'язок» Управління «Укргазтехзв'язок» ПАТ «Укртрансгаз» та був звільнений за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Вказані факти були встановлені рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 16.06.2015 року по справі № 610/1590/14-ц.

Наказом Голови Правління ПАТ «Укртрансгаз» № 381 від 31.10.2013 «Про затвердження змін до штатних розписів» були затверджені зміни до штатних розписів та введені в дію з 01.11.2013.

Позивач просив суд визнати вищевказаний наказ таким, що втратив чинність в частині змін, затверджених п. 1 цього наказу, станом на 01.12.2013. При цьому позивач в судовому засіданні пояснив, що порушення своїх прав, які викликали необхідність звернення до суду з даним позовом, пов'язує зі своїм звільненням, яке вважає незаконним.

Як встановлено судом, питання щодо законності звільнення ОСОБА_1 з роботи вже було предметом судового розгляду. Так, рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 16.06.2015 по справі № 610/1590/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укртрансгаз» про визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, ОСОБА_1 в задоволені позовних вимог відмовлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що звернення позивача з даним позовом до суду є неналежним способом судового захисту порушених прав. Позивачем не доведено факти порушення, невизнання або оспорювання його прав по даній справі відповідачем.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що як вбачається з наказу Голови Правління ПАТ «Укртрансгаз» № 415 від 27.11.2013 «Про затвердження штатних розписів» з 01.12.2013 були введені в дію нові штатні розписи. Пунктом 2 даного наказу було встановлено, що наказ Голови Правління ПАТ «Укртрансгаз» № 381 від 31.10.2013 «Про затвердження змін до штатних розписів» втратив чинність в частині змін, затверджених п. 1 цього наказу.

Враховуючи, що в наказі Голови Правління ПАТ «Укртрансгаз» № 415 від 27.11.2013 вже було зазначено дату втрати чинності окремих положень наказу № 381 від 31.10.2013, вказана обставина додаткового визнання судом не потребує, у зв'язку з відсутністю спору.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог позивача, а відтак про необхідність відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 59-61, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Укртрансгаз» про визнання наказу недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ