ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/6083/15-ц
Провадження № 2/362/222/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Орда О.О.,

при секретарі: Хоменко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача в якому з урахуванням змінених позовних вимог просила визнати автомобіль Hyundai Sonata, державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіль BMW 525, державний номерний знак НОМЕР_2 спільною сумісною власністю подружжя та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля Hyundai Sonata, державний номерний знак НОМЕР_1 та на 1/2 частину автомобіля BMW 525, державний номерний знак НОМЕР_2. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з відповідачем по справі проживають в зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2007 року та від шлюбу мають двох малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Подружне життя між ними не склалось, останні місяці проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, діти знаходяться на її утриманні. Під час шлюбу і до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства ними за рахунок спільних коштів було придбано два автомобіля Hyundai Sonata, державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіль BMW 525, державний номерний знак НОМЕР_2, які зареєстровані за відповідачем та є спільною сумісною власністю подружжя, що підтверджується інформацією наданою Центром надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Васильків та Васильківського району. Оскільки провести експертизу з метою визначення вартості спірних автомобілів не представилося можливим так як відповідач не надав експерту автомобілі просила визнати ідеальні частки подружжя без поділу.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити з підстав наведених у ньому.

Представник відповідача позов визнав частково, зазначивши що автомобіль Hyundai Sonata, державний номерний знак НОМЕР_1 дійсно був придбаний за час шлюбу і є спільною сумісною власністю подружжя, щодо автомобіля BMW 525, державний номерний знак НОМЕР_2 то він був придбаний до моменту реєстрації шлюбу і є особистою власністю відповідача.

Суд, вислухавши пояснення сторін, представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 липня 2007 року між сторонами було укладено шлюб. (а.с.6)

30 січня 2008 року народился ОСОБА_3А батьками якого записані - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.7).

08 листопада 2013 року народился ОСОБА_4А батьками якого записані - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.8).

Згідно листа № 516 від 03.11.2015 року Центру надання послуг пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Васильків та Васильківського району при УДАІ ГУМВС України в Київській області автомобіль марки BMW 525, державний номерний знак НОМЕР_2 зареєстровано за ОСОБА_2 16.08.2007 року, автомобіль марки Hyundai Sonata, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 зареєстровано за ОСОБА_2 01.03.2014 року (а.с.67)

Відповідно до договору комісії транспортних засобів та номерних агрегатів з видачею довідки-рахунку від 28.02.2014 року ОСОБА_5В продав а ОСОБА_2А придбав автомобіль марки Hyundai Sonata, 2006 року випуску, № кузова KMHEU41BP7A273348. Оціночна вартість рухомого майна або його номерних агрегатів відповідно до звіту про експертну оцінку становить 80000 гривень (а.с.12-13)

Згідно облікової картки приватного АМТ наданої територіальним сервісним центром МВС 3244 в Київській області автомобіль марки BMW 525, державний номерний знак НОМЕР_2 зареєстровано 16.08.2007 року за ОСОБА_2 на підставі біржової угоди ГР-084087 від 21.06.2007 року , попередній власник- Дідик ОСОБА_6 (а.с. 119)

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.3 ст. 368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 63 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 65 Сімейного кодексу України дружина, чоловік розпоряджається майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

При укладанні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч.1 ст. 69 СК).

Відповідно до ч.1 ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч.1 ст. 71 Сімейного кодексу України, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Як роз`яснено в п. п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, спірний автомобіль марки Hyundai Sonata, державний номерний знак НОМЕР_1 придбаний за час перебування сторін у шлюбі, у звязку з чим виходячи з позиції сторін спору, суд враховує, що визнані сторонами обставини не підлягають доказуванню, в розумінні ч. 1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України.

Таким чином, автомобіль марки Hyundai модель Sonata, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_3, державний реєстраційний № НОМЕР_1 був придбаний ОСОБА_2А в період шлюбу з ОСОБА_1 та є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1О та ОСОБА_2А .

Відповідно ч. 2 ст. 71 Сімейного кодексу України, неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Як роз`яснено в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Обєктом поділу майна подружжя виступає автомобіль марки Hyundai модель Sonata, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_3, державний реєстраційний № НОМЕР_1, що в розумінні ч. 2 ст. 183 Цивільного кодексу України є неподільною річчю, оскільки виділити в натурі частку майна без втрати її цільового призначення не можна.

Як розяснено в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. №11 «Про судову практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В той же час, на момент розгляду справи у суду відсутні відомості про дійсну реальну вартість автомобіля станом на день розгляду справи.

За вищевикладених обставин, суд вирішуючи спір, дійшов висновку, що майно, а саме автомобіль марки Hyundai модель Sonata, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_3, державний реєстраційний № НОМЕР_1 є спільним майном подружжя, в якому має бути визнано за кожною зі сторін право власності на зазначене майно в рівних частках - по 1/2 його частині без їх поділу в натурі.

Щодо визнання автомобіля марки BMW 525, державний номерний знак НОМЕР_2 спільною сумісною власністю подружжя та визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину спірного автомобіля судом встановлено наступне.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя11 від 21.12.2007р. не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, тощо.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього грошову суму.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Ст. 657 ЦК України, не передбачено обовязковість нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору купівлі-продажу автомобіля.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2А 21.06.2007 року було укладено договір купівлі-продажу автомобіля (біржова угода), момент виникнення права власності встановлюється Цивільним кодексом України, зокрема відповідно до вищевикладеного змісту статей 328, 334, 664 цього Кодексу на підставі правочину і з моменту передачі товару, при цьому позивачем не надано доказів щодо передачі спірного автомобіля на підставі біржової угоди відповідачу після 28 липня 2007 року тобто після укладення шлюбу, як і не надано доказів щодо придбання спірного автомобіля за кредитні кошти, та погашення відповідного кредиту за рахунок спільних коштів у звязку з наведеним, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2А набув право власності на автомобіль марки BMW 525, державний номерний знак НОМЕР_2 до моменту реєстрації шлюбу а отже даний автомобіль не є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а тому позовні вимоги в частині визнання автомобіля марки BMW 525, державний номерний знак НОМЕР_2 спільною сумісною власністю подружжя та визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину спірного автомобіля є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст..ст. 212,215,224,226,228 ЦПК України , суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частину за кожним на автомобіль марки "HYUNDAI SONATA", 2006 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_3, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя Орда О.О