У Х В А Л А

04.03.2016 Справа №607/2252/16-ц

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Сливка Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою в якій просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документа витягу із наказу керівника сектора С (по стройовій частині) м. Артемівськ від 13 червня 2015 року №166.

Вивчивши подану заяву, суддя приходить до висновку, що дана заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 258 ЦПК України.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ЦПК. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до ЦПК постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків.

Із викладених у заяві обставин вбачається, що причиною звернення до суду зумовлена тим, що у витязі із наказу керівника сектора С (по стройовій частині) м. Артемівськ від 13 червня 2015 року №166, по батькові заявника зазначено Орестович, а в інших правовстановлюючих документах, по батькові заявника вказано Григорович , через вказані розбіжності заявник не має змоги отримати посвідчення учасника бойових дій.

В листі Верховного Суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати заяву з доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення.

Однак, у вказаній заяві заявником не зазначено причини неможливості виправлення розбіжностей у документі та не вказано доказів того, що він звертався з цього приводу до установи, яка видала даний витяг із наказу.

Враховуючи вищенаведені обставини, суддя вважає, що дану заяву слід залишити без руху, надавши заявнику ОСОБА_1 пятиденний термін з дня отримання копії ухвали судді для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документа залишити без руху, надавши заявнику термін протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали судді для усунення вказаних недоліків.

У випадку невиконання вказаних вимог у встановлений строк, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Суддя Л.М. Сливка