Провадження № 2-о/225/448/2016
Справа № 225/5021/16-ц
Головуючий у справі ОСОБА_1
Дзержинський міський суд Донецької області
РІШЕННЯ

іменем України

26 вересня 2016 року

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Челюбєєва Є.В.,

за участю:

секретаря Бондарчук Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області у м. Торецьку цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Донецька про встановлення факту припинення трудових відносин на окупованій території,

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2016 року заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт припинення трудових відносин між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 та управлінням Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Донецька з 27 квітня 2015 року за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України у звязку з переїздом на нове місце проживання.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 21 вересня 2004 року вона знаходилась у трудових відносинах з управлінням Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Донецька, де займала різні посади, останньою з яких є посада головного спеціаліста відділу надходження, прогнозування платежів та обліку застрахованих осіб. Працюючи в управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Донецька, вона разом з чоловіком і двома малолітніми дітьми постійно проживала за місцем своєї реєстрації, а саме в АДРЕСА_1. З червня 2014 року вона знаходиться в соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею чотирирічного віку. З квітня 2014 року територія м.Донецька є непідконтрольною Україні. У звязку з проведенням на території м. Донецька антитерористичної операції вона з сімєю переїхала в м. Торецьк (колишня назва Дзержинськ) Донецької області, де була взята на облік, як особа переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. На виконання вимог законодавства України про переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління в населенні пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Донецька було перереєстровано в м. Костянтинівка Донецької області за адресою вул.Ціолковського, буд. 25. Однак, фактично зазначена установа залишилась в м. Донецьку і на теперішній час практичну діяльність не здійснює. Керівний склад працівників та інших працівників означеного управління за новим місцем роботи не переведено. Тому, після спливу строку закінчення соціальної відпустки по догляду за дитиною, вона не змогла продовжити роботу в управлінні ПФУ. Отже, з 27.04.2015 року трудові відносини між нею та управлінням Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Донецька фактично були припинені. Вона звернулася з відповідною заявою про звільнення до управління ПФУ, яке перереєстровано в м. Костянтинівка, але відповіді не отримала. Звернутися до управління ПФУ в м. Донецьку не представляється можливим, так як УДДПЗ «Укрпошта» з 27 листопада 2014 року офіційно зупинила приймання і доставку поштових відправлень на територіях Донецької та Луганської областей, які не контролюються українською владою.

Вичерпавши всі можливі дії щодо реєстрації свого права на звільнення та працевлаштування, змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заявник, її представник в судове засідання не зявилися, просили розглянути справу у їх відсутності, заявлені вимоги підтримують повністю, наполягають на їх задоволенні.

Представник заінтересованої особи управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Донецька в судове засідання не зявився, тому суд розглядав справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до копії паспорта громадянки України, оглянутої судом в судовому засіданні ОСОБА_2 народилася 14 червня 1980 року, є уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2 та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8-9).

Згідно довідки № НОМЕР_2 від 29.05.2015 року (а.с. 11) заявник ОСОБА_2, яка постійно проживала в м. Донецьку була переміщена з тимчасово окупованої території в м. Торецьк Донецької області, у звязку з чим була взята на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.

На теперішній час заявник ОСОБА_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою вул. Ломоносова, буд. 69.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, заявник по справі знаходиться у шлюбі з ОСОБА_3, зареєстрованому 16 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, за актовим записом № 235 (а.с. 19).

Після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвище ОСОБА_3.

Під час шлюбу у них 03.04.2008 року народилася донька ОСОБА_4 та 26.04.2011 року народився син ОСОБА_5 (а.с. 20-21).

Згідно копії трудової книжки (а.с. 17-18) та наказу управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Донецька № 83-О від 21.09.2004 року (а.с. 12) з 21 вересня 2004 року заявник ОСОБА_2 знаходилась у трудових відносинах з управлінням Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Донецька.

Згідно наказу управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Донецька № 42-в від 16.05.2011 року (а.с. 14) заявник ОСОБА_2 з 09.06.2011 року знаходилась у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Згідно наказу управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Донецька № 74-ос від 11.03.2014 року (а.с. 16) заявник ОСОБА_2 з 13.03.2014 року призначена на посаду головного спеціаліста відділу надходження, прогнозування платежів та обліку застрахованих осіб.

Згідно наказу управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Донецька № 05-вн від 18.04.2014 року (а.с. 15) заявнику ОСОБА_2 на період з 27.04.2014 року 26.04.2015 року надана соціальна відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею чотирирічного віку.

Відповідно до інформації з офіційного сайту Пенсіонного фонду України (а.с. 29-30) управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Донецька, де працювала заявник ОСОБА_2 було перереєстроване на підконтрольну Україні територію, а саме до м.Костянтинівка, вул. Ціолковського, буд. 25 Донецької області.

З метою врегулювання своїх трудових відносин, заявник ОСОБА_2 звернулася з заявою про звільнення до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Донецька за новим місцем його перереєстрації, але відповіді не отримала (а.с. 28).

Натомість, відповідно до листів з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (а.с. 22-23) та Костянтинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (а.с. 24-25) заявнику запропоновано звернутися до суду з позовом про захист своїх прав.

З огляду на це, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом», передбачено, що район проведення антитерористичної операції - визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. Такий наказ стосовно визначення районів проведення АТО був виданий - останній і чинний на поточний день є наказ керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», відповідно до якого районами проведення АТО визначені Донецька та Луганська області (без виключень). Це означає, що всі населенні пункти Донецької та Луганської областей є районами проведення АТО.

В ст.1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» вказано, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014. В свою чергу рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України знаходиться під грифом «таємно».

Водночас, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження» визначено лише перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

При цьому, відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року

№ 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», територія м. Донецька Донецької області, де проживала і працювала ОСОБА_2 на даний час є тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ст.ст. 3,8,9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Відповідно до ст. 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема вільний вибір виду діяльності, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною інвалідом; догляд за хворим членом сімї відповідно до медичного висновку або інвалідом 1 групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Згідно ст. 39 КЗпП України строковий трудовий договір (пункти 2 і 3 статті 23) підлягає розірванню достроково на вимогу працівника в разі його хвороби або інвалідності, які перешкоджають виконанню роботи за договором, порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного або трудового договору та у випадках, передбачених частиною першою статті 38 цього Кодексу.

Крім цього, відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» № 1706-VІІ від 20.10.2014 року, який встановив гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб, зареєстрована (взята на облік) внутрішньо переміщена особа, яка не звільнилася з роботи (не припинила інший вид зайнятості), у разі неможливості продовження роботи (іншого виду зайнятості) за попереднім місцем проживання, для набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю та соціальних послуг за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття може припинити трудові відносини, надавши нотаріально посвідчену письмову заяву про припинення працівником трудових відносин з підтвердженням того, що ця заява таким громадянином надіслана роботодавцю рекомендованим листом (з описом вкладеної до нього такої заяви).

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження» з 27 листопада 2014 року УДППЗ «Укрпошта» офіційно зупинила приймання і доставку поштових відправлень на територіях Донецької та Луганської областей, які не контролюються українською владою.

З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для реалізації позивачем права на звільнення у звязку з переїздом на нове місце проживання є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадянина України, якою є заявник, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_2 про припинення трудових відносин, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість громадянці України ОСОБА_2 реалізувати своє право на звільнення у звязку з переїздом на нове місце проживання та працевлаштування на нову роботу в порядку, передбаченому трудовим законодавством України.

Враховуючи, що згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що сукупність наданих заявником доказів дозволяють зробити висновок про припинення трудових відносин між заявником по справі та управлінням Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Донецька з 27 квітня 2015 року за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, у звязку з переїздом на нове місце проживання.

Керуючись ст. ст.10, 60, 212 ,214, 215, 223, 234, 256 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заявлені вимоги задовольнити повністю.

Встановити факт припинення трудових відносин між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 та управлінням Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Донецька з 27 квітня 2015 року за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України у звязку з переїздом на нове місце проживання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: