Справа № 285/2004/16-ц
провадження № 2/0285/1214/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03.10.2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Помогаєва А.В., за участі секретаря судового засідання Музика Н.Ю., позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоград-Волинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа Ємільчинська державна нотаріальна контора,

ВСТАНОВИВ:

20.07.2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок № 31А по вул. Кривоноса в м. Новоград-Волинський, Житомирська область.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 23.03.2001 року помер його батько ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина. При звернені до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, у видачі такого свідоцтва позивачу було відмовлено, оскільки на даний житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи. Разом з тим, оформлено право власності на інше спадкове майно земельну ділянку за тією ж адресою.

Враховуючи, що можливості оформити спадщину іншим шляхом немає, позивач просить суд визнати за ним право власності на зазначений житловий будинок.

В судовому засіданні позивач позов підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи без їх участі, просив позов задовольнити.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи без їх участі.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та третьої особи на підставі наявних доказів.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер 23.03.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть № 1-ТП № 167480 від 27.03.2001 року. (а.с.4)

Спадкоємцем померлого за заповітом є його син ОСОБА_1 - позивач у справі, який прийняв спадщину та з метою оформлення спадкових прав подав заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до заповіту від 12.03.2001 року, посвідчено секретарем виконкому Підлубівської сільради Ємільчинського району, зареєстрованого в реєстрі № 10, ОСОБА_2 заповів все своє майно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 8)

Постановою державного нотаріуса від 25.12.2013 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 31-а, що розташований по вулиці Кривоноса с. м. Новоград-Волинський, після смерті ОСОБА_2, який помер 23.03.2001 року, оскільки у позивача відсутній документ, який підтверджує реєстрацію права власності на спадкове майно.

Згідно технічного паспорту від 12.09.2007 р., складеного КП «Новоград-Волинське МБТІ» домоволодіння за адресою: Житомирська область, м. Новоград-Волинський вул. Кривоноса, 31-а, складається з житлового будинку, двох сараїв, огорожі, убиральні, літньої кухні, веранди, погребу, прибудови, мансарди, двох ганків, балкону, гаражу, бані.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 6 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п. 4.15. ч. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Відповідно до листа державного нотаріуса, крім ОСОБА_2 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, інші спадкоємці не звертались.

На запит суду надано витяг з рішення виконкому Новоград-Волинської міської ради від 09.08.00 №296, яким спадкодавцю ОСОБА_2 надано право забудови за адресою вул. Кривоноса, 31-а.

Оскільки спадкодавець не зареєстрував у встановленому порядку право власності, житловий будинок вважається самочинним будівництвом.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 25.12.2013 р. на земельну ділянку по вул. Кривоноса, 31-а в м. Новоград-Волинський, власником вказано ОСОБА_1

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що відомості про реєстрацію права власності на земельну ділянку за адресою: Житомирська область, м. Новоград-Волинський, вул. Кривоноса, 31-а, вказана земельна ділянка зареєстрована за ОСОБА_1

Відповідно до висновку Управління містобудування, архітектури та земельних відносин № 20 від 29.09.2016 р. про відповідність містобудівним вимогам житлового будинку на земельній ділянці по вул. Кривоноса, 31-а в м. Новоград-Волинський, житловий будинок розташований в межах ділянки землекористування і може використовуватись за призначенням.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 15, 16, 57-61, 88, 209, 212- 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок № 31-А по вул. Кривоноса, м. Новоград-Волинський, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, який помер 23.03.2001 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 06.10.2016 року.

Головуючий А.В. Помогаєв