АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1988/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 50 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 05 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_6, який підтримав доводи апеляційної скарги та ОСОБА_7, яка на них заперечувала, судова колегія, -

в с т а н о в и л а :

В червні 2016 року ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення аліментів.

Посилалась на те, що 10.08.2001 року вона з відповідачем вперше зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області зроблено запис за № 58.

30.10.2014 року шлюб розірвано за рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області № 702/763/14-ц.

Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Заробітна плата позивачки складає 5300 гривень на місяць, інших доходів не має.

Відповідач участі у вихованні дочки не приймає, в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає. Осіб, які перебувають на утриманні відповідача, немає.

На підставі наведеного, ст.ст. 121, 180, 181 СК України, позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_6 на її користь на утримання дитини кошти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 05 липня 2016 року позов задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 кошти на утримання дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого діючим законодавством на дитину відповідного віку, починаючи з 29.06.2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_6 судовий збір на користь держави в сумі 551,20 грн. .

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на те, що дане рішення незаконне, не відповідає обставинам справи, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його змінити, ухвалити нове рішення , яким стягнути з нього на користь позивачки на утримання дочки ОСОБА_8 аліменти в розмірі ? частини всіх видів його доходів.

Обговоривши матеріали справи, судова палата вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Посилаючись на зазначену норму права, виходячи з того, що в добровільному порядку відповідач ОСОБА_6 матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, осіб, які б перебували на його утриманні, немає, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму, встановленого діючим законодавством на дитину відповідного віку, починаючи з 29.06.2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Проте, в повному обсязі з цим погодитися не можливо.

З матеріалів справи встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2001 року, в якому у них 23 травня 2003 року народилася донька ОСОБА_8 ( копія свідоцтва про народження на ар.спр. 9).

30 жовтня 2014 року шлюб між сторонами розірвано згідно рішення Монастирищенського райсуду Черкаської області, однак вони залишаються проживати разом з дочкою в квартирі АДРЕСА_1, житловою площею 27.9 кв.м ( загальна площа 49,8 кв.м. ), яка належала ім. на підставі договору купівлі-продажу від 14 вересня 2001 року і яку сторони 14 грудня 2015 року подарували своїй дочці ОСОБА_8 за договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Монастирищенського районного нотаріального округу Черкаської області Горбу новою М.І. 14 грудня 2015 року за реєстровим номером № ( ар.спр. 8, 48-50 ).

Таким чином, і позивачка і відповідач в рівному обсязі вже забезпечили свою доньку житлом, що має суттєве значення.

Предявляючи даний позов, ОСОБА_7М, стверджувала, що неповнолітня дочка сторін проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач же участі у вихованні дочки не приймає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Однак з матеріалів справи вбачається, що батько підтримує з донькою гарні стосунки, купує їй необхідні речі, включаючи одяг, турбується про здоровя доньки, оплачуючи їй поїздки на консультації до лікарів в м. Умань, у 2016 році організував їй відпочинок на морі в м. Затока Одеської області, оплачує разом з позивачкою витрати на танцювальний гурток, який відвідує дочка, що позивачка підтвердила в суді ( ар.спр.39-41 ).

Крім того, відповідач оплачує комунальні послуги по квартирі за користування електроенергією, за опалення, що становить не малі суми ( ар.спр.29-31). Позивачка надала копії квитанцій про оплату нею за споживчий газ, за послуги ВУЖКГ, однак ці суми значно менші ніж витрати відповідача ( ар.спр.43-47).

У відповідності із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Наведених положень закона і обставин справи суд не врахував, на що обгрунтовано вказує в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_6. Разом з цим він звертає увагу на те, що дочка сторін є цілком здоровою дитиною, будь-яких хронічних захворювань, які б тягнули за собою додаткові витрати, не має, будь-яких витрат, повязаних з відвідуванням додаткових занять, гуртків, тощо, за які б оплачувала позивачка, також не має, що вказує на безпідставність задоволення вимог про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходів. Зазначене, на думку судової колегії, є підставним апеляційним доводом.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що згідно довідки про доходи ОСОБА_6 від 08.09.2016 року середній заробіток відповідача за останні 6 місяців 2016 року ( з березня по серпень 2016 року ) становить 6670,28 грн. (40021,71:6). Середній заробіток позивачки за січень-червень 2016 року становить 6890,35 грн. ( 41342,11:6) (ар.спр. 51).

Таким чином, як зауважує відповідач, позивачка має достатнє матеріальне забезпечення як підставу для реалізації свого права на отримання аліментів в розмірі ? частини від всіх видів його доходу, з чим слід погодитися.

Вказує в апеляційній скарзі відповідач і на те, що єдиним видом доходу його в даний час є заробітна плата, що працює він в іншому населеному пункті, який знаходиться на відстані 35 км від місця проживання, в результаті чого він змушений щодня долати дану відстань громадським транспортом з місця проживання на роботу та повертатися назад. Тому з урахуванням специфіки роботи він витрачає близько 1000 грн. лише на проїзд на громадському транспорті, що, вважає, має бути враховано.

Позивачка підтвердила той факт, що відповідач, дійсно працює в іншому населеному пункті, свого особистого транспорту чи службового автомобіля не має.

Оцінюючи всі обставини справи у сукупності, що відповідач подарував дочці свою ? частину квартири ( як нерухомості ) іншого житла не має, оплачує значний обсяг комунальних послуг по квартирі, повинен мати певні кошти на проживання, на проїзд до місця роботи, яке знаходиться в іншому населеному пункті, враховуючи його вищенаведений середній заробіток, враховуючи також, що розмір прожиткового мінімуму в період з 01.05.2016 року по 30.11.2016 року визначений Урядом країни для дітей віком від 6 до 18 років у 1531 грн. (до кінця року 1637 грн.), а для працездатних осіб - у 1450 грн. ( до кінця року 1550 грн. ), судова колегія вважає, що суд необґрунтовано прийшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_7 в повному обсязі і стягнення на її користь на утримання доньки сторін аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, значно ущемивши права та інтереси працюючого відповідача.

За наведених обставин слід погодитися з доводами апеляційної скарги про те, що суд розглядаючи справу, не сприяв всебічному і повному зясуванню матеріалів справи, постановив рішення без врахування і належної оцінки всіх доказів.

Тому рішення суду слід змінити, зменшивши розмір визначених судом аліментів на утримання дитини сторін з 1/3 частини до ? частини всіх видів доходів відповідача ОСОБА_6, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таке рішення дозволить відповідачу як батьку мати деякі кошти на надання якоїсь матеріальної допомоги дитині, придбання подарунка чи на проведення з нею культурного відпочинку, тощо.

В решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317, 218 ЦПК України, судова колегія,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 05 липня 2016 року по даній справі змінити, зменшивши розмір визначених судом аліментів на утримання дитини сторін з 1/3 частини до ? частини всіх видів доходів відповідача ОСОБА_6.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний № НОМЕР_1, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_5, працюючого співробітником в ГУНП в Черкаській області аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання дочки сторін ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі ? частини всіх видів його доходів але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :