ухвала

іменем україни

22 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Висоцької В.С.,Євтушенко О.І.

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про визнання неправомірними дій щодо втручання в особисте життя та стягнення моральної шкоди, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 грудня 2015 року та рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 16 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, обґрунтовуючи який зазначила, що 23 вересня 2008 року між нею та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк») укладено кредитний договір строком дії до вересня 2015 року та на його забезпечення - договір іпотеки.

Зазначає, що з 2013 року вона та третя особа ОСОБА_6 почали отримувати телефонні дзвінки та СМС-повідомлення з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект») з вимогами сплатити борг за кредитним договором, укладеним нею з банком, із залякуванням та погрозами.

Стверджувала, що аналогічні дзвінки почали надходити їхнім сусідам, за що ті неодноразово дорікали та повідомляли їй.

Також позивач вказує, що з 2014 року їй почали надходити листи від відповідача та Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрборг» (далі - ТОВ «Укрборг») з вимогою про сплату боргу, серед яких і заява відповідача посвідчена приватним нотаріусом.

Посилаючись на те, що вказані дії відповідача ТОВ «Кей-Колект» завдали їй моральної шкоди, що виразилася в душевних стражданнях, порушенні нормальних життєвих зв'язків та оцінена нею в 21 924 грн грошової компенсації, а також те, що згоду на передачу її персональних даних відповідачем третій особі - ТОВ «Укрборг» не надавала.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 грудня 2015 року позов ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про визнання неправомірними дій щодо втручання в особисте життя та стягнення моральної шкоди задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» щодо передачі та розголошення персональних даних ОСОБА_4 без її згоди третій особі -Товариству з обмеженою відповідальністю «Укрборг».

Визнано неправомірними дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» щодо втручання в особисте життя ОСОБА_4.

Відмовлено ОСОБА_4 в задоволенні вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про зобов'язання видалити її персональні дані з бази персональних даних та визнанні неправомірними дії щодо втручання в її особисте життя шляхом направлення їй заяви, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єгоровою М.Є., з попередженням про прийняття рішення про звернення стягнення іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, як нечесної підприємницької діяльності та стягненні моральної шкоди.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» судовий збір в розмірі 487 грн 20 коп. на користь держави в особі Державного бюджету Вознесенського району.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 16 березня 2016 року рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 грудня 2015 року в частині визнання неправомірними дій ТОВ «Кей-Колект» щодо передачі і розголошення персональних даних ОСОБА_4 без її згоди третій особі ТОВ «Укрборг» та втручання в її особисте життя скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні вказаних позовних вимог.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншим.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову в частині визнання неправомірними дій ТОВ «Кей-Колект», апеляційний суд, керуючись Законом України «Про захист персональних даних», Законом України «Про інформацію» та Законом України «Про захист прав споживачів», виходив з відсутності порушень з боку відповідача ТОВ «Кей-Колект» щодо передачі третій особі і розголошення персональних даних позивача.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди, зобов'язання видалити персональні дані позивача з бази персональних даних та визнання неправомірними дій щодо втручання в особисте життя, суди попередніх інстанцій виходили з відсутності доказів на підтвердження неправомірних дій відповідача, що спричинили завдання моральної шкоди, та того, що відповідач діяв в межах укладених договорів, а тому обґрунтовано дійшли висновку, що права позивача не порушені.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу про те, що ОСОБА_4 був підписаний лише договір, а з Правилами споживчого кредитування позичальників не була ознайомлена є безпідставними, оскільки позивачем підписано договір про надання споживчого кредиту та відповідно до п. 1.1.2 договору, Правила споживчого кредитування позичальників після підписання сторонами договору стають його невід'ємною частиною.

Посилання особи, яка подала касаційну скаргу, на те, що позивач не надавала згоди на розголошення та поширення своїх персональних даних є необґрунтованими та спростовуються встановленими у справі обставинами.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що 23 вересня 2008 року між позивачам та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»), укладено кредитний договір № , відповідно до умов якого ОСОБА_4 отримала у кредит 36 000 доларів США строком до 21 вересня 2015 року зі сплатою 16 % річних.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між нею та банком укладено договір іпотеки, за яким остання передала в іпотеку банку належний їй на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Літвінова, 3 у м. Вознесенськ, Миколаївської області та земельну ділянку розташовану за цією ж адресою.

Також на забезпечення виконання зобов'язань за цим договором, в той же день укладено договір поруки між АКІБ «УкрСиббанк» та третьою особою ОСОБА_6

11 червня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу № 4 та договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, згідно з якими відповідач набув у власність право вимоги за кредитним договором позивача та його іпотечним забезпеченням.

При укладенні вищезазначених договорів, банк передав у власність відповідача усі документи на підтвердження зобов'язань позивачки, її персональні дані, необхідні для виконання взятого на себе зобов'язання та суму боргу, яка утворилася на час здійснення даних дій.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представникаОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 грудня 2015 року в частині, яка не скасована апеляційним судом та рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 16 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко В.С. Висоцька О.І. Євтушенко