Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Власенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради, Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК", третя особа - П"ята дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права на спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року помер її рідний брат ОСОБА_2. В передбачений законом строк вона звернулася до П"ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 як спадкоємець другої черги у відповідності до ст. 1262 ЦК України, оскільки інші спадкоємці відсутні. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з грошових вкладів, зроблених у відділенні № 143 ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" в м. Дніпропетровську їх з ОСОБА_2 рідною тіткою - ОСОБА_3, що померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року, спадкоємцем якої був ОСОБА_2, оскільки в день відкриття рахунку 11.08.2008 року ОСОБА_3 зробила заповідальне розпорядження на його ім"я.

За життя ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишила заповіт від 27.03.1997 року, яким спадкоємцем зазначеного в заповіті майна визначила ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 10.07.2013 року ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, спадщина, на яку було видано свідоцтво, складалась з квартири АДРЕСА_1. Два грошові вклади, що були відкриті у відділенні № 143 ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" в м. Дніпропетровську, в яких ОСОБА_3 зробила заповідальне розпорядження на ім"я ОСОБА_2, входять в перелік спадкового майна, на яке вона як єдиний спадкоємець після його смерті оформила свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядженням. Між тим, у відділенні № 143 ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" в м. Дніпропетровську на ім"я померлої ОСОБА_3 на рахунку № НОМЕР_1 по договору SAMDN2461 від 12.10.2011 року міститься депозитний вклад, на який ОСОБА_3 заповідального розпорядження не залишила. Для успадкування зазначеного грошового вкладу та оформлення свідоцтва про право на спадщину на цей вклад після смерті ОСОБА_2 вона звернулася до П"ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори, з якої 20.10.2015 року отримала лист-відмову за № 1752/02-14 з зазначенням того, що для оформлення свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_3 їй необхідно надати нотаріусу документи, підтверджуючи родинні відносини ОСОБА_2 з ОСОБА_3 або в судовому порядку встановити чергу спадкування.

Посилаючись на зазначене, позивач просить визнати за собою право на спадкування за законом депозитного вкладу на рахунку № НОМЕР_1 по договору SAMDN2461 від 12.10.2011 року, відкритому в відділенні № 143 ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" у м. Дніпропетровську на ім"я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 року, після смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

В попередньому судому засіданні позивач з представником позовні вимоги підтримали. В судове засідання позивач не з"явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій підтримала свої вимоги, просила розглядати справу у її відсутність та у випадку неявки представника відповідача - в заочному порядку.

Представники відповідачів в судове засідання не з"явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, надав суд листа з проханням розглянути справу у його відсутність.

Дослідивши докази у справі, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювань прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.2 цієї статті часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У відповідності до ст.1223 цього Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови у її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно до 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ст. 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п'яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім'ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім'ї спадкодавця, але не менш як п'ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування.

Згідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.2, 5 цієї статті - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Відповідно до ст. 1228 ЦК України вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Заповіт, складений після того, як було зроблене розпорядження банку (фінансовій установі), повністю або частково скасовує його, якщо у заповіті змінено особу, до якої має перейти право на вклад, або якщо заповіт стосується усього майна спадкодавця.

Згідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 цієї статті особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 - докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч.3, 4 цієї статті - доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є рідним братом позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвами про народження ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в яких їх батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5; свідоцтвом про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, якій після укладання шлюбу присвоєно прізвище "ОСОБА_7".

ІНФОРМАЦІЯ_6 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим 30.01.2014 року Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 767.

В передбачений законом строк ОСОБА_1 звернулася до П"ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 як спадкоємець другої черги у відповідності до ст. 1262 ЦК України, оскільки інші спадкоємці відсутні.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 337/2012, заведеної після смерті ОСОБА_3 П"ятою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, з заявою про отримання спадщини після її смерті до нотаріальної контори звернувся лише ОСОБА_2 Відповідно до спадкової справи № 190/2014, заведеної вказаною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_2, з заявою після його смерті до нотаріальної контори звернулася лише ОСОБА_1

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з грошових вкладів, зроблених у відділенні № 143 ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" в м. Дніпропетровську їх з ОСОБА_2 рідною тіткою - ОСОБА_3, що померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року, спадкоємцем якої був ОСОБА_2, оскільки в день відкриття рахунку 1108.2008 року ОСОБА_3 зробила заповідальне розпорядження на його ім"я.

За життя ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишила заповіт від 27.03.1997 року, яким спадкоємцем зазначеного в заповіті майна - квартири АДРЕСА_1 визначила ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2

10.07.2013 року ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 Спадщина, на яку було видано свідоцтво, складалась з квартири АДРЕСА_1.

Два грошові вклади, що були відкриті у відділенні № 143 ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" в м. Дніпропетровську, відповідно до договорів №SAMDN4678 від 11.08.2008 року, рахунок № НОМЕР_3 та № SAMDN4793 від 11.08.2008 року, рахунок № НОМЕР_4, в яких ОСОБА_3 зробила заповідальне розпорядження на ім"я ОСОБА_2, входять в перелік спадкового майна, на яке ОСОБА_1, як єдиний спадкоємець після його смерті, отримала в П"ятій дніпропетровській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядженням від 05.09.2014 року, що зареєстровано в реєстрі за № 5-427.

Крім того, 02.08.2014 року ОСОБА_1 П"ятою дніпропетровською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого вона отримала у спадщину після смерті брата ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2, що зареєстровано в реєстрі за № 5-385.

Разом з цим, у відділенні № 143 ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" в м. Дніпропетровську на ім"я померлої ОСОБА_3 на рахунку № НОМЕР_1 по договору SAMDN2461 від 12.10.2011 року міститься депозитний вклад, на який ОСОБА_3 заповідального розпорядження не залишила.

Для успадкування зазначеного грошового вкладу та оформлення свідоцтва про право на спадщину на цей вклад після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_1 звернулася до П"ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори, з якої 20.10.2015 року отримала лист-відмову за № 1752/02-14 з зазначенням того, що для оформлення свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_3, їй необхідно надати нотаріусу документи, підтверджуючи родинні відносини ОСОБА_2 з ОСОБА_3 або в судовому порядку встановити чергу спадкування.

Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, є рідною тіткою ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3; свідоцтвом про народження ОСОБА_2, де в графі "мати" зазначена "ОСОБА_5", яка є рідною сестрою ОСОБА_3; свідоцтвом про шлюб ОСОБА_5, якою в зв"язку з реєстрацією шлюбу було змінено прізвище на "ОСОБА_5"; заповідальним розпорядженням на зазначених депозитних договорах від 01.08.2008 року на ім"я ОСОБА_2, які ОСОБА_3 зробила в депозитних договорах, укладених з ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК".

За життя ОСОБА_3 з 1979 року була зареєстрована та постійно проживала за адресою АДРЕСА_3. ОСОБА_2, племінник ОСОБА_3, 20.09.2005 року вселився у вказану квартиру для постійного проживання, був зареєстрований за вказаною адресою, проживав з ОСОБА_3 в одній квартирі, у них був спільний бюджет, вони вели спільне господарство, мали взаємні права та обов"язки.

Вказане підтверджується довідкою про склад сім"ї, в якій зазначено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мешкали разом за адресою квартира АДРЕСА_1 з 20.09.2005 року по день смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 року; листом відділення № 143 ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" про наявність заповідального розпорядження, складеного в день укладання депозитного договору 01.08.2008 року на ім"я ОСОБА_2, яке ОСОБА_3 зробила в договорах.

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_2, померлий ІНФОРМАЦІЯ_6 року, є спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 року, оскільки мешкав з нею разом більш ніж п"ять років на день її смерті та був зареєстрований і проживав разом з нею на день її смерті.

ОСОБА_1 як спадкоємець ОСОБА_2 другої черги має право на успадкування за законом його майна - депозитного вкладу на рахунку № НОМЕР_1 по договору SAMDN2461 від 12.10.2011 року, відкритому у відділенні № 143 ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" у м. Дніпропетровську на ім"я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 року, яке він фактично прийняв як спадщину, проте не оформив своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_3

Зважаючи на викладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Будь-яких доказів в спростування позовних вимог відповідачами суду не надано.

Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає за необхідне витрати по справі віднести за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на успадкування за законом депозитного вкладу на рахунку № НОМЕР_1 по договору № SAMDN2461 від 12.10.2011 року, відкритому в відділенні № 143 Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" у м. Дніпропетровську на ім"я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 року, після смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Витрати по справі віднести з рахунок позивача.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Т.О. Кудрявцева