РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/1038/16-ц

пр. № 2/759/4452/16

27 вересня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі, та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 в січні 2016 року заявила позов до ФОП ОСОБА_2 про розірвання трудового договору.

В наступному позивач змінила підставу та предмет заявленого позову та декілька разів уточнювала вимоги позову, і в кінцевому просила стягнути з відповідача на свою користь 32628 грн. 72 коп. на погашення заборгованості із заробітної плати, та 30000 грн. на компенсацію моральних збитків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, надала пояснення, що відповідають викладеному в позовній заяві.

ОСОБА_2 в суд не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

Оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд вважає за можливе постановити заочне рішення на підставі наявних доказів.

Судом встановлено таке.

ОСОБА_1 27.04.2011 року уклала з ФОП ОСОБА_2 трудовий договір. Цього ж дня, договір було зареєстровано у Святошинському районному центрі зайнятості в м. Києві за №0.

За договором, ОСОБА_1 поступила на роботу до ФОП ОСОБА_2 адміністратором та продавцем товару, на строк з 27.04.2011 року до 27.04.2012 року, із заробітною платою 960 грн. на місяць.

Позивач вказує, що з часу укладення договору не отримувала заробітну плату, у зв'язку з чим 01.11.2013р. припинила роботу за трудовим договором, проте відповідач до цього часу не виплатив їй 32628 грн. 72 коп. заробітної плати.

Відповідач в заяві про перегляд заочного рішення, постановленого судом у цій справі 21.04.2016р., вказував на те, що позивач до роботи відповідно до трудового договору не приступила, а сам договір було укладено з метою легалізації діяльності ФОП ОСОБА_2 в Україні, тобто цей договір є удаваним.

Проте, доказів на підтвердження цих доводів відповідачем не надано.

Напроти, під час розгляду справи, сторони в позасудовому порядку розірвали трудовий договір на підставі п 1.ст. 36 КЗпП України, за згодою сторін, саме з 01.11.2013р.

Позивач же наполягає на трудових відносинах з відповідачем.

Тому суд вважає, що вимоги позову в частині стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню на підставі ст.ст. 21, 115 КЗпП України та ст. 21 Закону України «Про оплату праці».

Що стосується вимог позову про стягнення моральної шкоди, то суд вважає, що така шкода позивачу завдана, і ці вимоги узгоджуються з приписами ст. 237-1 КУпП України.

Проте, розмір заявленого відшкодування, на переконання суду, явно завищений.

Тому, суд виходячи з характеру порушення, його тривалості, обсягу перенесених позивачем переживань, тощо, як вони встановленні в судовому засіданні, суд вважає, що 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди буде необхідним та достатнім для відновлення морального стану позивача.

Отже, позов підлягає задоволенню частково, відповідно до висновків суду, що наведені вище.

За такого рішення, витрати у справі суд покладає на відповідача пропорційно частці задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215, 226-228 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі, та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (індентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_2) 32628 грн. 72 коп. на погашення заборгованості із заробітної плати, з урахуванням зборів та податків на доходи фізичних осіб, 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього 42628 (сорок дві тисячі шістсот двадцять вісім) грн. 72 коп.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (індентифікаційний код НОМЕР_1) на користь держави 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Сенько М.Ф.