№ 336/5065/15-ц
пр. № 2/336/60/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

17 березня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Дацюк О.І.

при секретарі Скибі О.Б.

за участі відповідача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Пята Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась з позовом до ОСОБА_1, вказавши, що її матері ОСОБА_4 на праві власності належало ? частки домоволодіння по вул. Кіровоградській, 72 у м. Запоріжжя на підставі рішення суду. ОСОБА_4 померла 06.03.2010 року, а після її смерті спадщину прийняла позивачка, звернувшись з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з ненаданням правовстановлюючих документів. Посилаючись, що правовстановлюючі документи утримує у себе відповідач по справі, просить визнати за ОСОБА_3 право власності на 3/8 частин житлового будинку № 72 по вул. Кіровоградській у м. Запоріжжя в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, а в цілому на 5/8 частин житлового будинку № 72 по вул. Кіровоградській у м. Запоріжжя.

В судове засідання позивач не зявилась, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності її представника (а.с. 105).

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували повністю. Відповідач вказував на те, що у 2006 році ОСОБА_3, приховавши факт існування іншого спадкоємця після смерті батька ОСОБА_5 ОСОБА_1, за рішенням суду отримала право власності на 1/4 частку у спірному будинку. Надалі за рішенням суду за матірю сторін ОСОБА_4 було визнано право власності на ? частин будинку, з яких на ? частку як на частку у спільному майні подружжя, а на ? частику в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 Після смерті матері ОСОБА_4 позивач та відповідачка як спадкоємці першої черги за законом в установлений строк звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини та не мають будь-яких перешкод у отриманні відповідних свідоцтв про право на спадщину. Натомість, на переконання відповідача, ОСОБА_3, користуючись тим, що є інвалідом 2 групи та звільнена від сплати судового збору, без належних на те законних підстав та не маючи перешкод в отриманні свідоцтва про право на спадщину, звернулась до суду, хоча мала усі можливості надати нотаріусу правовстановлюючий документ, яким є рішення суду, та оформити спадщину у передбаченому законом порядку. У такий спосіб, на думку відповідача, позивачка також намагається перекласти на відповідача обовязок зі сплати судового збору.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору: пята Запорізька державна нотаріальна контора в судове засідання представника не направила, звернулись з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, вказавши на відсутність юридичної зацікавленості у результаті розгляду справи.

При дослідженні матеріалів справи судом встановлено наступне.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.07.2006 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення особи такою, що прийняла спадщину та визнання права власності в порядку спадкування за законом, ОСОБА_3 визнана такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 та визнано за ОСОБА_3 право власності на ? частину житлового будинку по вул. Кіровоградській, 72 у м. Запоріжжя в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 (а.с. 11).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.01.2007 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку по вул. Кіровоградській, 72 у м. Запоріжжя як на частку у спільному майні подружжя та визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частину житлового будинку по вул. Кіровоградській, 72 у м. Запоріжжя в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 (а.с. 12).

Відповідно до копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 14 зворот) 14.06.2007 року за ОСОБА_4 зареєстроване право власності на 3/4 частки житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кіровоградська, 72.

При цьому з копії технічного паспорту на житловий будинок (а.с. 15-16) вбачається також, що у складі домоволодіння за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кіровоградська, 72 наявні самочинно збудовані споруди: житлові та службові прибудови, тощо.

З копії спадкової справи вбачається, що 14.08.2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4

Постановою державного нотаріуса від 28.04.2015 року ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з ненаданням спадкоємцем правовстановлюючих документів на частину житлового будинку, належного спадкодавцю, з відповідними відмітками про державну реєстрацію права власності та з проставленням підпису та печатки.

При вирішенні спору суд виходить з такого.

Стаття 3 ЦПК України надає кожній особі право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Отже, підставою для захисту прав в судовому порядку є їх порушення, оспорювання чи невизнання іншими особами.

Стаття 11 ЦПК України вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 60 ч. 1 ЦПК України зобовязує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

ОСОБА_3 в якості підстави звернення з позовом саме до ОСОБА_1 вказувала те, що відповідач утримує у себе правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності на частку житлового будинку ОСОБА_4

Натомість будь-яких доказів на підтвердження цього ОСОБА_3 не надала.

При цьому, як вбачається з тексту рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.01.2007 року, яке і є правовстановлюючим документом, який підтверджує право власності спадкодавця ОСОБА_4 на спадкове майно, ОСОБА_3 була учасником цивільної справи, тож у неї не було перешкод в отриманні копії цього рішення, засвідченої в установленому порядку, безпосередньо в суді, та надання його нотаріусу.

Відповідно до розяснень ОСОБА_6 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», за змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно.

Натомість в ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 право ОСОБА_3 на отримання спадщини після смерті ОСОБА_4 не оспорює, вказує, що обидва спадкоємця звернулись до нотаріальної контори, спору щодо рівності їх частин немає та відсутні перешкоди для отримання свідоцтв про право спадщину.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не доведено, а відповідачем спростоване те, що право ОСОБА_3 на отримання спадщини після смерті ОСОБА_4 оспорюється або не визнається відповідачем ОСОБА_1, а у позивача у свою чергу з'явились відповідні підстави для захисту такого права в судовому порядку.

При цьому до повноважень суду не віднесено оформлення спадщини та видача правовстановлюючих документів на спадщину у разі відсутності між спадкоємцями спору з метою ухилення від сплати обовязкових платежів при оформленні спадкових прав.

За таких обставин, суд не вбачає законних підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Пята Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.І. Дацюк