Справа № 456/1766/16-ц
Провадження № 2/456/1289/2016
РІШЕННЯ

іменем України

08 серпня 2016 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Янко Б. Я. ,

секретаря Стасів О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2. ОСОБА_3, третя особа Долішненська сільська рада, Стрийського району, Львівської області про визнання права власності на майно колгоспного двору, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на майно колгоспного двору з приналежними до нього будівлями та спорудами, а саме: А-1 житловий будинок, площею 61, 4 кв.м., а веранда, а1 сходи, Б кухня, б сходи, б1 сходи, В погріб, Г сарай, Д сарай, З сарай, Ж навіс, У убиральня, 1 огорожа, 2 ворота, 3 огорожа, 4 огорожа, 5 хвіртка, К колодязь, що розташовані по вул. Івана Франка, 7 у с. Верхня Лукавиця, Стрийського району, Львівської області.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що житловий будинок по вул. І. Франка, 7 в с. Верхня Лукавиця, Львівської області належить до категорії колгоспного двору, головою якого був її батько ОСОБА_4. Господарству належить земельна ділянка, загальною площею 1, 95 га в тому числі для обслуговування житлового будинку та господарських будівель 0, 25 га та для ведення особистого селянського господарства, 1, 70 га.

09.07.2002 року її батько помер. На час смерті батька у вищенаведеному будинку проживали та були зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, який помер 29.06.2012 року та ОСОБА_6. На час видачі свідоцтва про право власності на колгоспний двір право на частку у його майні мали батько ОСОБА_4, мати ОСОБА_6 і вона, оскільки проживала з ними з дня народження. Відповідачі прописані у господарстві з 1980 та 1982 року відповідно, участі у створенні майна колгоспного двору не брали, а тому не мають права на частку у ньому. В звязку із смертю її батьків, учасників спільної сумісної власності вважає, що їй, як останньому співвласнику належить все майно колгоспного двору, а тому вона змушена була звернутись до суду і даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги свого довірителя, просила суд їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, однак надіслали на адресу суду заяву в якій просять справу слухати без їхньої участі, а що стосується позовних вимог, то не заперечують щодо їх задоволення.

Представник Долішненської сільської ради, Львівської області в судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву в якій вказує, що не заперечує щодо задоволення позову, а справу просив слухати без його участі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, давши належну оцінку зібраним доказам по справі, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Так в судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок вбачається, що такий з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с. В. Лукавиця, Стрийського району, Львівської області по вул. І. Франка за № 7 дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4. Дане свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Стрийської районної Ради народних депутатів № 243 від 20.10.1988 року.

З довідки № 388 від 14.06.2016 року, виданої виконавчим комітетом Долішненської сільської ради вбачається, що за вищенаведеним господарством закріплено земельну ділянку, площею 1, 95 га, з них: для ОЖБ та господарських будівель 0, 25 га; для ОСГ 1, 70 га..

09.07.2002 року батько позивачки ОСОБА_4 помер, а 05.02.2011 року померла мати ОСОБА_6 що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії І-СГ № 261315, видане Долішненською сільською радою, Львівської області, актовий запис № 21 та свідоцтвом про смерть, серії І-СГ № 233850, видане Долішненською сільською радою, Львівської області, актовий запис № 5, копії яких наявні в матеріалах справи.

Судом також встановлено, що згідно довідки № 320 від 11.05.2016 року, виданої виконавчим комітетом Долішненської сільської ради, Львівської області, батько позивачки ОСОБА_4 до дня смерті 09.07.2002 року постійно проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Той факт, що померлі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 дійсно є батьками позивачки ОСОБА_1 стверджується свідоцтвом про народження останньої, серії ЯЖ № 491048, копія якого наявна в матеріалах справи.

26.04.1980 року позивачка одружилась, внаслідок чого змінила своє дошлюбне прізвище ОСОБА_6 на «Кучарина», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-СГ № 420224, актовий запис 5.

Згідно ст. 120 ЦК України в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» п.6, "а" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні. Згідно п. 6 "г" даної постанови загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01.07.1990 року.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що позивач ОСОБА_1 право на будинковолодіння не втратила і на даний час.

Окрім цього, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надіслали на адресу суду відзив на позов в якому вказують, що не заперечують проти визнання за ОСОБА_1 право власності на майно колгоспного двору жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами по вул. І. Франка, 7 у с. В. Лукавиця, Стрийського району, Львівської області.

Крім того, 08.06.2016 року Стрийським МБТІ на імя позивачки ОСОБА_1 було виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 7 по вул. І. Франка, в с. В. Лукавиця Стрийського району Львівської області, загальною площею 61, 4 кв.м., дійсна вартість якого 232 883, 00 гривень, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі вище наведеного, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, зокрема той факт, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не заперечують проти визнання за ОСОБА_1 право власності на майно колгоспного двору жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами по вул. І. Франка, 7 у с. В. Лукавиця, Стрийського району, Львівської області, а також відсутність інших членів колгоспного двору, які б претендували на житловий будинок з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами за вищенаведеною адресою, суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги є підставними, підтвердженими належними доказами у справі, а тому підлягають до задоволення, а саме слід визнати за позивачкою ОСОБА_1 право власності на жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами по вул. І. Франка, 7 у с. В. Лукавиця, Стрийського району, Львівської області.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 16, 316, 328, ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на майно колгоспного двору з приналежними до нього будівлями та спорудами, а саме: А-1 житловий будинок, площею 61, 4 кв.м., а веранда, а1 сходи, Б кухня, б сходи, б1 сходи, В погріб, Г сарай, Д сарай, З сарай, Ж навіс, У убиральня, 1 огорожа, 2 ворота, 3 огорожа, 4 огорожа, 5 хвіртка, К колодязь, що розташовані по вул. Івана Франка, 7 у с. Верхня Лукавиця, Стрийського району, Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Головуючий-суддя ОСОБА_8