Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.08.2016 Справа №607/6055/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, укладеним між ними 28 грудня 2015 року, згідно якого відповідач позичив у неї 6 448 доларів США, про що надав письмову розписку. ОСОБА_1 неодноразово зверталася до відповідача з вимогою про повернення боргу, однак ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобовязання та не реагує на її вимоги.

Просить стягнути з відповідача в її користь суму неповернутого боргу в розмірі 6 448 (шість тисяч чотириста сорок вісім) доларів США, що еквівалентно станом на 02.06.2016 р. 161 530,18 грн.

Представник позивача ОСОБА_1- ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву із клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально.

Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив:

Як вбачається із письмової розписки, оглянутої у судовому засіданні, ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, проживаючий в ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2), 28 грудня 2015 року позичив у ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 6 448 (шість тисяч чотириста сорок вісім) доларів США, які зобов»язувався повернути в строк до 01 квітня 2016 року.

Відповідно до вимог ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

В силу ч.1 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На момент звернення позивача до суду, відповідач не виконав зобовязання за договором позики, оскільки не повернув ОСОБА_1 отримані від неї кошти в сумі 6 448 доларів США.

Таким чином, суд вважає, що з відповідача слід стягнути в користь позивача суму не повернутого боргу в розмірі 6 448 доларів США, що еквівалентно (згідно офіційного курсу НБУ, станом на 02.06.2016 року, 100 дол.США: 2505,1207 грн.) 161 530,18 грн.

Отже, в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту, шляхом стягнення з відповідача в користь позивача суми неповернутого боргу, що складає 6 448 доларів США, що еквівалентно (згідно офіційного курсу НБУ, станом на 02.06.2016 року, 100 дол.США: 2505,1207 грн.) 161 530,18 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 1046, 1048, 1051 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 суму неповернутого боргу в розмірі 6 448 (шість тисяч чотириста сорок вісім) доларів США, що еквівалентно 161 530 (сто шістдесят одна тисяча пятсот тридцять) грн. 18 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1 615 (одну тисячу шістсот пятнадцять) грн. 30 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із позовом в суд.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ В.В.РОМАЗАН