справа № 208/6973/15-ц
№ провадження 2/208/255/16
РІШЕННЯ

Іменем України

09 серпня 2016 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого, судді Івченко Т.П.,

При секретарі Бейгул Н.Ю.,

За участю:

Представника відповідача, та 3-ої особи на боці відповідача без самостійних вимог ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Камянське Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, 3-ої особи на боці відповідача, що не заявляє самостійний вимог ОСОБА_3 «про стягнення заборгованості за кредитним договором», суд

встановив:

07.06.2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося із позовом до ОСОБА_2, 3-ої особи на боці відповідача, що не заявляє самостійний вимог ОСОБА_3 «про стягнення заборгованості за кредитним договором», яким просили стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в 198450 гривень 38 копійок, з яких: 178919 гривень 05 копійок тіло кредиту, 19 531 гривень 32 копійок - відсотки.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_2 14.05.2010 року уклала договір поруки № 025/0906/71-036-Р від 14.05.2010 року, за яким ОСОБА_2, як поручитель, зобовязується перед ПАТ «Сведбанк» відповідати за виконання зобовязань щодо повернення коштів наданих Банком Позичальнику ОСОБА_3 у вигляді кредиту згідно з кредитним договором № 025/0906/71-036 від 08.09.2006 року, у сумі 18026,00 євро, строком до 07.09.2026 року, з процентною ставкою 11,5 річних за їх використання.

25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» змінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги «Замість ПАТ «Сведбанк» ) від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований за № 1306,1307 від 25.05.2012 року приватним нотаріусом ОСОБА_4Г.).

На підставі зазначених договорів, та враховуючи, що позичальник ОСОБА_3 неналежним чином виконує умови кредитного договору № 2633/0808/45-017 від 08.09.2006 року, внаслідок чого станом на 28.07.2015 рік склалася заборгованість в сумі 198450 гривень 38 копійок за кредитним договором, на суму по тілу кредиту 178919,05 гривень, та 19531,32 гривень відсотки, то прохають позов задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання представник позивача ПАТ «Дельта Банк» не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, подав заяву про розгляду справи без участі представника.

Представник відповідачки ОСОБА_2, та 3-ої особи на боці відповідача, без самостійних вимог ОСОБА_3, - ОСОБА_1 позовні вимоги заявлені до ОСОБА_2 не визнав та суду пояснив, що згідно до вимог ст. 60 ЦПК України, з боку позивача не надано розрахунку суми заборгованості, також з боку позивача не виконана ухвала про забезпечення доказів, яка вимагала позивача надати також розрахунок суми заборгованості за кредитним договором, як підставу для предявлення вимог до ОСОБА_2, а тому позовні вимоги не є обґрунтованими. Крім того, з боку позивача не підтверджено права предявлення даних вимог, так як ОСОБА_2 укладала договір поруки з банком - ПАТ «Сведбанк». Перехід прав стягувача за договором банком не підтверджено: договір купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року (усіх сторінок та належним чином засвідченої копії) не надано; належним чином засвідченого додатку № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року не надано. Додаток не підписано сторонами та в порушення ст. 77 Закону України «Про нотаріат» не засвідчено нотаріально; доказів оплати за договором купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року не надано; доказів наявності у позивача (як фактора) прав на придбання права відступної вимоги не до субєктів господарювання та щодо заміни сторони у зобовязанні, та набуття ним прав кредитора не надано; доказів повідомлення третьої особи та відповідача щодо заміни кредитора у зобовязанні та надання ним доказів підтвердження переходу цих прав також не надано. А тому враховуючи, що договір поруки ОСОБА_2 уклала 14.05.2010 року, сплив строк позовної давності, просить у задоволені позову відмовити.

Вислухав представника відповідачки ОСОБА_2, та 3-ої особи на боці відповідача, без самостійних вимог ОСОБА_3, - ОСОБА_1, дослідив матеріали цивільної справи, докази надані сторонами, суд приходить до наступного:

Так, як встановлено під час судового розгляду 08.09.2006 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 025/0906/71-036 за яким Банк надає ОСОБА_3 кредит на загальну суму 18026,00 ОСОБА_1, на строк по 07.09.2026 рік включно, що підтверджено договором (а.с. 7-16), додатковими угодами (а.с. 118-27).

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором,14.05.2010 року між ПАТ «Сведбанк», з однієї сторони, та ОСОБА_2, другої сторони, та ОСОБА_3 з третьої сторони, укладено договір поруки № 025/0906/71-036-Р від 14.05.2010 року, за яким ОСОБА_2, як поручитель, зобовязується перед ПАТ «Сведбанк» відповідати за виконання зобовязань щодо повернення коштів наданих Банком Позичальнику ОСОБА_3 у вигляді кредиту згідно з кредитним договором № 025/0906/71-036 від 08.09.2006 року, у сумі 18026,00 євро, строком до 07.09.2026 року, з процентною ставкою 11,5 річних за їх використання (а.с. 28-29).

За правилами статті 554 ЦК України, в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України визначено,що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Згідно з ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з доказів наданих позивачем, на підтвердження порушення зобовязань з боку позичальника ОСОБА_3 позивач посилається на довідку (а.с. 6) від 28.07.2015 року за змістом якої зазначеної що заборгованість кредитним договором № 025/0906/71-036 станом на 28.07.2015 рік складається з 8134,39 ОСОБА_1, що згідно курсу НБУ складає 198450,38 гривень, з яких тіло кредиту 733,81 ОСОБА_1, що в еквіваленті складає 178919,05 гривень, 800,58 ОСОБА_1 відсотки, що в еквіваленті складає 19531,32 гривні.

Враховуючи відсутність обґрунтування розрахунком суми заборгованості, як підставу для звернення з позовом до поручителя ОСОБА_2, за клопотанням представника відповідача та 3-ої особи, без самостійних вимог ОСОБА_1 суд, виніс ухвалу про витребування доказів від 20.04.2016 року (а.с. 105), за якою витребувати докази по справі у спосіб: зобовязати ПАТ «Дельта Банк» надати документи:

- розрахунок заборгованості за кредитним договором №025/0906/71-036 від 08.09.2006 року;

- оригінали документів (поштовий опис та фіскальний чек), що підтверджують направлення та отримання відповідачем та третьою особою досудових вимог від 27.08.2015 року за №31.4-08/9811/15 та від 27.08.2015 року за №31.4-08/9814/15.

Станом на 08.08.2016 рік, докази витребувані судом до справи позивачем не долучені, і суду не надані.

Крім того, суд враховує, що крім направленої ухвали про витребування доказів від 20.04.2016 року, 10.05.2016 року за участю представника позивача ОСОБА_5 проведено розгляд клопотання представника відповідача 3-ої особи, без самостійних вимог ОСОБА_1 щодо виконання стороною позивача ухвали суду від 20.04.2016 рік, та надання розрахунку заборгованості за кредитним договором № 025/0906/71-036, як підставу для заявлення позовних вимог, на що представником позивача ОСОБА_5 було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи для надання відповідних доказів (а.с. 115-116), але на засідання 03.06.2016 року, 08.08.2016 року представник банку документів щодо розрахунку суми заборгованості за кредитним договором не надав, та в судове засідання не прибув, направив клопотання щодо розгляду справи у його відсутність (а.с. 124).

Таким чином, без зясування обставин щодо невиконання чи неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором, враховуючи що самі позовні заяви не містять таких даних, а лише констатують факт наявності розміру всієї суми непогашеного кредиту.

А тому, враховуючи, що з боку позивача не надано доказів та підтверджень того, що 3-я особа, без самостійних вимог ОСОБА_3 порушив зобовязання за кредитним договором № 025/0906/71-036, та не можливо встановити, коли відбулося порушення умов договору, коли і в якому розмірі здійснювалися нарахування за договором, то і не можливо встановити підстави для розгляду питання щодо застосування строку позовної давності заявлені з боку представника ОСОБА_1.

Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня,коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

При цьому початок перебігу позовної давності пов' язується не стільки зі строком дії(припинення дії) договору,скільки з певними моментами (фактами),які свідчать про порушення прав особи.

На підставі вище зазначеного , суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк», так як банком, в порядку ст. 11, 60 ЦПК України, так як позивачем не доведені обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, та не надані доказів на підтвердження своїх вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 261, ст. 526, ст. 554, ст. 610 ЦК України, ст. 10, 60, 88, ст. 169, ст. 212-215, 218 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, 3-ої особи на боці відповідача, що не заявляє самостійний вимог ОСОБА_3 «про стягнення заборгованості за кредитним договором» - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Івченко Т. П.