УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С., Іваненко Ю.Г.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Національної академії Служби безпеки України про визнання незаконним рішення, за касаційною скаргою Національної академії Служби безпеки України на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 червня 2015 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 лютого 2016 року,-

в с т а н о в и л а:

В травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати незаконним рішення засідання житлово-побутової комісії Національної академії Служби безпеки України від 09 квітня 2014 року щодо не зарахування ОСОБА_4 на квартирний облік.

Мотивував вимоги тим, що з 04 липня 2002 року позивач проходить військову службу у Службі безпеки України, впродовж двадцяти років фактично проживає в м. Києві. 27 жовтня 2011 року ОСОБА_4 звернувся до проректора з соціально - економічних питань Національної академії Служби безпеки України полковника Никитюка Ю.А. з рапортом про взяття на квартирний облік. Рішенням житлово-побутової комісії Національної академії Служби безпеки України від 09 квітня 2014 року ОСОБА_4 було відмовлено у зарахуванні на квартирний облік, у зв'язку з тим, що останній не прописаний в м. Києві протягом п'яти років. Позивач вважає, що для отримання права про зарахування на квартирний облік необхідною умовою є лише положення про обов'язковість підтвердження факту проживання протягом п'ятирічного терміну та факту перебування у трудових відносинах, тому звернувся із вищевказаним позовом до суду.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 12 лютого 2016 року, позов задоволено. Визнано незаконним рішення засідання житлово-побутової комісії Національної академії Служби безпеки України від 09 квітня 2014 року щодо не зарахування ОСОБА_4 на квартирний облік. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Відповідач, не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Дослідившиматеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідност. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що починаючи з жовтня 2011 року ОСОБА_4 неодноразово звертався до житлово-побутової комісії Національної академії Служби безпеки України з клопотаннями про взяття його на квартирний облік.

Рішенням житлово-побутової комісії Національної академії Служби безпеки України, затвердженим протоколом № 5 засідання житлово-побутової комісії Національної академії Служби безпеки України, 09 квітня 2014 року позивачу було відмовлено у зарахуванні на квартирний облік (а.с.22-23).

Згідно витягу із протоколу № 5 засідання житлово-побутової комісії Національної академії Служби безпеки України від 09 квітня 2014 року вбачається, що ОСОБА_4 з 2002 року по теперішній час проходить службу (навчання) в Національній академії Служби безпеки України, з 13 травня 2011 року зареєстрований у м. Києві.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, задовольняючи позов, виходив із того, що ОСОБА_4 доведено факт проживання понад п'ять років в м. Києві та перебування у трудових відносинах з органом при якому діє відповідна житлово-побутова комісія, тому рішення житлово-побутової комісії Національної академії Служби безпеки України в частині мотивів щодо необхідності позивачу підтвердити наявність прописки в м. Києві понад п'ять років є незаконним.

При цьому судами вірно зауважено, що рішенням Конституційного Суду України за № 15-рп/2001 від 14 листопада 2001 року, встановлено, що інститут реєстрації місця проживання носить повідомний, а не дозвільний характер, а інститут прописки є неконституційним.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Інші доводи касаційної скарги аналогічні доводам, викладеним у апеляційній скарзі, були предметом перевірки апеляційним судом та обґрунтовано відхилені.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Національної академії Служби безпеки України відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 червня 2015 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.С. Висоцька
Ю.Г. Іваненко