Справа № 583/413/16-ц
10 березня 2016 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого Олійник О.В.,
за участю секретаря Наливайкіної Н.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перше травня» про розірвання договорів оренди земельних ділянок,
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з вищевикладених підстав, просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Пояснив, що у вересні 2015 року звертався до директора ОСОБА_3 із вимогою про розірвання договорів оренди землі, проте йому було відмовлено у цьому і запропоновано звертатися до суду.
Представник відповідача ТОВ «Перше тараня» у судове засідання двічі не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, оскільки судові повістки про виклик у судове засідання вручені відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення у матеріалах справи.
Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, за таких обставин суд ухвалив провести заочний розгляд справи, відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних доказів у матеріалах справи.
Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши думку позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 792 Цивільного кодексу України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV.
За ч. 1 ст. 6 вказаного Закону, орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.
Згідно вказаного договору відповідачу передана в оренду земельна ділянка загальною площею 3, 85 га, у тому числі рілля 3,22 га, сіножаті 0,45 га, пасовища 0,17 га, розташована на території Грунської сільської ради Охтирського району Сумської області.
03.08.2014 року ОСОБА_2 померла.
Після її смерті в порядку спадкування за заповітом позивач отримав два свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчені 15.04.2015 року державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори, зареєстровані в реєстрі за №538, №548
Право власності ОСОБА_1 на успадковані земельні ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягами з реєстру (а.с.8, 11).
Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини та мають право самостійно господарювати на землі (п. «г» ч. 1 ст. 81, п «б» ч. 1 ст. 90 Земельного кодексу України).
Пунктом 40 договорів оренди землі, укладених між ОСОБА_2 та ТОВ «Перше травня», визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.
Згідно з ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків.
Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно зі ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.4 ст.32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Свобода договору, передбачена статтею 627 ЦК України, включає право сторін змінювати, розривати або продовжувати чинність укладеного ними договору.
Відповідно до ч.2 ст.652 ЦК України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:
1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;
2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;
3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;
4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.
Частиною 4 зазначеної статті передбачено, що зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.
Необхідність визначених у ч.2 ст.652 ЦК України умов стосується зміни, а не розірвання договору.
Процедура розірвання договору в разі переходу права власності на земельну ділянку до іншої особи ні умовами договору, ні законом не передбачена.
Між тим, встановлено, що після настання передбачених договором оренди землі підстав для його розірвання позивач до пред'явлення позову в суд звернувся до орендаря із проханням розірвати договір, але отримав відмову на свою пропозицію.
Отже, на підставі викладеного, з урахуванням ст.ст. 626, 628, 651 ЦК України, ч.4 ст.32 Закону України «Про оренду землі», п. 40 договорів оренди землі, суд вважає, що умова про порядок розірвання договору є обов`язковою умовою даного виду договору, і може визначатись на розсуд сторін, якщо на момент укладення договору дана умова була погоджена сторонами.
Аналізуючи викладені норми чинного законодавства, тексти спірних договорів оренди землі, якими прямо визначено, як підстава розірвання договору оренди земельної ділянки перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також те, що сторони при укладенні договору оренди дійшли згоди про його розірвання у разі настання умов визначених в п. 40 Договору, суд вважає, що вимоги позивача про розірвання договорів підлягають задоволенню.
Наслідки припинення або розірвання договору оренди землі передбачені у ст. 34. Закону України «Про оренду землі», згідно якої у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.
Таким чином, вимога про повернення земельних ділянок також підлягає задоволенню.
Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 58-60, 88, 169, 197, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою до Охтирського міськрайонного суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В. Олійник

Повний текст рішення виготовлено 12.03.2016 року.