АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Владичан А. І.

суддів: Височанській Н.К., Чупіковій В.В.

секретар: Чебуришкіній Н.Ю.

з участю сторін: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 серпня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на своє утримання, як повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач ОСОБА_3,є його батьком. На підставі рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16 квітня 2008 року з ОСОБА_3 стягувались аліменти на його утримання до досягнення повноліття, однак з листопада 2015 року батько припинив сплачувати аліменти.

На даний час він вже є повнолітньою особою, з 01 вересня 2014 року навчається на денному відділенні державного професійно-технічного навчального закладу «Чернівецький професійний ліцей автомобільного сервісу».

У зв'язку із денною формою навчання він не має змоги працювати, а заробітків матері та пенсії бабусі, з якими він проживає йому не вистачає.

____________________________________________________________________________

№ 22ц/794/1253/2016 р. Головуючий у І інстанції:Кирилюк Л.К.

Категорія: 50 Суддя-доповідач: Владичан А.І.

Просив стягнути з відповідача ОСОБА_3, який офіційно працює і має стабільний дохід, аліменти на його утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1450 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ним 23 річного віку.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 серпня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь повнолітнього сина ОСОБА_1 аліменти на його утримання в розмірі 1/5 частини всіх видів доходів щомісячно на період його навчання, але не більше чим до досягнення сином двадцяти трьох років, починаючи стягнення з 21 червня 2016 року. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, обставини які суд вважав встановленими не є доведеними.

В своїй апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції при частковому задоволенні вимог не враховано дійсні обставини справи оскільки позивач ОСОБА_1 досягши в листопаді 2015 року повноліття, втратив статус дитини, тому вважає що за таких обставин він повинен бути звільнений від аліментного обов'язку.

Зазначає, що вирішення даної справи щодо покладення на нього обов'язку по продовженню сплати аліментів на утримання позивача по тій причині, що він продовжує навчатися і являється моїм сином в розумінні кровної спорідненості, являється помилковим.

Просив скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове рішення, на підставі якого відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

Ст. 213 ЦПК встановлено те, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повинен вирішити справу згідно із законом, ухваливши рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції правомірно виходив з їх доведеності та обґрунтованості з огляду на таке.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є батьком позивача ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4).

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 04 грудня 2007 року відповідача ОСОБА_3 було позбавлено батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_1 (копія рішення на а.с.6). Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 16 квітня 2008 року стягнуто з відповідача ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_1 в розмірі 1/2 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Відповідач ОСОБА_3 сплачував аліменти на утримання сина, але після досягнення ним вісімнадцятирічного віку припинилась сплата аліментів відповідачем на його утримання.

Позивач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в квартирі АДРЕСА_1 разом з матір'ю та бабусею.

01 вересня 2014 року він вступив на денну форму навчання у державний професійно-технічний навчальний заклад «Чернівецький професійний ліцей автомобільного сервісу», з 01 вересня 2016 року буде навчатись на третьому курсі, що підтверджується довідкою № 463 від 16 червня 2016 року (копія на а.с.5), строк закінчення навчання 30 червня 2017 року. ОСОБА_1 отримує щомісячну стипендію в розмірі 400 грн..

В зв'язку з тим, що позивач ОСОБА_1 навчається на денній формі навчання, він не має можливості десь працювати, а отримуваної ним стипендії не вистачає на прожиття, тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на своє утримання, оскільки не досяг віку 23 років і продовжує навчання.

Згідно статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно статті 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно частини 1, 3 статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, N 3 відповідно до ст. 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Пунктом 20 вказаної постанови зазначено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18, але меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позивач ОСОБА_1 у зв'язку з навчанням не має можливості влаштуватись на роботу щоб самостійно отримувати заробіток, його стипендії, доходів матері та пенсії бабусі не вистачає в повній мірі, щоб забезпечити умови проживання, а тому він потребує матеріальної допомоги зі сторони відповідача на своє утримання, оскільки не досяг віку 23 років і продовжує навчання.

Помилковими є доводи апеляційної скарги про те, що позивачу на момент звернення до суду виповнилось 18 років, то на нього згідно ст.6 СК України не поширюється статус дитини, тому відсутні правові підстави для покладення на відповідача обов'язку з її утримання, оскільки він втратив статус «дитини», оскільки поняття «діти» в нормах Сімейного кодексу вжито в розумінні кровної спорідненості із батьками, тому особа якій виповнилося 18 років, не набуває особливого правового статусу, пов'язаного з її віком, а отримує (за наявності підстав) право на своє утримання на період навчання до досягнення нею двадцяти трьох років. Дане право особи закріплене у ст..ст.199,200 СК України

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач ОСОБА_3, хоча і позбавлений батьківських прав, однак позивач ОСОБА_1 є його сином в розумінні кровної спорідненості, тому отримує право на своє утримання на період навчання відповідачем як батьком, який має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який навчається і потребує матеріальної допомоги від нього як батька, оскільки працює, має щомісячний заробіток, тому правомірно стягнув аліменти в розмірі 1/5 частини всіх видів його доходів щомісячно.

При визначені розміру стягуваних аліментів судом першої інстанції було вірно встановлено обставини справи, правильно встановлено характер правовідносин сторін по справі, тому дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, з урахуванням його інтересів та з урахуванням можливостей відповідача.

Враховуючи наведене та матеріальне становище платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення при вирішенні даного спору, колегія суддів вважає що, рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. Рішення суду ухвалено відповідно до норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 11 серпня 2016 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: