Справа № 546/733/16-ц
Номер провадження 2/546/344/16
РІШЕННЯ

Іменем України

02 серпня 2016 року селище Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого: судді Олійник О.М.

при секретарі: Капустян О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Решетилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Демидівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати належність домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2, як попередньому власнику; визначити позивача, як спадкоємицю, наступним власником вказаного будинку; визнати за нею право власності на житловий будинок, зазначений у технічному паспорті літерою «А-1» (загальною площею 64,1 кв.м, житловою площею 39,0 кв.м.) та господарсько-побутові споруди: сарай, зазначений у технічному паспорті-Б, убиральню, зазначену в технічному паспорті - В, колодязь, зазначений у технічному паспорті - №1, що розташовані по АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову посилається на те, що вищезазначений житловий будинок з надвірними будівлями належав її матері - ОСОБА_2, яка за життя належним чином своє право власності не оформила. Після смерті матері позивач прийняла спадщину, проте оформити свої права на будинок вона не може, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника сільської ради, позов ОСОБА_1 визнає повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

11 липня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Решетилівської державної нотаріальної контори із проханням видати на її ім'я свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться у АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року матері - ОСОБА_2.

У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначений будинок, державним нотаріусом обґрунтовано була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії /а.с. 7/.

У п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено: якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

За наведених обставин у даній справі необхідно з'ясувати наявність фактичних та правових підстав виникнення у спадкодавця - ОСОБА_2 права власності на зазначений будинок.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року /а.с.6/.

Померла ОСОБА_2 є матір'ю позивачки ОСОБА_1, яка змінила прізвище на «ОСОБА_1» після укладення шлюбу /а.с.8-11/.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що у Решетилівській державній нотаріальній конторі спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 відсутня. ОСОБА_1 заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк не подала, але вона прийняла спадщину, шляхом управління спадковим майном, а саме зберігала та надала нотаріусу ощадну книжку на ім'я померлої ОСОБА_2 Однак, оскільки за життя ОСОБА_2 не одержала свідоцтва про право власності на житло, у якому проживала, державним нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу/а.с.7/.

Між тим, із витягу з погосподарської книги (особовий рахунок № 84) вбачається, що ОСОБА_2 була головою двору та у її власності перебував житловий будинок з надвірними будівлями/а.с.12-13/.

З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого КП «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району» станом на 06 квітня 2016 р., видно, що цей житловий будинок та надвірні споруди будувалися в період з 1956 по 1960 рік.

За змістом п. 20 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або

селища міського типу, списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, складалися бюро технічної інвентаризації на підставі погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих.

Згідно ст. 13 Закону УРСР «Про сільську Раду депутатів трудящих Української РСР» ведення погосподарських книг відносилося до компетенції сільських рад.

В подальшому, згідно з Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, на підтвердження приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, державному нотаріусу могла бути надана довідка виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, що видавалася в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Аналіз діючого на час забудови законодавства свідчить про те, що записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При цьому виникнення права власності не залежало від державної реєстрації цього права.

Наявність у погосподарській книзі запису про належність житлового будинку ОСОБА_2 свідчить про те, що за життя вона набула право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований у АДРЕСА_1.

Не дивлячись на те, що за життя ОСОБА_2 не оформила належним чином своє право власності та не отримала правовстановлюючого документу на належний їй будинок, вищенаведене дає підстави для висновку про те, що після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить у тому числі й зазначений будинок.

Статтею 524 Цивільного кодексу Української РСР визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

У відповідності до ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

В порядку, визначеному Цивільним кодексом Української РСР, позивач прийняла спадщину після померлої матері ОСОБА_2 Це вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

За таких обставин, вимоги позивача, як спадкоємиці за законом померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року матері - ОСОБА_2, про визнання за нею права власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого у АДРЕСА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 212-215, 218 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Демидівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області про визнання права власності - задовольнити.

Визнати належність житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1, попередньому власнику - ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємицею померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2, право власності на житловий будинок літ. «А-1» з верандою літ. "а" (загальною площею 64,1 кв.м, житловою площею 39,0 кв.м.), сарай літ. «Б», убиральню літ. «В», колодязь № 1, що розташовані по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Решетилівський районний Полтавської області суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: