АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/162/16 Справа № 180/3139/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Янжула О. С. Доповідач - Демченко Е.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Волошина М.П., Куценко Т.Р.

при секретарі - Синенко Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 03 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго», третя особа ОСОБА_3, про захист прав споживача та стягнення штрафу,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з уточненим позовом до публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» (далі - ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго») про захист прав споживача та стягнення штрафу, мотивуючи тим, що 15 березня 2013 року її квартира без жодних на те причин була неправомірно відключена від енергопостачання.

Вказувала, що їй та її сім'ї була завдана шкода, оскільки квартира знаходиться на електроопаленні, а тому взимку її сім'я зазнала тортури холодом.

Зазначала, що спірні питання довелося вирішувати в судах, які визнали дії відповідача незаконними, отже вона має право на стягнення з відповідача штрафу в розмірі п'ятикратної вартості недовідпущеної електроенергії, згідно п.5.2 угоди №0817015 на постачання електроенергії.

Посилаючись на те, що п.44 Правил покладає на енергопостачальника відповідальність за тимчасове припинення електропостачання з його вини в розмірі п'ятикратної вартості недовідпущеної споживачеві електроенергії, крім того відповідно до п.36 Правил у разі спірних питань у судовому порядку, термін відключення не повинен перевищувати 1 місяця за умови відсутності боргу, а право на стягнення неустойки було підтверджено в рішенні апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2014 року, просила суд стягнути з відповідача на її користь штраф у розмірі п'ятикратної вартості недовідпущеної електричної енергії в сумі 17.050 грн. 55 коп.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 03 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені. Вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 залишити без задоволення, зазначаючи, що рішення постановлене з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що власниками квартири АДРЕСА_1, є ОСОБА_4, її донька ОСОБА_2, позивач по справі, та онука ОСОБА_3, третя особа, що підтверджується свідоцтвом про власність на житло від 04 травня 1995 року (а.с.20).

Довідкою №2214 від 09 грудня 2013 року підтверджується, що вказані особи входять до складу однієї сім'ї, зареєстровані та проживають АДРЕСА_1 (а.с.21).

Рішенням виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області №75 від 28 січня 2015 року позивач ОСОБА_2 призначена піклувальником над матір'ю ОСОБА_4, яка за станом здоров'я не може самостійно здійснювати свої права та виконувати свої обов'язки, та потребує постійного догляду (а.с.43).

05 жовтня 2007 року між ОСОБА_4 та ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго», правонаступником якого є ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго», в особі Нікопольського району електричних мереж був укладений договір про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області №0817015 (а.с.6-9).

15 березня 2013 року квартира позивачки була неправомірно відключена від енергопостачання.

Відключення тривало з 15 березня 2013 року по 21 березня 2014 року.

Неправомірність відключення та незаконність дій ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» щодо відключення квартири позивачки від енергопостачання встановлена рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 січня 2014 року та рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2014 року, які чинні на даний час (а.с.10-15,17-18).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, місцевий суд керувався розрахунком, наданим позивачем, виходив з того, що договором про користування електричною енергією від 05 жовтня 2007 року №0817015 з енергопостачальником передбачена відповідальність енергопостачальника у разі тимчасового припинення електропостачання з вини постачальника - у розмірі 5-кратної вартості недовідпущеної споживачу електроенергії (п.5.2 договору) та посилався на те, що п.4.1 договору середньомісячна величина споживання електроенергії в квартирі становить 800 кВт.г.

З таким висновком суду у повні мірі погодитись не можна.

Правовідносини у сфері постачання та споживання електроенергії регулюються ст.714 ЦК України, ст.ст.24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26 липня 1999 року (далі - ПКЕЕН), Порядком визначення розміру і відшкодування збитків, завданих електропостачальнику внаслідок розкрадання електричної енергії, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №122 від 08 лютого 2006 року, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №562 від 04 травня 2006 року (далі - Методика).

Відповідно до ПКЕЕН об'єктом споживання визначено житловий будинок, що належить споживачу на праві власності або користуванні, а самовільним підключенням - споживання електричної енергії без укладання з енергопостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил.

Так ст.714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до п.1 ПКЕЕН ці правила регулюють відносини між громадянами (далі - споживачі електричної енергії) та енергопостачальниками.

Правила обов'язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.

Пунктом 46 ПКЕЕН передбачено, що у разі порушення прав споживачів (відмова споживачеві в реалізації його прав, надання послуг, що за якістю не відповідають вимогам нормативно-технічних документів, відмова у наданні необхідної та достовірної інформації, ухилення від перевірки якості електричної енергії тощо) енергопостачальник несе відповідальність згідно із законодавством та договором.

За змістом ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (ч.3 ст.11 ЦК України).

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2014 року, яке набрало законної сили, встановлено, що відповідач 15 березня 2013 року здійснив неправомірне відключення електроенергії в квартирі позивача.

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою №48553/99 „Совтрансавто-Холдинг" проти України", а також згідно до рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою №28342/95 „Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відновлення постачання електричної енергії відбулося лише 21 березня 2014 року, що не заперечується сторонами.

Тобто відповідачем дійсно порушені права позивача.

Втім, стягуючи вартість недовідпущеної електроенергії у п'ятикратному розмірі суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що на час укладання 05 жовтня 2007 року між ОСОБА_4 (піклувальником якої, згідно рішення виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області від 28 січня 2015 року за №75, призначено позивача ОСОБА_2) та енергопостачальною компанією договору на електропостачання за №0817015 та на час виникнення спірних правовідносин п.44 ПКЕЕН діяв у редакції, яка передбачає, що у разі тимчасового припинення електропостачання з вини енергопостачальника він несе відповідальність згідно з умовами договору у розмірі двократної вартості недовідпущеної споживачу електричної енергії.

Крім того, п.3 ПКЕЕН визначено, що споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки.

Договір про користування електричною енергією вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення зазначеного терміну жодна із сторін не заявила про розірвання договору або про внесення до нього змін.

Типовий договір на момент укладання сторонам договору передбачав відповідальність саме у двократному розмірі.

Згідно протоколу комісії Марганецької дільниці Нікопольського РЕМ по розгляду актів про порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення №36 від 12 квітня 2013 року, середньодобове споживання електроенергії за даними особистого рахунку позивачки визначено на рівні: літо - 26,88, зима - 33,6. Зважаючи на те, що електроенергія була відсутня рік, колегія суддів для розрахунку вважає за необхідне взяти середнєдобове споживання літо-зима на рівні 30,24 (а.с.68).

Електропостачання було відсутнє 371 день.

Середній тариф по місту визначено на рівні 0,25536 (а.с.68,69).

Недовідпущена електроенергія за період з 15 березня 2013 року по 21 березня 2014 року становить 11.21904 кВт.г (з розрахунку 371 х 30,24), вартість якої є 2.864 грн. 90 коп. (11.21904 кВт.г х 0.25536 ).

А отже двократна вартість недовідпущеної електричної енергії за адресою - вул.Радянська,172/15 м.Марганець Дніпропетровської області становить 5.729 грн.80 коп.

Посилання апеляційної скарги на те, що середньомісячне споживання становить 225 кВт.г, колегією суддів до уваги не приймається, оскільки не підтверджене відповідними доказами.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що строк дії договору №0817015 від 05 жовтня 2007 року сплинув, є неспроможними, оскільки ч.2 п.3 ПКЕЕН встановлено, що договір про користування електричною енергією вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення зазначеного терміну жодна із сторін не заявила про розірвання договору або про внесення до нього змін.

З матеріалів справи не вбачається, що жодна з сторін виявила бажання припинити договір, отже він діє і до цього часу.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго», звертаючись у 2013 році з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення вартості недорахованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, посилався саме на цей договір про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області від 05 жовтня 2007 року №0817015.

Посилання на те, що позивач не є споживачем, колегія суддів вважає хибним, так як згідно свідоцтва про власність на житло від 04 травня 1995 року вона є співвласником квартири та піклувальником ОСОБА_4, яка є також співвласником квартири.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про зміну оскаржуваного рішення в частині суми штрафу, яка підлягає стягненню в розмірі 5.729 грн.80 коп.

Керуючись ст.ст.304,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» задовольнити частково.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 03 червня 2015 року змінити, зменшивши суму штрафу з 17.050 грн.55 коп. до 5.729 грн.80 коп. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду чинне з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Волошин М.П.

Куценко Т.Р.