Справа № 459/2440/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2016 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Рудакова Д.І.,

з участю секретаря судових засідань Головка А.М.,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на час навчання, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року позивач звернувся в суд із позовом, в якому, на підставі положень ст.199 СК просить стягувати щомісячно з відповідача на його користь аліменти на його утримання в розмірі 1000 грн., починаючи з моменту пред'явлення позову до закінчення ним навчання - 19.08.2018 року. В обґрунтування вимог посилається на те, що відповідач є його батьком. На даний час він навчається на заочній формі навчання у Національному університеті водного господарства та природокористування за напрямком «гірництво». Вартість його навчання за рік становить 5000 грн. Окрім цього, існують супутні витрати на придбання приладдя, пов'язаного з навчанням. Вказує, що перебуває у скрутному матеріальному становищі та потребує фінансової допомоги. Вважає, що оскільки відповідач за все його життя не надав жодної копійки на його утримання, тому з нього слід стягувати кошти на час його навчання.

Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги уточнив, просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від його доходу.

Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заперечення відносно позову, у якому вказав, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання сина, оскільки не працює та перебуває на обліку у Баранівському районному центрі зайнятості. Крім цього зазначив, що позивач працює на шахті № 6 в м.Червонограді, його щомісячний дохід становить від 4000 до 5000 грн. Також його син проживає разом із своєю матір'ю та разом з нею займається підприємницькою діяльністю. Відтак, вважає, що позивач не може потребувати матеріальної допомоги. З огляду на наведене, просить відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьками записані: ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Згідно паспортних даних ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на даний час є повнолітнім.

Як вбачається із п.1.1.Договору про підготовку фахівця на умовах повного відшкодування витрат за навчання №20073 від 19.08.2015 року, університет бере на себе зобов'язання відповідно до Правил прийому до Національного університету водного господарства та природокористування за рахунок коштів замовника здійснити підготовку фахівця - ОСОБА_3 за освітнім ступенем «бакалавр» за заочною формою навчання напряму підготовки «гірництво» зі скороченим терміном навчання. Вартість освітньої послуги за перший рік складає 5000 грн. (п.4.2. договору»)

Пунктом 4.3. цього договору також визначено, що загальна вартість освітньої послуги складає 15 000 грн.

Разом із тим, у судовому засіданні було з'ясовано, що відповідач не працевлаштований, у зв'язку із цим з 27.04.2016 року по 01.09.2016 року перебував на обліку Баранівському районному центрі зайнятості, його дохід за вказаний період становить 4527,74 грн. Наведені дані підтверджуються довідкою № 1482, виданою Баранівським районним центром зайнятості 19.09.2016 року.

Як передбачено частиною 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В контексті норм ст. 199 СК України, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, не є безумовним, а залежить від певних обставин, в тому числі й від наявності у батьків можливості надавати таку допомогу.

Частиною 1 ст. 60 цього Кодексу визначено, що кожна сторони зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені положення, суд дійшов висновку, що потреба у матеріальній допомозі має бути зумовлена таким навчанням, що є єдиним заняттям повнолітньої дитини.

Позивач не надав суду доказів того, що він не працює, зокрема на шахті №6 в м.Червонограді, як вказав відповідач. Представник позивача у судовому засіданні вказав, що йому невідомо чи працює позивач.

Суд бере до уваги, що повнолітній ОСОБА_3 навчається на заочному відділенні, відповідач не працевлаштований, перебував на обліку в центрі зайнятості, як безробітний. Позивач має можливість працювати та заробляти собі на життя. На думку суду, вказане знімає з батька обов'язок утримувати повнолітнього сина.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 30, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д. І. Рудаков