Справа № 175/359/16-ц
Провадження № 2/175/131/16
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

20 квітня 2016 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Воздвиженського О.Л.,

при секретарі Перепелиці Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Ювілейне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду з позовом про визнання права власності, який в квітні 2016 року уточнив та просив скасувати договір іпотеки № 4695-001/07Ф від 18.09.2007 року, Договір про внесення змін і доповнень до договору іпотеки № 4695-001/07Ф від 19.03.2008 року та Договір про відступлення прав за іпотечними договорами від 28.11.2012 року, скасувати арешти і заборони, та визнати за ним право власності на комплекс, будівля вагонної та автогараж, за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач у судове засідання не з'явився, відповідно до письмової заяви просив суд слухати справу за його відсутності та винести рішення, яким позовні вимоги задовольнити, проти заочного рішення не заперечував.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилися, про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази та наведені доводи, суд дійшов наступного.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема може бути визнання права (ст. 15-16 ЦК України).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У судовому засіданні встановлено, що в березні 2009 року ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 надав грошову позику ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які запозичили грошові кошти на будівництво будинку. Щоб уникнути псування дружніх відносин, 28 квітня 2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і ОСОБА_6 був укладений Договір позики грошових коштів, що підтверджується розпискою.

Згідно розписки від 28 квітня 2009 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було передано у власність 80 000,00 доларів США. Факт отримання всієї суми грошей підтверджується розпискою написаною 28 квітня 2009 року особисто ОСОБА_5, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, справа № 6-79/цс14.

Розписка була написана на ім'я ОСОБА_4 тільки тому, що на момент підписання розписки у ОСОБА_1 не було на руках паспорта, який знаходився на ВГІРФО Дніпропетровського району у зв'язку з підготовкою закордонного паспорта.

Згідно зі ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Позичальники зобов'язалися повернути таку ж суму грошових коштів, а саме 80000,00 доларів США, без нарахування відсотків, в порядку та на умовах, передбачених розпискою від 28 квітня 2009 року. За умовами договору, повернення позиченої суми грошей має бути здійснено готівкою не пізніше кінця вересня 2009 року.

У встановлений договором строк, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 грошові кошти не повернули. На звернення позивача не реагували, та почали уникати особисті зустрічі.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

В листопаді 2015 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомили ОСОБА_1 та ОСОБА_4, що мають намір в рахунок погашення боргу передати домоволодіння АДРЕСА_3, та комплекс, будівля вагонної та автогараж, за адресою: АДРЕСА_2. Однак дане майно перебуває в спадковій масі, яку ОСОБА_6 не прийняла.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 погодилися на таку пропозицію, та домовилися, що ОСОБА_4 буде передано домоволодіння АДРЕСА_3 та ОСОБА_1 буде передано комплекс, будівля вагонної та автогараж, за адресою: АДРЕСА_2.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 передали ОСОБА_1 та ОСОБА_4 всі правовстановлюючі документи на вищевказані об'єкти.

В березні 2016 року ОСОБА_4 переоформив на своє ім'я домоволодіння АДРЕСА_3. А ОСОБА_1 почав переоформляти на своє ім'я комплекс, будівля вагонної та автогараж, за адресою: АДРЕСА_2, однак в процесі підготовки правовстановлюючих документів ОСОБА_1 стало відомо, що право власності на вищевказане майно зареєстроване за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Тому ОСОБА_1 звернувся з уточненим позовом.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бугри позбавлена права, власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених, законом.

Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконані у встановлений строк його виконання.

Статтею 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 509 ЦК України, встановлено що Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

У ст. 182 ЦК України вказано, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації;реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Таким чином, позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3, 7, 10, 11, 60, 61, 212, 215, 214, 224, 226 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 182, 203, 215, 216, 321, 328, 611, 652 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати недійсними договір іпотеки № 4695-001/07Ф від 18.09.2007 року (зареєстрований в реєстрі за № 1568) та Договір про внесення змін і доповнень до договору іпотеки № 4695-001/07Ф від 19.03.2008 року (зареєстрований в реєстрі за № 3236), та скасувати заборони на відчуження нежитлового приміщення АДРЕСА_4 площею 151,50 кв.м., за № 5683034, 5685923, 6821179, 5682930 (зареєстровану в реєстрі за № 27), та обтяження № 6821717 від 19.03.2008 року.

Визнати недійсним Договір про відступлення прав за іпотечними договорами від 28.11.2012 року (зареєстрований в реєстрі за № 6970), та скасувати заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1 площею 44,1 кв.м., за № 6830861 (зареєстровану в реєстрі за № 13).

Скасувати арешти нерухомого майна та оголошені заборони на його відчуження № 11520868, 5094975, 5597573, 10390041, 1605492, 1605492 накладені Кіровським ВДВС Дніпропетровського МУЮ, 10331607, 11532975, 13395578, та внести відомості про виключення вказаного майна із Державного реєстру обтяжень нерухомого майна.

Внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про виключення запису з реєстру щодо обтяжень нерухомого майна іпотекою згідно договору іпотеки № 4695-001/07Ф від 18.09.2007 року, Договір про внесення змін і доповнень до договору іпотеки № 4695-001/07Ф від 19.03.2008 року та Договір про відступлення прав за іпотечними договорами від 28.11.2012 року.

Внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про виключення з реєстру щодо накладення заборон відчуження нерухомого майна за договором іпотеки № 4695-001/07Ф від 18.09.2007 року, Договір про внесення змін і доповнень до договору іпотеки № 4695-001/07Ф від 19.03.2008 року та Договір про відступлення прав за іпотечними договорами від 28.11.2012 року.

Скасувати відомості про договір іпотеки № 4695-001/07Ф від 18.09.2007 року (зареєстрований в реєстрі за № 1568) за реєстраційним № 5682930, Договір про внесення змін і доповнень до договору іпотеки № 4695-001/07Ф від 19.03.2008 року (зареєстрований в реєстрі за № 3236) за реєстраційним № 6821717 та Договір про відступлення прав за іпотечними договорами від 28.11.2012 року (зареєстрований в реєстрі за № 6970) за реєстраційним № 6830564, в Державному реєстрі іпотек внесені приватними нотаріусами Дніпропетровського міського нотаріального округу.

Припинити право власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на комплекс, будівля вагонної та автогараж, за адресою: АДРЕСА_2, про що внести відповідні дані до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Визнати та зареєструвати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2 виданий Долинським РВ УМВС України в Кіровоградській області 05 лютого 1998 року, право власності на комплекс, будівля вагонної та автогараж, за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 1624,705 кв.м., що складається з: 1 - господарська будівля (навіс) площею 960,0 кв.м., 2 - господарські будівлі площею 150,50 кв.м., 3 - вагова площею 424,98 кв.м., 4 - вагова площею 89,225 кв.м., в відповідному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, шляхом внесення відповідних даних.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Л. Воздвиженський