Справа № 203/3852/16-ц
У Х В А Л А

про забезпечення позову

19 серпня 2016 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю., розглянувши заяву позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 19.08.2016 року було відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору поступки права вимоги.

В поданій до суду заяві про забезпечення позову позивач просив до розгляду справи по суті накласти арешт на 2932000 кг зернової продукції, 551807,6 кг готової продукції та 19 силосів для зберігання зерна та готової продукції, що знаходиться на території борошномельного цеху за адресою: м.Дніпро (колишнє м.Дніпропетровськ), вул.Старий Шлях (колишня вул.Кірова), буд.№227-а, яке належить ОСОБА_4 В обґрунтування заяви посилався на те, що він, як фізична особа-підприємець здійснює діяльність з виробництва продуктів борошномельно-крупяної промисловості та станом на 02.08.2016 року в нього на переробці за адресою: м.Дніпро (колишнє м.Дніпропетровськ), вул.Старий Шлях (колишня вул.Кірова), буд.№227-а, знаходилось 2932000 кг зернової продукції та 551807,6 кг готової продукції. Однак, з 16.08.2016 року відповідачем ОСОБА_3 з території борошномельного цеху вивозиться вказана зернова продукція на підставі оспорюваного договору поступки права вимоги.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з поданої позовної заяви, предметом заявлених позивачем позовних вимог є визнання недійсним договору поступки прав вимоги за договором №010116 від 01.01.2016 року, укладеного відповідачами 01.08.2016 року, згідно п.1.1 якого ФОП ОСОБА_2 уступає ОСОБА_3 право вимоги за договором №010116 від 01.01.2016 року про переробку зерна пшениці, що був укладений між позивачем ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 Ціна вказаного договору від 01.08.2016 року визначена на підставі акту звірки від 01.08.2016 року між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2, який ніколи не складався та позивачем не підписувався.

Посилаючись на те, з 16.08.2016 року відповідачем ОСОБА_3 з території борошномельного цеху на підставі оспорюваного договору вивозиться зернова продукція, яка передана позивачу за відповідними актами на переробку, позивач просив вжити заходи забезпечення позову зазначені в ухвалі.

До позовної заяви позивачем надано копію оспорюваного договору, акти звірки щодо передачі позивачу зерна пшениці для переробки, витяг з Державного реєстру речових прав, згідно якого на теперішній час співвласником приміщень за адресою: м.Дніпро (колишнє м.Дніпропетровськ), вул.Старий Шлях (колишня вул.Кірова), буд.№227-а, є ОСОБА_4

За вказаних обставин, враховуючи підстави та предмет заявлених позивачем позовних вимог, викладені в заяві про забезпечення позову доводи, суд вважає, що за наявності спору між сторонами щодо правомірності укладання договору поступки прав вимоги, вчинення на його виконання відповідачами дій, що можуть свідчити про порушення прав позивача та призвести до наслідків, які ускладнять відновлення прав останнього в разі можливого задоволення позову, є достатні підстави для вжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення позову до розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151,152,153,208-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (49000, м.Дніпропетровськ, вул.Набережна ім.Леніна,213/26, РНОКПП НОМЕР_1) про забезпечення позову задовольнити.

До набрання законної сили судовим рішенням по справі накласти арешт на 2932000 кг зернової продукції, 551807,6 кг готової продукції та 19 силосів для зберігання зерна та готової продукції, що знаходиться на території борошномельного цеху за адресою: м.Дніпро (колишнє м.Дніпропетровськ), вул.Старий Шлях (колишня вул.Кірова), буд.№227-а, яке належить ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2).

Копію ухвали для виконання направити до відповідного відділу державної виконавчої служби, а також для відома сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом пяти днів з дня постановлення ухвали апеляційної скарги.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк предявлення ухвали для виконання один рік.

Суддя С.Ю.Казак