18.08.2016 Справа № 565/1336/15-ц
Номер справи 756/1336/15-ц
Номер провадження 2/756/3640/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2016 року Оболонський районний суд м.Києва

в складі: головуючого - судді - Яценко Н.О.

за участю секретаря - Яковлевої Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», Радивилівського відділення Дубенської об'єднаної податкової інспекції, Дубенської об'єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання дій неправомірними, визнання правочину удаваним, визнання правочину укладеним про припинення кредитного зобов'язання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову вказує, що 06 березня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та нею був укладений Кредитний договір № CL 23572. Зазначений кредит було отримано для споживчих потреб.

Кредит отримала в м. Рівне, вул. Київська, 17 в сумі 6315 доларів США.

Кредитних зобов*язань по погашенню кредиту не виконала. В 2009 році виникла заборгованість, а тому ПАТ «Універсал Банк» 05.02.2010 року звернувся за примусовим стягненням до суду. Сума позову , яку ПАТ «Універсал Банк» пред*явив до стягнення склала 7316,17 доларів США, що в гривнях - 58415 грн.

Радивилівський районний суд розглянув справу та рішенням суду від 20 травня 2010 року стягнув з неї 58415,96 грн.

В 2014 році до неї надійшов лист з ПАТ «Універсал Банк» з пропозицією по врегулюванню заборгованості, в якому зазначено, « що в зв*язку з неналежним виконанням зобов*язань за Кредитним договором банк змушений був звернутися до суду з позовом про примусове стягнення суми заборгованості за кредитним договором».

Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № CL 109620 від 20 серпня 2009 року в сумі 58415,95 грн.

Як зазначає позивач ПАТ «Універсал Банк» зверталося до неї з пропозицією сплатити суму заборгованості в розмірі 17524,79 грн. в строк до 22 листопада 2014 року на НОМЕР_1 в ПА «Універсал Банк», та решта заборгованості за Кредитним договором буде вважатися врегульованою.

У випадку прийняття пропозиції і здійснення зазначених платежів у встановлений термін, буде надано Акт прощення боргу.

Вказує, що вона прийняла дану пропозицію, перерахувала 17524 грн. 79 коп. на рахунок № НОМЕР_1 ПАТ «Універсал Банк», але не звернула увагу на те, що в пропозиції по врегулюванню заборгованості вказаний договір № CL 109620 від 20 серпня 2009 року. Такий договір вона не підписувала та не укладала. Після чого, 23 жовтня 2014 року їй запропонували підписати акт припинення зобов*язань за договором № CL 109620 від 20 серпня 2009 року. Зазначає, що в банку у неї не було окулярів і не прочитала акт припинення зобов*язань за згаданим договором, а підписала його. Вдома прочитала і побачила, що там вказана загальна заборгованість за договором № CL 109620 від 20 серпня 2009 року становить 24349,39 доларів США.

«З моменту підписання сторонами цього Акта заборгованість позичальника перед Кредитором в сумі 24349,39 доларів США вважається погашеною повністю шляхом прощення Кредитором такої заборгованості позичальнику (на підставі статті 605 ЦК України - «погашення боргу»), а позичальник вважається таким, що виконав свої зобов*язання за основним договором в повному обсязі». Прощення в гривнях склало 315336,49 грн.

Неодноразово зверталася до адміністрації ПАТ «Універсал Банку» з проханням надати договір № CL 109620 від 20 серпня 2009 року та розшифровку проплати по вказаному договору, але їй так і не надали згаданий договір.

В вересні 2015 року Дубенською державною об*єднанню податковою інспекцією Головного управління ДФС у Рівненській області проведена перевірка документальна позапланова невиїзна з питань дотримання вимог податкового законодавства при отриманні доходів як додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) боргу кредитором ПАТ «Універсал Банк», код ЄДРПОУ 2113352 за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року відповідно до затвердженого плату перевірки. Після проведеної перевірки отримала податкове повідомлення - рішення від 09.10.2015 року, в якому відповідно нараховані штрафні санкції: сума податкових зобов*язань 53377,80 грн., штраф 12344,45 грн., всього до сплати 66722 грн. 25 коп.

З наданого повідомлення убачається, що сума анульованого (прощеного) боргу розглядається як додаткове благо та включається до складу її оподатковуваного доходу, про що банк направляє інформацію до податкових органів. Домовленість з ПАТ «Універсал Банк» не містила умови виникнення в неї податкових зобов*язань внаслідок анулювання (прощення) банком боргу. Прощення (анулювання) безнадійної кредитної заборгованості сторонами не розглядалося, зазначена домовленість не була попередньо оформлена в письмовій формі.

Під правочином анулювання (прощення) кредитного боргу в дійсності приховувався за правовою природою та змістом досягнутих домовленостей договір про припинення кредитних зобов*язань шляхом передачі відступного в грошовій формі одноразовим платежем. Жодних додаткових благ при цьому не отримувала. Дії банку по анулюванню та списанню кредитного боргу вважає незаконними оскільки, відповідно до податкового кодексу та методик НБУ анулювати та списати борг банк має право лише за наявності ознак його безнадійності. В свою чергу, борг за спірним кредитним договором не був безнадійним. Банк неправомірно ухиляється від належного оформлення фактичних домовленостей.

Згідно з вимогами п.3.8 Постанови правління Національного банку України від 10.05.2007 року № 168 «Про затвердження правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» - у разі надання кредиту в іноземній валюті банки зобов*язані під час укладення кредитного договору попередити споживача, що валютні ризики під час виконання зобов*язань за кредитним договором несе споживач.

Разом з тим, ПАТ «Універсал Банк» попередження про можливі валютні ризики під час надання кредиту в іноземній валюті для споживчих цілей та повернення кредитної заборгованості з нарахованими процентами не надав.

Національний банк України затвердив Порядок списання (відшкодування) банками України анульованої (прощеної) заборгованості за рахунок страхового резерву та встановив Методику визначення безнадійною заборгованості за активними банківськими операціями та постановою правління НБУ від 01.06.2011 року № 172, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.06.2011 за № 722/19460. Згідно з положеннями Методики НБУ № 172 визначена відповідачем сума боргу за кредитним договором не може бути списаною (прощеною) боржнику за рахунок страхового резерву банку в разі наявності діючої банківської іпотеки та невирішеного судового спору щодо стягнення заборгованості з позичальника. Згідно з п.4 порядку № 172, банк має право відшкодувати (списати) за рахунок резерву заборгованість, яка відповідає хоча б одній ознаці безнадійної заборгованості, визначеній Податковим кодексом України. При цьому НБУ зазначає, що відповідно до вимог пункту 7 порядку № 172 списання безнадійної заборгованості не є підставою для припинення вимог банків до позичальників/контрагентів. Банки зобов*язані вживати заходів щодо відшкодування списаної заборгованості, у тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи.

В той же час, якщо кредитор за самостійним рішенням за рахунок страхового резерву анулює борг фізичній особі то така операція визнається як отримання доходу платника податку у вигляді додаткового блага й обкладається податком за ставками, визначеними п.167.1 ст.167 ПК України, окрім випадків ведення кредитором претензійно-позовної роботи та стягненню заборгованості за кредитними договорами в судовому порядку.

Крім того, правовий зміст вчинених сторонами дій (нею та банком) - сплата позивачем певної суми в обумовлені строки і припинення відповідачем дії кредитного договору не відповідають ознакам правочину анулювання (прощення) боргу. Оскільки відповідно до ст.605 ЦК України, прощення є безумовним одностороннім правочином. Як зазначалося вище, анулювання відбулося лише за умови виконання нею платіжних зобов*язань, отже фактичні дії, вчинені сторонами на виконання домовленості мали двосторонній умовний (оплатний) характер, що притаманні для правочину, передбаченого ст.600 ЦК України - припинення зобов*язань за згодою сторін внаслідок передання відступного (грошей, майна тощо). Факично було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору про припинення кредитних зобов*язань передачею відступного.Отже, під правочином щодо прощення (анулювання) боргу в дійсності приховувався зміст правочину щодо припинення кредитних зобов*язань шляхом передачі відступного відповідачу в грошовій формі одноразовим платежем.

Посилаючись на ст.ст. 235, 598, 600 ЦК України просить суд визнати неправомірними дії ПАТ «Універсал Банк» та визнати удаваним вчинений правочин.

Визнати неправомірними дії ПАТ «Універсал Банк» щодо анулювання (прощення) та списання кредитної заборгованості за кредитним договором № CL 109620 від 20 серпня 2009 року в сумі 24349,39 доларів США, що складає 27315336,49 грн., визнати удаваним правочин щодо анулювання (прощення) нарахованої та списаної кредитної заборгованості за кредитним договором № CL 109620 від 20 серпня 2009 року сумі 24349,39 доларів США, що складає 27315336,49 грн.

Визнати укладеним правочин про припинення кредитного зобов*язання за договором № CL 109620 від 20 серпня 2009 року сумі 24349,39 доларів США, що складає 27315336,49 грн. шляхом передання позичальником відступного на суму 17524 грн. 79 коп.

В судове засідання позивач не з*явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, суду направила заяву про розгляд справи без її участі. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі позивача.

Представник відповідача також в судове засідання не з*явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, суду подав заперечення та позов та заяву про розгляд справи без участі відповідача. Суд вважає за можливе провести розгляд справи також без участі відповідача.

Співвідповідачі в судове засідання також не з*явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином суд вважає за можливе провести без їх участі.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

06 березня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № CL 23572, згідно якого відповідач отримала кредит на споживчі потреби в розмірі 6315 доларів США терміном до 25.02.2013 року.

Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 20 травня 2010 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 58415,96 грн. та вирішено питання щодо відшкодування судових витрат.

Як убачається з судового рішення станом на 09.12.2009 року загальна сума боргу за кредитним договором № CL 23572 становить 58415 грн.96 коп., де: 5339,39 грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 39809,04 грн. - сума дострокового стягнення кредиту, 11305, 73 грн. відсотки, 1961,79 грн. підвищені відсотки.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визнанні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.600 ЦК України зобов*язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюється сторонами.

Згідно ст.605 ЦК України зобов*язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов*язків, якщо це порушує права третіх осіб щодо майна кредитора.

Відповідно до вимог ст.235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховування іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховування іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Дана норма прямо не передбачає недійсності удаваного правочину, а лише пропонує застосувати до відносин сторін норми, що регулюють той правочин, який сторони дійсно мали на увазі.

Як роз*яснено п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» за удаваним правочином (стаття 235 ЦК) сторони умисно оформлюють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов*язки сторін, виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі ст.235 ЦК України має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або суд визнає його недійсним.

До удаваних правочинів наслідки недійсності, передбачені статтею 216 ЦК, можуть застосовуватися тільки у випадку, коли правочин, який сторони насправді вчинили, є нікчемним або суд визнає його недійсним як оспорюваний.

Таким чином, удавані правочини можуть бути вчинені як без будь-яких протиправних намірів, так і з метою приховування незаконного правочину.Удаваний правочин не має іншої мети, ніж приховування іншого правочину.

Позивачем не наведено обставин укладення удаваного правочину, не доведено, що правочин укладений сторонами саме з метою приховати інший правочин, а також не надано суду доказів на підтвердження цих обставин.

Зі змісту позову не убачається, які права позивача було порушено відповідачем та у який спосіб буде поновлено порушене право у разі визнання укладеного правочину удаваним.

В своїх запереченнях на позов представник відповідача вказав, що стовно розбіжностей в датах і номерах в кредитному договорі та додатковій угоді, то це є технічна помилка. Оскільки 20 серпня 2009 року позивачка звернулася до Банку з заявою про реструктуризацію кредитної заборгованості, але банк відмовив у реструктуризації заборгованості. Співробітниками помилково було внесено до додаткової угоди № 1 номер та дату кредитного договору який мав би бути отриманий позивачкою, але не був отриманий.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов*язків, зокрема, є договори а інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов*язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Згідно зі ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов*язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тобто, як встановлено судом, сторони взагалі не укладали договір № CL 109620 від 20 серпня 2009 року, а тому враховуючи неукладеність самого договору відповідно не можуть припинятися і будь-які зобов*язання по ньому.

В ході розгляду справи ознак удаваного правочину між сторонами не установлено, а тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 11, 15, 60, 61, 169, 208, 209, 212 - 215 ЦПК України, ст.ст. 235, 509, 600, 605, 627 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», Радивилівського відділення Дубенської об'єднаної податкової інспекції, Дубенської об'єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання дій неправомірними, визнання правочину удаваним, визнання правочину укладеним про припинення кредитного зобов*язання - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: