Справа № 158/196/16-ц
Провадження № 2/0158/119/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді - Пономарьової О.М.

при секретарі Грубі М.Є.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Прилуцької сільської ради Ківерцівського району Волинської області про визнання неправомірним рішення Прилуцької сільської ради та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цивільним позовом про визнання неправомірними рішення Прилуцької сільської ради Ківерцівського району Волинської області від 11.12.2015 року № 17-2/2015, яким йому відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з відведення земельної ділянки площею 0,10 га для ведення особистого селянського господарства в с. Жабка Ківерцівського району Волинської області в урочищі «Санаторій» у власність.

В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що вказану земельну ділянку він отримав в користування для ведення городництва на підставі рішення Прилуцької сільської ради Ківерцівського району від 13.10.1994 року за №2-4а та рішення профкому санаторію «Дачний», якою користується на даний час.

Непогоджуючись з оспорюваним рішенням, просить визнати його неправомірним та зобовязати Прилуцьку сільську раду Ківерцівського району Волинської області повторно розглянути заяву про безоплатну передачу йому у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в с. Жабка Ківерцівського району Волинської області урочище «Санаторій».

В ході розгляду справи з ініціативи суду вирішується питання про закриття провадження у справі через те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

В силу ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку із здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Відповідно до п.п. а, б, в, г, ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок у комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності.

Оскільки ці повноваження охоплюються зазначеним у ст. 143 Конституції України поняттям «інші питання місцевого значення», то як зазначив Конституційний суд України в рішенні від 01.04.2010 року (справа № 1-6/2010) у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, при їх здійсненні сільські, селищні, міські ради виступають як субєкти владних повноважень, які реалізують розпорядчі та інші функції.

Конституційний суд вважає, що вирішення земельних спорів фізичних та юридичних осіб з органами місцевого самоврядування як субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності, належить до юрисдикції адміністративних судів.

Рішення Конституційного суду України є обовязковим для виконання на території України.

Разом з тим, відповідно до Правової позиції Верховного Суду України (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 22.05.2013 року № 6-33цс13) судам цивільної юрисдикції підсудні справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності на землю та право постійного користування земельними ділянками.

Позивачем не надано доказів, що посвідчують його право на спірну земельну ділянку, а тому суд вважає, що захист порушених прав позивача в порядку цивільного судочинства не підлягає.

Оскільки зазначені обставини встановлені судом після відкриття провадження у справі, суд в силу п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України повинен закрити провадження у справі.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Прилуцької сільської ради Ківерцівського району Волинської області про визнання неправомірним рішення Прилуцької сільської ради та зобовязання вчинити певні дії закрити.

Розяснити позивачу, що розгляд таких справ відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

Суддя Ківерцівського районного суду О.М. Пономарьова