Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/906/16-ц

28 вересня 2016 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Битківського Л.М.,

з участю секретаря Дякун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Богородчани, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина,-

встановив:

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Шлюб між сторонами зареєстрований 26.11.1996 року у виконкомі Підгірської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис №15. У шлюбі народжений син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Одночасно позивачка поставила питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина, який досяг повноліття але продовжує навчання до закінчення навчання у твердій грошовій сумі розмірі 2000 грн. щомісячно.

Заявлені вимоги позивачка в судовому засіданні мотивувала тим, що життя з відповідачем не складається. За час спільного проживання не могли знайти порозуміння між собою, внаслідок чого в сімї постійно виникали сварки та конфлікти. Відповідач зловживає спиртним, а у нетверезому стані буває агресивним, веде себе не адекватно. Він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, не цінує її як дружину. Протягом кількох років, попри те, що проживали під одним дахом, стали одне для одного чужими людьми. Останній час відповідач перейшов проживати до своїх родичів. І стосунків узагалі не підтримують. Примирення вважає неможливим, тому просила постановити рішення про розірвання шлюбу.

Крім того, зазначила, що відповідач усунувся від обовязку утримувати сина, який навчається стаціонарно у Надвірнянському коледжі. У звязку з тим, що розмір її заробітків є невисоким, витрати на утримання дитини допомагають нести її батьки. Відповідач має змогу утримувати дитину, оскільки здатний заробляти кошти на своє утримання та утримання сина, працює переважно сезонно, систематично виїжджає на заробітки. Просила постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 2000 грн.

Відповідач в судовому засіданні заявлені вимоги про розірвання шлюбу визнав. Вказав,що дійсно шлюбні стосунки з дружиною зіпсовані остаточно, не можуть знайти порозуміння, а тому погодився на розірвання шлюбу.

Заявлену вимогу про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина визнав частково. Вказав, що до цього часу фактично він ніс необхідні витрати на матеріальне забезпечення потреб сина. Зокрема купував необхідний одяг, щотижнево давав кошти в сумі 200-250 грн. на проїзд до місця навчання. Оскільки син отримує стипендію у розмірі 746 грн., а позивачка, як мати, теж має нести витрати на утримання дитини, виходячи з своїх можливостей, погодився на стягнення з нього аліментів у розмірі 500 грн. щомісячно.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, зясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до таких висновків.

Встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Стосунки, які склались та існують між подружжям, виключають можливість збереження шлюбу. Відповідач нехтує сімейними цінностями, не хоче змінювати свого ставлення до подружніх обовязків. За таких обставин шлюб слід розірвати.

Судом також встановлено, що у шлюбі народжений син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає на даний час з позивачкою. Сторони не можуть дійти згоди з приводу участі батька в утриманні сина, який навчається стаціонарно у Надвірнянському коледжі Національного транспортного університету і період закінчення навчання 01.07.2017 року. У звязку з навчанням самостійного заробітку син немає, а тому потребує утримання від батьків.

Відповідно до ст. 199 ч.1 СК України батьки зобовязані утримувати повнолітніх сина або дочку, які продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач є фізично здоровим, працює переважно за будівельними спеціальності по найму, періодично виїжджає на сезонні роботи. Інших утриманців немає. Тому суд вважає, що відповідач може надавати допомогу в утриманні сина, який продовжує навчання після досягнення повноліття і здобуває освіту за спеціальністю «правознавство».

Оскільки заробітки відповідача є мінливими, то у відповідності до ст.184 СК України можливо визначити йому аліменти в твердій грошовій сумі, як про це просить позивачка. Виходячи з наведених сторонами доводів щодо рівня матеріального забезпечення обох батьків, стану їх здоровя, враховуючи рівень витрат на утримання сина (проїзд, харчування, інші потреби), розміру його стипендії, суд вважає, що на період до завершення навчання розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, слід визначити в сумі 1000 грн. щомісячно.

Судовий збір за вимогою про стягнення аліментів, слід покластина відповідача.

На підставі викладеного та ст.ст. 104 112, 180-191 СК України, керуючись ст.ст. 213 - 215 ЦПК України ,-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 26.11.1976 року виконкомом Підгірської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис №15 розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до закінчення навчання, але не далі, як до досягнення віку 23 років.

Стягнення аліментів розпочати з початку навчального року - з 01.09.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 551,20 грн. судового збору в користь держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через суд першої інстанції шляхом подання в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Битківський Л.М.