__________________________________________________________________
Справа № 433/215/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2016 року,Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Суського О.І.,

при секретарі - Яковлєвій В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Яменської сільської ради Троїцького району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н ОВ И В :

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2, якій належить право на земельну частку (пай) площею 9,20 умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, що перебуває у колективній власності КСП ім. Крупської, право на яку посвідчено сертифікатом на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданим 28 лютого 1997 року, а також земельна ділянка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого Яменською сільською радою Троїцького району Луганської області 07 листопада 2001 року. Позивачка вказує, що ОСОБА_2 за життя склала заповіт, посвідчений 10 березня 2004 року Яменською сільською радою Троїцького району Луганської області, яким земельну ділянку згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого Яменською сільською радою Троїцького району Луганської області, заповідає після своєї смерті позивачці. 13 травня 2008 року позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначену вище земельну ділянку згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2. Позивачка вказує, що на теперішній час оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) було втрачено, відновити його не представляється можливим, що позбавляє її можливості прийняти спадщину на земельну частку (пай) в нотаріальному порядку. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на вказану земельну частку (пай), так як вона є єдиною спадкоємицею за законом та за заповітом.

Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву, згідно якої остання просить суд розглянути вказану справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач у судове засідання свого представника не направив, від голови Яменської сільської ради Троїцького району Луганської області надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника.

Суд, вивчивши та проаналізувавши надані до суду докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2, прізвище позивачки було змінено на ОСОБА_1 згідно укладення відповідного шлюбу.

ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай) площею 9,20 умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі (із них 1,51 умовних кадастрових гектар пасовищ), що перебуває у колективній власності КСП ім. Крупської, право на яку посвідчено сертифікатом на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданим 28 лютого 1997 року.

ОСОБА_2 за життя склала заповіт, посвідчений 10 березня 2004 року Яменською сільською радою Троїцького району Луганської області, яким земельну ділянку згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого Яменською сільською радою Троїцького району Луганської області, заповідає після своєї смерті позивачці. 13 травня 2008 року позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначену вище земельну ділянку згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2. Вказана земельна ділянка не відноситься до предмету позовних вимог, а тому суд не приймає до уваги докази, надані відносно неї.

До місцевої газети «Сельская Новь» було подано об'яву про визнання сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого 28 лютого 1997 року, недійсним.

Будь-яких інших доказів на підтвердження позовних вимоги позивачкою до суду надано не було, клопотань про забезпечення доказів у процесі розгляду даної цивільної справи позивачкою також не заявлялося.

При цьому, відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При винесення рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В даному конкретному випадку, позивачка пропустила визначений законодавцем строк для прийняття спадщини, однак питання про поновлення такого строку позивачкою поставлено не було.

За своїм організаційно-правовим статусом судові органи не можуть здійснювати функції нотаріальної контори.

Позивачка посилається у позові на те, що вона не має змоги оформити спадщину у нотаріальному порядку, однак у матеріалах справи відсутня офіційна відповідь нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій, з якої можуть випливати причини, які унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у зв'язку з чим викладені у позові обставини, за яких позивачка не може оформити спадщину у нотаріальному порядку, не підтверджуються належними на те доказами.

Також, із позовної заяви не представляється можливим визначити належним чином коло спадкоємців після смерті ОСОБА_2.

Таким чином, з огляду на безпідставність позовних вимог, оцінивши всі зібрані по справі докази у сукупності, суд прийшов до висновку, що обставини, на які посилається позивачка як на підставу задоволення позову не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи та не ґрунтуються на законі, а тому суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.ст. 1270, 1296, 1298 ЦК України, ст.11, 60, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Луганської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя