Справа № 152/1142/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 серпня 2016 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого Строгого І.Л.,

за участі:

секретаря Коновальчука О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Носиківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

у с т а н о в и в:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із указаною позовною заявою до Носиківськоїсільської ради Шаргородського району Вінницької області (далі - відповідач) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Зазначив, що 25 березня 2005 року у с. Носиківка Шаргородського району Вінницької області померла його мати ОСОБА_2. Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема земельна ділянка.

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є позивач, оскільки спадкодавець за життя склала заповіт, згідно з яким усе своє майно заповіла позивачу.

Під час оформлення спадщини, зясувалось, що позивач пропустив шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини після смерті матері, у звязку із чим нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії.

Причиною пропуску строку звернення у нотаріальну контору для оформлення спадщини стало те, що позивач необізнаний у питаннях юриспруденції та у звязку з тим, що з 4 вересня по 31 жовтня 2006 року позивач перебував у відрядженні.

Просить визнати, що строк для прийняття спадщини після смерті матері пропущений ним з поважних причин та визначити йому додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини.

У судове засідання позивач не зявився, проте від нього до суду надійшло клопотання, у якому він просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.21).

Представник відповідача у судове засідання не зявився, проте у письмовій заяві Носиківський сільський голова ОСОБА_3 просить справу розглянути за відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 22).

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із такого.

25 березня 2005 року у с. Носиківка Шаргородського району Вінницької області померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 1-АМ № 026781 (а.с. 10).

Згідно з довідкою виконкому Носиківськоїсільської ради Шаргородського району Вінницької області від 3 листопада 2015 року № 1076 на час відкриття спадщини з ОСОБА_2 ніхто не проживав (а.с. 9).

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є позивач, оскільки спадкодавець за життя склала заповіт, згідно з яким усе своє майно заповіла позивачу (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, зокрема, земельна ділянка площею 1,97 га на території Носиківської ради Шаргородського району Вінницької області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю Серія ІІІ-ВН № 010714 (а.с. 11).

Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа до майна померлої ОСОБА_2 не заводилась (а.с. 20).

Постановою державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області ОСОБА_5 № 723/02-31 від 6 квітня 2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з підстави пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 8).

Судом установлено, що позивач пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки позивач необізнаний у питаннях юриспруденції та у звязку з тим, що з 4 вересня по 31 жовтня 2006 року позивач перебував у відрядженні.

Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, повязані зі спадкуванням, які регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України).

Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із частинами 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобовязана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд вважає поважною та обґрунтованою причину пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері, з огляду на це, на переконання суду, позивачу слід визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю в один місяць, який слід відраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили.

Ураховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 57-60, 197, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати, що ОСОБА_1 пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті 25 березня 2006 року матері ОСОБА_2 з поважних причин.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк, тривалістю в один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті 25 березня 2006 року матері ОСОБА_2.

Згідно зі статтями 228, 294, 296 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Л.Строгий