Справа № 219/771/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2016 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області

У складі судді Хомченко Л.І.

При секретарі Халаджи А.В.

за участю представника заявника ОСОБА_1

Розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у м . Бахмут цивільну справу за заявою ОСОБА_2 Про встановлення факту народження дитини.

В С Т А Н О В И В :

27.01.2016 року ОСОБА_2 звернулась з заявою про встановлення факту народження дитини ,зазначив ,що 7.12.2015 року вона народила дівчинку ,що підтверджується свідоцтвом про народження яке видано ДНР №004797 від 15.12.2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької народної Республіки,актовий запис №63.З метою зареєструвати факт народження дочки вона звернулась до відділу реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області ,але їй в цьому було відмовлено , та роз,яснено про неможливість реєстрації , встановлення даного факту що має юридичне значення для ,необхідне для реєстрації доньки,просила встановити факт того ,що вона дійсно народила дівчинку 7.12.2015 . Батьком дитини її чоловік - ОСОБА_3

Представник заявника у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги ,надала пояснення аналогічно викладеним у заяві ,просила задовольнити заявлені вимоги.

Представник зацікавленої особи - Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним чином .

Заслухав пояснення представника заявника та дослідив письмові матеріали суд приходить до наступних висновків :

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до вимог ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 58.ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до Стаття 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 62 ЦПК України сторони, треті особи та їхні представники за їх згодою можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до ст. 63 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Ні заявник ні представник заявника під час судового розгляду не скористались своїм правом передбаченним ст. 62 ЦПК України не заявили клопотання про допит їх у судовому засіданні у якості свідків.

Згідно ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Заявником подано наступні письмові докази що до підтвердження факту народження нею дитини ,а саме :

1) медичне свідоцтво про народження дитини №553 від 7.12.2015 року, видане міська лікарня №6 м Макіївки Донецької народної республіки (арк.с.4)

2) свідоцтво про народження 7.12.2015 року ОСОБА_4 від 15.12. 2015 року видане Жданівським міським відділом записи актів громадянського стану Державної реєстраційної ОСОБА_5 юстиції Донецької народної Республіки(арк..с12 )

3)довідкою від 4.03.2016 року про те що ОСОБА_21989 перебувала під наглядом по вагітності 13 тижнів , видана лікарнею м . Жданівка Донецкої народної республіки

Вище вказані письмові документи суд не вважає належними доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування з тих підстав що надане заявником медичне свідоцтво про народження дитини , медична довідка від 4.03.2016 року видані медичним закладом, розташованим на тимчасово неконтрольованій території.

Кабінетом Міністрів України 7 листопада 2014 р. була прийнята постанова № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», пунктом 3 якої встановлено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації мають забезпечити до 1 грудня 2014 р. переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

15.12..2015 року заявники отримали свідоцтво про народження дочки, видане Жданівським міським відділом записи актів громадянського стану Державної Реєстраційної Палати МЮ ДНР (а. с. 12).

Згідно наказу Міністерства юстиції України від 25.11.2014 № 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» відділи державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області, що знаходилися на тимчасово неконтрольованій території, переміщено на підконтрольну Україні територію, але бланки суворої звітності вивезені не були, у зв'язку з чим, видані на цій території після 01 грудня 2014 року документи про державну реєстрацію актів цивільного стану не є документами територіальних органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у

порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Враховуючи викладене, надана заявником медична довідка про народження ,медична довідка 4.03.2016 року , та свідоцтво про народження є незаконними і не створюють правових наслідків.

Згідно листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області від 21.01.2016 заявнику було відмовлено у реєстрації дитини, оскільки медична довідка про народження видана організацією, розташованою на тимчасово неконтрольованій території, а тому є незаконною та не створює правових наслідків (а.с. 13).

Надані заявником як докази знімком УЗД зроблений під час вагітності , та фотокартки з зображенням осіб суд не вважає належним доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування з тих підстав що,на даному знімку УЗД відсутня інформація про те кому він належить,висновок суду про те що цей знімок УЗД та фотокартки належить заявнику не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене суд вважає що у заявлених вимогах ОСОБА_2 слід відмовити так як вони не знайшли свого підтвердження доказами у судовому засіданні.

Керуючись ст. 15,30,60 ,62,215-218,256-259 ЦПК України ,суд

ВИРІШИВ

У задоволенні вимог ОСОБА_2 Про встановлення факту народження дитини Відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом 10 днів з часу його проголошення через Артемівський міськрайонний суд Донецької області

Суддя Л.І.Хомченко