№ 207/679/16-ц
№ 2/207/715/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі головуючого судді : САВЧЕНКА В.О.

при секретарі : МОСПАН С.Б.

за участі представника позивача : адвоката ОСОБА_1

та за участі представника відповідача : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом Х И Т Р О В О Ї ОСОБА_3 до М У Р І Н А ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором міни

В С Т А Н О В И В :

22.03.2016 р. ОСОБА_5 звернулась до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою до ОСОБА_6 з вимогою про стягнення боргу за договором міни квартир, в якій просила стягнути з відповідача на її користь борг за договором міни кватир в сумі гривневого еквіваленту 3 000, 00 доларів США по офіційному курсу на момент подання позову, що складає 79 800, 00 грн.; річні відсотки в сумі гривневого еквіваленту 140, 30 доларів США по офіційному курсу на момент подання позову, що складає 3 731,98 грн.; витрати на судовий збір у розмірі 835, 32 грн.

Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 26.07.2013 р. відповідач за договором міни зобовязався передати їй у власність квартиру №24, розташовану в будинку № 11, по вулиці Менделєєва, у місті Дніпродзержинську, вартістю 45 300, 00 грн. в обмін на квартиру № 1, розташовану в будинку №2, по вулиці Слайковського, у місті Дніпродзержинську, вартістю 69 600, 00 грн.

Виступаючи в даному випадку продавцями та, водночас, покупцями вищевказаних квартир, сторони уклали та нотаріально посвідчили договори купівлі-продажу вище зазначених квартир від 26.07.2013р., зареєстровані в нотаріальному реєстрі відповідно за №1812 та №1816.

При цьому сторони домовились і встановили доплату за квартиру №1, розташовану в будинку №2, по вулиці Слайковського, у місті Дніпродзержинську у розмірі різниці її вартості з вартістю квартири № 24, розташованої в будинку № 11 по вулиці Менделєєва у місті Дніпродзержинську, у сумі - 3 000,00 доларів США, про що відповідачем булавласноруч написана розписка від 26.07.2013 р. У зазначеній розписці відповідач зобовязався виплатити позивачу 3 000,00 доларів США до 31.08.2014р.

Представник позивача у судове засідання зявився, позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання зявився, проти позову заперечував, пояснив, що в позовній заяві відсутні посилання на підтвердження міни об'єктами нерухомості між позивачем та відповідачем, але позивачем до позову надано копію розписки, яка в своєму тексті має виправлення та не повноту, тому не вважає дану розписку договором міни, у зв'язку з її нікчемністю, до того ж, вказана розписка визначає позивача як одноособового власника квартири АДРЕСА_1, в той час, як зазначена квартира належала співвласникам ОСОБА_7, ОСОБА_5Г та ОСОБА_8

Крім того відповідач вважає, що сторонами був укладений договір купівлі продажу квартир, а не договір міни. При цьому зазначив, що договір міни є нікчемним оскільки він укладений без нотаріального посвідчення. Відповідач, також, вважає безпідставним здійснення розрахунку трьох відсотків річних та під час судового засідання додав, що грошові кошти у розмірі 3 000,00 доларів США передав позивачці в той же день, коли були укладені договори купівлі-продажу квартир, а розписку він написав та взяв із собою про всяк випадок.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, їх представників, дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

26 липня 2013р. між ОСОБА_7, ОСОБА_5 Георгієвною, ОСОБА_8 з однієї сторони та ОСОБА_6 з іншої сторони був укладений договір купівлі продажу квартири №1, розташованої у будинку під №2 (два), по вулиці Слайковського, у місті Дніпродзержинську, Дніпропетровської області. Зазначений договір було посвідчено приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстровано в реєстрі за №1816.

Того ж 26 липня 2013р. між ОСОБА_6 (продавець) та ОСОБА_7 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу квартири під №24, у будинку під № 11, по вул. Менделєєва, у м. Дніпродзержинську, Дніпропетровської області. Зазначений договір було посвідчено приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстровано в реєстрі за №1812.

Позивачкою надана суду розписка від 26.07.2013р., складена ОСОБА_6 про зобов'язання повернути позивачу 3 000,00 доларів США за обмін їх квартир за адресою м. Дніпродзержинськ, вул. Менделєєва 11-24, вул. Слайковського 2-1 (ксерокопія розписки а.с. 14).

Досліджуючи розписку від 26.07.2013р. суд виявив її справжню правову природу, і залежно від установлених результатів зробив наступні правові висновки.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 є батьком позивача, а ОСОБА_8 є її донькою. Тому, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 була уповноважена діяти в інтересах членів своєї сім'ї при укладанні розписки на отримання грошових коштів за обмін квартир. Крім того, в договорах купівлі продажу квартир, зареєстрованих за №1816 та №1812, вказано, що сторони діяли в інтересах своїх родин та дітей.

Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Вимоги ст. 628 ЦК України, передбачають, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За договором міни (ст. 715 ЦК) кожна із сторін зобов'язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Кожна із сторін договору міни є продавцем того товару, який він передає в обмін, і покупцем товару, який він одержує взамін. Договором може бути встановлена доплата за товар більшої вартості, що обмінюється на товар меншої вартості. Право власності на обмінювані товари переходить до сторін одночасно після виконання зобов'язань щодо передання майна обома сторонами, якщо інше не встановлено

Стаття 716 ЦК встановлює правове регулювання міни, зокрема, до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Диспозиція ст. 657 ЦК визначає, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Судом встановлено, сторонами по справі не заперечувалось, що грошові кошти у розмірі 45 300,00 грн. (встановлена договором купівлі-продажу ціна квартири під №24, у будинку під №11, по вулиці Менделєєва, у м. Дніпродзержинську) та у розмірі 69 600, 00 грн. (встановлена договором купівлі-продажу ціна квартири №1, розташованої у будинку під №2 (два), по вулиці Слайковського, у місті Дніпродзержинську) під час укладання договорів купівлі-продажу №1812 та №1816 фактично не передавались, хоч в цих договорах вказане протилежне.

Суд критично ставиться до доводів відповідача щодо того, що грошові кошти у розмірі 3 000,00 доларів США були передані позивачці у день укладання договорів купівлі-продажу, оскільки матеріали справи не тільки не містять жодних доказів цього твердження, а і наявність власноруч складеної розписки відповідача про зобов'язання його повернути вказану грошову суму повністю, -- спростовує зазначені доводи.

Суд приходить до висновку, що сторонами був укладений договір міни квартир №1, розташованої у будинку під №2 (два), по вулиці Слайковського та №24, у будинку під №11, по вулиці Менделєєва, у місті Дніпродзержинську, Дніпропетровської області. При цьому сторонами були додержані вимоги, встановлені ст. 203 ЦК України щодо чинності правочину. Так в ході судового розгляду встановлено, що зміст укладеного правочину не суперечить законодавству, волевиявлення учасників правочину є вільним і відповідає їх внутрішній волі (що підтверджує наявна в матеріалах справи розписка), правочин вчинений у формі, встановленій законом (договори купівлі-продажу квартир посвідчені нотаріально), правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (грошові кошти за договорами купівлі-продажу не були передані, натомість, сторони обмінялись квартирами та визначили доплату). Укладання нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу зазначених квартир не суперечить нормам ст. ст. 715, 716, 657 ЦК України, оскільки кожна із сторін договору міни є продавцем того товару, який він передає в обмін, і покупцем товару, який він одержує взамін.

Щодо позовних вимог позивача зі стягнення трьох відсотків річних та заперечень відповідача з цього приводу з підстав невідповідності законодавству його розрахунку суд зазначає наступне.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора, згідно ст.625 ЦК України, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 524 ЦК України - зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні; сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Позивач для розрахунку трьох відсотків річних використовував розмір боргу, який виражений в доларах США і результат перевів у гривневий еквівалент за курсом НБУ на момент звернення з позовом (що складав 26,90 грн. за долар США). За розрахунком позивача розмір трьох відсотків річних склав 140,30 доларів США, що на момент подання позову в гривневому еквіваленті склав 3 731,98 грн.

За розрахунком, що провів суд виходячи з розрахунку трьох відсотків річних у національній валюті, розмір трьох відсотків річних склав:

79 800,00 грн. (гривневий еквівалент 3 000,00 доларів США) х 3 /100 / 365 х 569 = 3 732, 02 грн.

Враховуючи, що розмір заявлених вимог позивача зі стягнення трьох відсотків річних з відповідача не перевищує розрахованого судом розміру, суд прийшов до висновку про задоволення вказаних вимог позивача.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку про обґрунтованість та задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи.

На підставі ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

На підставі викладеного, керуючись статтями 16, 524, 533, 715, 716, 625, 657 ЦК України, статтями 10, 11, 57-60, 88, 154, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Х И Т Р О В О Ї ОСОБА_3 до М У Р І Н А ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором міни, -- з а д о в о л ь н и т и п о в н і с т ю.

Стягнути з М У Р І Н А ОСОБА_4 (код НОМЕР_1) на користь Х И Т Р О В О Ї ОСОБА_3 (код НОМЕР_2) 79 800, 00 (сімдесят дев'ять тисяч вісімсот) гривень, що еквівалентно 3 000, 00 доларів США, в рахунок оплати боргу за договором міни кватир, 3 731,98 гривні (три тисячі сімсот тридцять одну гривню 98 копійок), що еквівалентно 140, 30 доларам США, в рахунок сплати річних відсотків за прострочення виконання грошового зобов'язання, а всього - 83 531, 98 грн. (вісімдесят три тисячі п'ятсот тридцять одну гривню 98 копійок).

Стягнути з М У Р І Н А ОСОБА_4 (код НОМЕР_1) на користь Х И Т Р О В О Ї ОСОБА_3 (код НОМЕР_2) документально підтверджені витрати на судовий збір у розмірі 835, 32 грн. (вісімсот тридцять п'ять гривень 32 копійки).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська протягом десяти днів з дня його проголошення.

С у д д я

Баглійського районного суду

м. Дніпродзержинська ОСОБА_10