У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоНаумчука М.І.,
суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_7 на її користь 60 000 грн. неустойки за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, за період з 01 лютого 2015 року по 22 червня 2015 року.

На обґрунтування вимог ОСОБА_6 посилалася на те, що рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 29 липня 2014 року, яке залишено в силі ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року, зобов'язано Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції включити ј частини від виграшу у лотерею в розмірі 61 928 грн 38 коп. до заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_7 за виконавчим листом № 2-1089/11, виданим Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 19 січня 2012 року, про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач після отримання ухвали касаційного суду від 24 грудня 2014 року у добровільному порядку заборгованість за аліментами в розмірі 61 928 грн 38 коп. не сплатив. Тому 03 лютого 2015 року вона звернулася до Жовтневого відділу ДВС із заявою про включення зазначеної суми до заборгованості за аліментами ОСОБА_7 Протягом квітня-червня 2015 року з пенсії відповідача утримано на її користь 4 915 грн 76 коп. 22 липня 2015 року ОСОБА_7 сплатив 57 000 грн, тобто повністю погасив заборгованість за аліментами. Посилаючись на ч. 1 ст. 196 СК України, позивач вважала, що з відповідача необхідно стягнути неустойку у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з 01 лютого 2015 року по 21 червня 2015 року, що становить 90 655 грн 91 коп. Але, враховуючи принцип розумності та справедливості, просила стягнути з відповідача 60 000 грн.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій із ухваленням нового рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що в провадженні Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (далі -Жовтневий відділ ДВС) знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1089/11, виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 19 січня 2012 року, про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, в розмірі ј частки заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною 18-річного віку, починаючи з 21 вересня 2011 року (а. с. 27).

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 29 липня 2014 року визнано незаконною відмову начальника Жовтневого відділу ДВС щодо невключення виграшу ОСОБА_7 у лотерею в розмірі 61 928 грн 38 коп. до заборгованості зі сплати аліментів та зобов'язано Жовтневий відділ ДВС включити ј частини виграшу в лотерею в розмірі 61 928 грн 38 коп. до заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_7

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2014 року рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 29 липня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2014 року скасовано, а рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 29 липня 2014 року залишено в силі.

03 лютого 2015 року позивачем направлено до Жовтневого відділу ДВС ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року із заявою про включення ј частини виграшу в лотерею в розмірі 61 928 грн 38 коп. до заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_7 (а. с. 29).

Ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року отримано відділом державної ДВС 29 січня 2015 року.

02 березня 2015 року державним виконавцем Жовтневого відділу ДВС направлений лист до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з проханням врахувати суму заборгованості, яку повинен сплатити боржник, у розмірі ј частини виграшу в лотерею, що становить 61 928 грн 38 коп. Утримання з пенсії ОСОБА_7 проводилися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 01 квітня 2015 року. За період з 01 квітня 2015 року по 31 липня 2015 року утримано 4 915 грн 76 коп.

Постановою державного виконавця Жовтневого відділу ДВС від 16 березня 2015 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_7, із забороною здійснювати його відчуження (а. с. 13). За дорученням Жовтневого відділу ДВС державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Марганецького міського управління юстиції 17 квітня 2015 року описане майно ОСОБА_7, а саме: нежитлову будівлю - цех безалкогольних напоїв за адресою: АДРЕСА_1, Ѕ частини гаража АДРЕСА_2.

22 червня 2015 року відповідачем сплачено ОСОБА_6 57 000 грн - залишок заборгованості за аліментами за рішенням суду про стягнення ј частини з виграшу у лотерею (квитанція № 93380980) (а. с. 42).

Того ж дня відповідачем направлено до Жовтневого відділу ДВС копію квитанції про сплату, а 30 червня 2015 року ОСОБА_6 повідомила орган державної виконавчої служби про погашення заборгованості боржником у повному обсязі.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відсутня вина ОСОБА_7 у виникненні заборгованості за аліментами, оскільки рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області зобов'язано вчинити дії саме Жовтневий відділ ДВС, а не зобов'язано ОСОБА_7 негайно сплатити суму заборгованості за аліментами в розмірі 61 928 грн 38 коп. Також заборгованість ОСОБА_7 зі сплати аліментів виникла за фактом отримання виграшу в лотерею, і визнана такою саме за рішенням суду, а не внаслідок вини відповідача.

Проте погодитись із такими висновками судів не можна.

За змістом ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, у випадках несвоєчасної виплати присуджених за рішенням суду аліментів виникає з часу набрання рішенням законної сили.

З роз'яснень, викладених у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Ухвалюючи рішення, суди попередніх інстанцій не врахували, що неустойка є видом відповідальності за неналежне виконання аліментного обов'язку, який був у відповідача на час виникнення заборгованості, заборгованість за аліментами у розмірі 61 928 грн 38 коп. встановлена рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 29 липня 2014 року (відповідно до ч. 4 ст. 195 СК України), та така відповідальність буде дійсною до повного виконання його обов'язку, а позивач, відповідно, має право на стягнення неустойки з моменту набрання рішенням законної сили до моменту повного виконання обов'язку зі сплати заборгованості за аліментами.

Висновки суддів попередніх інстанцій про те, що відсутня вина відповідача, є неправильними, оскільки законом визначено інші обставини, за якими на платника аліментів не можна покладати відповідальність за прострочення їх сплати у виді неустойки.

Враховуючи те, що судами допущено порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, оскаржувані рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: М.І. Наумчук Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова С.О. Карпенко Г.І. Мостова