Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/882/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Український В. В.
Доповідач Бубличенко В. П.
РІШЕННЯ

Іменем України

11.05.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - Бубличенко В.П.

суддів - Кривохижі В.І., Сукач Т.О.

за участі секретаря - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОС АГРО» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати та відшкодування майнової шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 лютого 2016 року і

в с т а н о в и л а :

У січні ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «РОС АГРО», в якому просив стягнути з відповідача на його користь не нараховану заробітну плату за вересень 2012 року в розмірі 350 грн.; заробітну плату за роботу в надурочний час в розмірі 1468,12 грн.; компенсацію середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні; компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 247,20 грн.; майнову шкоду в розмірі 217 грн.

Під час розгляду справи позивач змінив свої вимоги і просив стягнути з відповідача на його користь: незаконно відраховані із його заробітної плати профспілкові внески за період з 01 вересня 2012 року по 01 січня 2014 року в розмірі 218,35 грн.; нараховану заробітну плату та незаконно утриману на користь відповідача у вигляді податкової соціальної пільги за період з 01 вересня 2012 року по 31 січня 2014 року в розмірі 1464,10 грн.; нараховану але не виплачену заробітну плату за грудень 2013 року в розмірі 628,70 грн.; компенсацію середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 26476,56 грн.; компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 1684,83 грн.; 217 грн. у відшкодування майнової шкоди (том 1 а.с.191-197).

РішеннямЗнам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 лютого 2016 року у позові відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

Про час і місце розгляду справи сторони повідомлені у встановленому статтею 76 ЦПК України порядку, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення їм поштових відправлень із судовими повістками, в судове засідання не з'явилися. Позивач надіслав заяву з проханням розглянути справу без його участі. Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, тому колегія суддів вирішила розглядати справу у відсутності позивача і представника відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду у встановлених статтею 303 ЦПК України межах, а також обґрунтованість доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що позивач з 10 вересня 2012 року по 02 січня 2014 року працював охоронцем в ТОВ «РОС АГРО». 03 січня 2014 року його за власним бажанням було переведено на роботу охоронцем в ТДВ «Колос» (том 1 а.с.4). ТОВ «РОС АГРО» нарахувало позивачу заробітну плату за вказаний період, але в день звільнення розрахунок не було проведено.

Згідно з наданою відповідачем розрахунковою відомістю за період з 01 вересня по 31 січня 2014 року сума, що підлягала виплаті позивачеві на день звільнення, складала 2009,03 грн. (том 1 а.с.68).

У вказаній відомості зазначено, що за період з 01 вересня 2012 року по 01 грудня 2013 року із заробітної плати позивача було утримано 218,35 грн. профспілкових внесків.

У позовній заяві про стягнення з відповідача 218,35 грн. профспілкових внесків ОСОБА_2 посилався на те, що вони були утримані із його заробітної плати безпідставно, оскільки він не був членом профспілкової організації. Ця обставина підтверджується листом ТОВ «РОС АГРО» від 26 квітня 2016 року № 22/04, в якому зазначено, що до членів профспілкової організації товариства позивач не вступав, правом брати участь в управлінні товариством відповідно до положень ст.245 КЗпП України не скористався. Профспілкові внески утримувалися із його заробітної плати на підставі колективного договору, про що позивач не міг не знати (том 2 а.с.59).

Відповідно до ч.1 ст.127 КЗпП України відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України.

Статтею 7 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачено, що членами профспілок можуть бути особи, які працюють на підприємстві, в установі або організації незалежно від форм власності і видів господарювання, у фізичної особи, яка використовує найману працю, особи, які забезпечують себе роботою самостійно, особи, які навчаються в навчальному закладі (ч.1 ст.7 Закону).

Громадяни України вільно обирають профспілку, до якої вони бажають вступити. Підставою для вступу до профспілки є заява громадянина (працівника), подана в первинну організацію профспілки. При створенні профспілки прийом до неї здійснюється установчими зборами (ч.2 ст.7 Закону).

Ніхто не може бути примушений вступати або не вступати до профспілки (ч.3 ст.7 Закону).

Всупереч наведеним положенням закону суд дійшов помилкового висновку, що підприємство мало право утримувати із заробітної плати позивача, який не був членом профспілкової організації, профспілкові внески на підставі колективного договору.

У зв'язку з цим рішення суду в частині вирішення позовних вимог про стягнення безпідставно утриманих профспілкових внесків підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення зазначених вимог.

Крім того, колегія суддів вважає, що підлягають задоволенню вимоги позивача щодо нарахування компенсації на безпідставно утриману суму профспілкових внесків відповідно до ст. 34 ЗУ «Про оплату праці».

Розмір компенсації, обрахованої з урахуванням коефіцієнтів прирісту індексу споживчих цін станом на час перегляду справи апеляційним судом, складає:

- за вересень 2012 року - 9,90 грн. х 0,827 = 8,18 грн.

- за жовтень 2012 року - 13,40 грн. х 0,827 = 11,08 грн.

- за листопад 2012 року - 13,40 грн. х 0,829 = 11,11 грн.

- за грудень 2012 року - 13,60 грн. х 0,825 = 11,22 грн.

- за січень 2013 року - 13,75 грн. х 0,822 = 11,30 грн.

- за лютий 2013 року - 13,75 грн. х 0,824 = 11,33 грн.

- за березень 2013 року - 13,75 грн. х 0,824 = 11,33 грн.

- за квітень 2013 року - 13,90 грн. х 0,824 = 11,45 грн.

- за травень 2013 року - 13,90 грн. х 0,822 = 11,42 грн.

- за червень 2013 року - 13,90 грн. х 0,822 = 11,42 грн.

- за липень 2013 року - 14,05 грн. х 0,824 = 11,58 грн.

- за серпень 2013 року - 14,05 грн. х 0,836 = 11,75 грн.

- за вересень 2013 року - 14,05 грн. х 0,836 = 11,75 грн.

- за жовтень 2013 року - 14,20 грн. х 0,829 = 11,78 грн.

- за листопад 2013 року - 14,20 грн. х 0,825 = 11,71 грн.

- за грудень 2013 року - 14,55 грн. х 0,816 = 11,88 грн.

Загальна сума компенсації складає 180,29 грн., з урахуванням якої на користь позивача підлягає стягненню безпідставно утримані профспілкові внески, а всього - 398,64 грн. (218,35 грн. + 180,29 грн. = 398,64 грн.).

У апеляційній скарзі позивач посилається на те, що суд безпідставно зазначив у рішенні про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення не нарахованої частини заробітної плати за вересень 2012 року та оплати праці у надурочний час.

З матеріалів справи вбачається, що протягом розгляду справи в суді першої інстанції позивач неодноразово змінював свої позовні вимоги. Остаточні зміни до позову були ним подані 08 грудня 2015 року, в яких позивач не заявляв вимоги про стягнення не нарахованої частини заробітної плати за вересень 2012 року та оплати праці у надурочний час (том 1 а.с.191-197). У зв'язку з поданням цієї заяви суд постановив ухвалу від 08 грудня 2015 року, якою прийняв до провадження позовну заяву про зміну предмету позову та збільшення розміру позовних вимог (том 1 а.с.203).

Враховуючи наведене, а також принцип диспозитивності цивільного судочинства, закріплений у ст.11 ЦПК України, у суду першої інстанції не було правових підстав ухвалювати рішення щодо стягнення не нарахованої частини заробітної плати за вересень 2012 року та оплати праці у надурочний час. Суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог всупереч положенням ч.1 ст.11 ЦПК України, тому в цій частині рішення також підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

В решті рішення суду є правильним.

Відповідно до пункту 169.2.2. ст.169 Податкового кодексу України платник податку подає роботодавцю заяву про самостійне обрання місця застосування податкової соціальної пільги.

Податкова соціальна пільга починає застосовуватися до нарахованих доходів у вигляді заробітної плати з дня отримання роботодавцем заяви платника податку про застосування пільги та документів, що підтверджують таке право. Роботодавець відображає у податковій звітності всі випадки застосування або незастосування податкової соціальної пільги згідно з отриманими від платників податку заявами про застосування пільги, а також заявами про відмову від такої пільги.

Перелік таких документів та порядок їх подання визначає Кабінет Міністрів України.

Судом встановлено, що позивач не звертався до роботодавця із заявою про застосування податкової соціальної пільги, тому його вимоги щодо стягнення на його користь частини заробітної плати, відрахованої на користь відповідача у вигляді податкової соціальної пільги, не підлягають задоволенню як такі, що не ґрунтуються на законі.

Безпідставними є позовні вимоги щодо стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати за грудень 2013 року в розмірі 628,70 грн.

Колегією суддів апеляційного суду була оглянута цивільна справа № 389/2294/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «РОС АГРО» про стягнення компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки заробітної плати та компенсації. В матеріалах цієї справи знаходяться копії видаткових касових ордерів від 10 квітня та 07 травня 2014 року, з яких вбачається, що позивач отримав розрахунок при звільненні в розмірі 421,19 грн. і 1587,84 грн., що разом складає 2009,03 грн. Ця сума згідно з розрахунковою відомістю підлягала виплаті позивачеві при звільненні і обрахована в тому числі із заробітною платою позивача за грудень 2013 року в розмірі 628,70 грн., яка не була ним раніше отримана. Ксерокопії відомостей про виплату позивачеві розрахунку при звільненні додані до матеріалів справи (том 2 а.с.52-53). Враховуючи наведене, суд дійшов правильного висновку, що заробітну плату, нараховану за грудень 2013 року, позивач отримав у повному розмірі

Вимоги про виплату компенсації за затримку розрахунку при звільненні були вирішені у цивільній справі № 389/2294/14-ц, в якій Апеляційним судом було ухвалено рішення від 24 грудня 2014 року про стягнення з відповідача на користь позивача 5816,82 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, 81,98 грн. компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати та 500 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням трудових прав позивача. Передбачених законом підстав для додаткового стягнення компенсації за затримку розрахунку при звільненні немає.

Вимоги щодо стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати підлягають задоволенню тільки в частині, що стосуються безпідставно утриманих профспілких внесків, в іншій частині ці вимоги не ґрунтуються на законі.

Суд дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування майнової шкоди в розмірі 217 грн., оскільки жодних доказів завдання такої шкоди позивачеві з вини відповідача не надано.

В обґрунтування зазначених вимог позивач посилався на те, що за кредитними зобов'язаннями він сплатив ПАТ «А-БАНК» за період з 01 січня по 30 квітня 2014 року відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 217 грн., оскільки не мав можливості одним платежем сплатити кредит у зв'язку з тим, що відповідач незаконно утримував із його заробітної плати профспілкові внески, не застосував податкову пільгу і не виплатив заробітну плату за грудень 2013 року. Наведені доводи є безпідставними, оскільки профспілкові внески відраховувалися до грудня 2013 року, підстав для застосування податкової пільги не було, а заробітну плату за грудень 2013 року позивач отримав.

Відповідно до положень ст.88 ЦПК України відповідач має сплатити судовий збір в дохід держави у зв'язку із частковим задоволенням позовних вимог в розмірі 551,20 грн., обрахований згідно з підпунктом 1 пункту 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 309, 313, 314,316 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 лютого 2016 року скасувати в частині відмови у стягненні не нарахованої заробітної плати за вересень 2012 року, заробітної плати в надурочний час, безпідставно утриманих профспілкових внесків.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РОС АГРО» на користь ОСОБА_2 218 грн.35 коп. безпідставно утриманих із заробітної плати профспілких внесків і 180 грн. 29 коп. компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, а всього398 (триста дев'яносто вісім) грн. 64 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РОС АГРО» в дохід держави 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору.

В решті зазначене рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий В.П.Бубличенко

Судді В.І.Кривохижа

Т.О. Сукач