Провадження № 2/522/6884/16
У Х В А Л А

05 жовтня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі заяву представника позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Від представника позивачки ОСОБА_1 до суду надійшла заява про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_2

У своїй заяві представник позивачки зазначає, що відповідач у добровільному порядку не надає грошові кошти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Тому, на думку представника, є підстави вважати, що відповідач може відчужити майно, яке належить йому на праві власності, з метою уникнення своїх зобовязань по утриманню дітей.

Сторони у судове засідання не викликались в порядку ст. 153 ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає за можливе відмовити в задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Згідно ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь в справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до розяснень, що надані в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернула з такою заявою позовним вимогам.

Суд вважає, що представником позивачки не доведено, що існує реальна загроза того, що незастосування заходів забезпечення позову може ускладнити або унеможливити в подальшому виконання рішення суду по дійсній справі.

Крім того, вказаний захід забезпечення позову не є співмірним з позовними вимогами ОСОБА_1

Тому, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява представника позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151, 153, ст.ст. 208-210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.Б.Свячена