АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5131/16 Справа № 208/634/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Ізотов В. М. Доповідач - Осіян О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Осіяна О.М.,

суддів - Глущенко Н.Г., Пищиди М.М.,

за участю секретаря - Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 березня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про скасування рішення третейського суду,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про скасувати рішення Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 30.09.2014р., по справі № 5355/2014, яким було задоволено позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог послався на те, що він не був повідомлений про місце, час та дату судового засідання; рішення третейського суду йому не направлялося; оскаржуване рішення було прийнято судом без укладання третейської угоди; анкета-заява про видачу йому кредитної картки містить застереження щодо згоди позичальника на розгляд спору Постійно діючим третейським судом при Асоціації "Дніпропетровський банківський союз" (а не "Дніпровський банківський союз"), що свідчить про порушення норм матеріального та процесуального права, що є підставою вважати таку третейську угоду, на підставі ст. 228 ЦПК України, нікчемною, а рішення Постійно діючого третейського суду недійсним.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 березня 2016 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 30.09.2014 року по справі № 5355/2014 за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 30.09.2014 року по справі № 5355/2014, за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишено без змін.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, не враховані обставини у справі, а тому просить скасувати ухвалу суду та задовольнити заяву.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду скасувати.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні заяви суд посилався на те, що 11.02.2013 року ОСОБА_2 підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» та отримав банківську картку «Універсальна 55 днів», у зв'язку із чим між банком та ним було укладено договір про відкриття рахунку та видачу кредитної картки з кредитним лімітом у сумі 15000 грн. В заяві ОСОБА_2 від 11.02.2013 року міститься третейське застереження, відповідно до якого судовий захист прав та законних інтересів, які мають сторони у зв'язку із цим договором, у тому числі, розгляд та вирішення спорів, підлягають вирішенню у Постійно діючому Третейському суді при Асоціації «Дніпропетровський банківський союз», що відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про третейські суди» є третейською угодою сторін. А саме: в підписаній ОСОБА_2 заяві зазначено: «Я ознайомлений і згоден із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення у письмовому вигляді.»

Асоціація «Дніпропетровський банківський союз», при якій постійно діє третейський суд, згаданий в «Умовах та Правилах надання банківських послуг», у 2010 році змінила свою назву на «Дніпровський Банківський Союз», що підтверджується витягом з його Статуту у редакції 2010 року.

Данні факти підтверджують, що твердження заявника про те, що між ним та банком не було укладено третейської угоди, є голослівними.

В зв'язку із неналежним виконанням кредитного зобов'язання передбаченого договором, у ОСОБА_2 станом на 31.08.2014 року виникла заборгованість в сумі 23984,65 грн.

Рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський банківський союз» від 30.09.2014 року, засідання якого відбулося в приміщені суду за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр. Леніна, 4 (Заводський район), задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» в повному обсязі. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 23984,65 грн. та 500 грн. судового збору.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області від 07.08.2015 року на підставі вищезазначеного рішення Третейського суду від 30.09.2014 року, видано виконавчий лист.

Частиною 2 статті 51 Закону України "Про захист прав споживачів" та ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України визначено перелік підстав для скасування рішення третейського суду, а саме: справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16-19 цього Закону; третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Рішення Третейського суду від 30.09.2014 року було ухвалено без участі ОСОБА_2, який був учасником судового процесу у даній справі та Третейським судом відповідно до ст.ст. 15, Закону України "Про третейські суди", йому були направлені повідомлення про судове засідання за адресою, визначеною відповідачем у йому заяві про видачу кредитної картки, що підтверджується наявними у справі доказами, а саме: реєстром відправки листів на замовлення (а.с. 16 третейської справи) і ці докази заявником не спростовані.

Крім того, доводи ОСОБА_2 про те, що він не отримував повідомлення третейського суду про день, час та місце розгляду справи, не можуть слугувати підставою для задоволення його заяви, оскільки перелік підстав для скасування рішення третейського суду, що передбачений ст. 51 Закону України «Про третейські суди» та ст. 389-5 ЦПК України, не містить такої підстави як неотримання стороною повідомлення про день, час та місце третейського розгляду, яке третейським судом було направлено ОСОБА_2 у порядку передбаченому ст.ст. 15,39 Закону України «Про третейські суди».

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Сукупність досліджених доказів та обставин справи приводить суд до переконання, що доводи викладені у заяві не є підставою для скасування оскаржуваного рішення третейського суду, оскільки ч. 2 ст. 51 ЗУ «Про захист прав споживачів та ч. 2 ст. 3895 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду наявність яких у ході судового розгляду не доведено.

Але із такими висновками суду погодитись не можна, оскільки вони зроблені із порушенням норм матеріального права.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 389-5 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано, якщо справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Таке ж положення передбачено і пунктом 1 частини 3 статті 51 Закону України "Про третейські суди".

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України "Про третейські суди" (частину першу статті 6 цього Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом від 3 лютого 2011 року N 2983-VI) третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський банківський союз» від 30.09.2014 року, про скасування якого просив заявник, ухвалено після внесення зазначених змін до Закону України "Про третейські суди".

Оскільки заявник є споживачем послуг банку, спір виник щодо заборгованості за кредитом, третейському суду в силу положень пункту 14 частини першої статті 6 Закону України "Про третейські суди" така справа не підвідомча.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи спростовують висновки суду першої інстанції, а із матеріалів справи вбачається, що наявні підстави для скасування ухвали суду, передбачені ст. 312 ЦПК України, та задоволення заяви про скасування рішення третейського суду, відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 389-5 ЦПК України, пункту 1 частини 3 статті 51 Закону України "Про третейські суди".

.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 березня 2016 року скасувати.

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 30 вересня 2014 року у справі №5355/2014 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 "про стягнення заборгованості за кредитним договором".

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: