Справа № 130/2848/15-ц Провадження № 22-ц/772/225/2016Головуючий в суді першої інстанції Сенько Л. Ю.
Категорія 50Доповідач Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Войтка Ю.Б., Голоти Л.О.

При секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 08 грудня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

встановила:

16 жовтня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей : дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 - в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 08 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісяця, починаючи з 16 жовтня 2015 року до досягнення старшою дитиною повноліття, а саме до 12.10.2024 року; а також на користь держави суму судового збору в розмірі 487 ,20 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції змінити в частині визначення розміру аліментів і зменшити його з 800 грн. до 500 грн. щомісяця, посилаючись на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_6 проти апеляційної скарги заперечили, просили суд її відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_7 подав до суду заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв'язку із його зайнятістю в іншому судовому засіданні в Томашпільському районному судді.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справі.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшла висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

По справі встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 грудня 2005 року (а.с.2).

Від шлюбу мають двох дітей: дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 3-4).

Сторони разом з дітьми зареєстровані та проживають разом по АДРЕСА_1 (а.с.24).

Відповідач в добровільному порядку кошти на утримання дітей не надає.

Згідно з довідкою Жмеринського міськрайонного центру зайнятості від 01.12.2015 року №2038 ОСОБА_2 з 20.11.2015 року зареєстрований як безробітний в Жмеринському МРЦЗ та за період з 20.11.2015 року по 30.11.2015 року йому нараховано допомогу в сумі 72,53 грн. (а.с. 25).

Згідно з ч.ч. 1,4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Частинами 1,3 ст. 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Оскільки ОСОБА_2 зареєстрований як безробітний і останньому призначена допомога по безробіттю, тривалість і розмір якої не є сталими і постійними, а тому такий дохід має мінливий характер.

Доводи відповідача про те, що суд визначив суму аліментів не врахувавши його дохід з порушенням норм матеріального права є безпідставними.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» у 2015 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 вересня становить 1167 грн.; на дітей віком від 6 до 18 років з вересня 2015 року - 1455 грн.

Тобто, розмір аліментів в сумі 800 грн. щомісячно на обох дітей визначено судом в межах, встановлених ст. 182 СК України, оскільки 30% від 1167 грн. та від 1455 грн. прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку становить 350,1 грн. та 436,5 грн. відповідно.

При цьому ОСОБА_2 має задовільний стан здоров'я, є особою працездатного віку, перебуває в пошуку роботи, отримує допомогу по безробіттю, при цьому останнім не заперечується можливість отримання періодичного неофіційного заробітку, на його утриманні інших осіб не перебуває, і на нього в рівній мірі покладено обов'язок по утриманню дітей. В судовому засіданні в суді першої інстанції відповідачем частково визнано позовні вимоги на суму 800 грн. щомісячно.

Доводи відповідача про те, що за період з 20.11.2015 року по 30.11.2015 року йому нарахована допомога в сумі 72,53 грн. самі по собі не є такими, з яких можна дійти висновку про фактичний розмір його доходу за місяць.

За змістом ч.1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 22 цього Закону, розмір допомоги по безробіттю визначається у відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Кабінетом Міністрів України, залежно від страхового стажу, але не менше ніж мінімальний розмір допомоги по безробіттю, встановлений правлінням Фонду для цієї категорії осіб, який згідно з постановою правління Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття від 12.04.2012 року №327 становить 544 грн.

Таким чином, суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. 182 СК України, з урахуванням матеріального становища платника аліментів та дітей, а також обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову про стягнення з відповідача аліментів на утримання двох дітей в розмірі 800 грн. щомісячно.

Разом з тим обов'язковість судових рішень, якими визначено розмір аліментів, не позбавляє платника або одержувача аліментів права на звернення згодом до суду з позовом про зміну розміру аліментів за наявності підстав, встановлених ст. 192 СК України.

За таких обставин, суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши обставини справи, надавши належну оцінку наявним у справі доказам, ухвалив рішення про часткове задоволення позову з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Рішення суду є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 08 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ І.В. Міхасішин

Судді: /підпис/ Ю.Б. Войтко

/підпис/ Л.О. Голота

З оригіналом вірно: