ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
18 серпня 2016 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді: Бутенка В.О.,
за участі секретаря: Литвиненко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
Позивач звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, мотивуючи її тим, що судом при винесенні рішення від 12 липня 2016 року не було вирішено питання про судові витрати, а саме витрати на правову допомогу. На підставі зазначеного просила ухвалити додаткове рішення у справі про стягнення з ОСОБА_2 витрат на правову допомогу у розмірі 600 гривень.
В судове засідання заявник не зявився, про розгляд заяви повідомлявся належним чином.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
Судом встановлено, що рішенням суду від 12 липня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволений частково, а саме стягнуто з ОСОБА_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму відповідного віку дитини до досягнення нею повноліття, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду (01 червня 2016 року), у задоволені решти позовних вимог було відмовлено.
Відповідно до роз'яснень, що надані судам у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільних справах», додаткове рішення може бути ухвалене лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України.
Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.
Таким чином, ст. 220 ЦПК України чітко визначено перелік підстав для ухвалення додаткового рішення.
Як вбачається із матеріалів цивільної справи, а також з рішення Фастівського міськрайонного суду від 12 липня 2016 року, всі позовні вимоги, заявлені позивачем, були предметом дослідження суду і відносно всіх вимог ухвалено відповідне рішення.
Зокрема, вимоги про стягнення витрат на правову допомогу розглянуті судом та прийнято рішення про відмову у задоволені позову в цій частині з підстав того, що позивач не надав суду доказів на підтвердження понесення ним витрат на оплату правової допомоги.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для винесення додаткового рішення.
Керуючись ст.220 ЦПК України, суд -
Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі в 5-денний строк апеляційної скарги.

Суддя В.О.Бутенко