Справа № 404/336/16-ц
Номер провадження 2/404/1080/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2016 року Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Кулінка Л.Д., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, до головного правління ОК «ЖБК «Інгул» ОСОБА_2, комунального підприємства «Теплоенергетик», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Інспекція з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області, Головне управління житлово-комунального господарства міста Кіровоградської міської ради, про визнання дій протиправними, зобовязати вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому позовні вимоги викладені наступним чином:

визнати протиправними дії голови правління ОК «ЖБК «Інгул» ОСОБА_2 щодо примусу ОСОБА_1 встановлювати систему індивідуального опалення в квартирі за адресою: АДРЕСА_1;

визнати протиправною та такою, що порушує договірні зобовязання, бездіяльність голови правління ОК «ЖБК «Інгул» ОСОБА_2 в питанні підготовки житлового будинку за вищевказаною адресою до опалювального сезону;

зобовязати голову правління ОК «ЖБК «Інгул» ОСОБА_2 та комунальне підприємство «Теплоенергетик» виконати свої договірні зобовязання перед ОСОБА_1, а саме: відновити надання послуг централізованого опалення до квартири позивача та інших квартир будинку, в яких не встановлено системи індивідуального опалення, відповідно до договорів № 146/07 від 22.07.2014 року та № 420146 від 19.10.2011 року;

стягнути солідарно з голови правління ОК «ЖБК «Інгул» ОСОБА_2 та комунального підприємства «Теплоенергетик» на користь позивача моральну шкоду в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Стаття 119 Цивільного процесуального кодексу України містить вимоги щодо форми і змісту позовної заяви. Позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину. За приписом частини 5 статті 119 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

В пункті 2 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір визначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 551,20 грн. Згідно абзацу 2 частини 3 статті 6 Закону України Про судовий збір у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є обєктом справляння судового збору. Аналогічна правова позиція викладена в пункті 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року.

Позовна заява містить чотири позовні вимоги, проте в порушення вищевказаних норм до позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірах, встановлених Законом України «Про судовий збір». Спеціальним законом, який регулює питання сплати судового збору, а саме статтею 5 Закону України "Про судовий збір" зі змінами від 01.09.2015 року відсутня підстава щодо звільнення від сплати судового збору споживачів за позовами, пов'язаними з порушенням їх прав, що діяла в попередній редакції Закону. Тобто Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 року № 484-VІІІ споживачі позбавлені відповідних пільг.

Разом з тим, в позовній заяві позивач посилається на положення статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Вирішуючи питання колізії норм щодо сплати судового збору в справах про захист прав споживачів, зокрема статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та положень Закону України "Про судовий збір", суд керується тим, що саме Законом України "Про судовий збір", як спеціальним законом, визначаються правові засади справляння судового збору та звільнення від сплати судового збору.

Частиною 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Частиною 2 цієї ж статті визначено випадки, коли судовий збір не справляється, а стаття 5 Закону України "Про судовий збір" встановлює перелік категорій осіб, які звільняються від сплати судового збору. Зазначені переліки є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають. Крім того, що Закон України "Про судовий збір" є спеціальним правовим актом, що регулює питання оплати судового збору, то цей закон є ще й таким, що прийнятий у часі пізніше, порівняно із нормою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», а тому підлягають застосуванню норми Закону України "Про судовий збір".

Крім того, заявлена вимога про стягнення моральної шкоди, але позивачем не вказано, в якій частці кожним із відповідачів завдано моральної шкоди та не вказано ступеня вини кожного з них, не конкретизовано в якій сумі належить стягнути моральну шкоду з кожного відповідача. В пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розяснено, суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Тобто стягнення моральної шкоди в солідарному порядку з відповідачів не відповідає нормам законодавства. Також, в позовній заяві не зазначені докази, що підтверджують наявність моральної шкоди та необґрунтовано розмір їх відшкодування.

Таким чином, позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статті 119 Цивільного процесуального кодексу України і підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, як то передбачено статтею 121 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись частиною 1 статті 121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, до головного правління ОК «ЖБК «Інгул» ОСОБА_2, комунального підприємства «Теплоенергетик», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Інспекція з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області, Головне управління житлово-комунального господарства міста Кіровоградської міської ради, про визнання дій протиправними, зобовязати вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Запропонувати позивачеві сплатити судовий збір за чотири позовні вимоги немайнового характеру в розмірі, встановленому пунктом 2 частини 2 статті 4 Законом України "Про судовий збір", тобто 551,20 х 4 = 2204,80 грн.

Банківські реквізити для зарахування судового збору: Одержувач коштів: УДКС України у м. Кіровограді Кіровоградської області; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38037409; банк отримувача - ГУ ДКСУ України у Кіровоградській області; МФО: 823016; р/р 0003; код класифікації доходів бюджету: 22030001.

Розяснити, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Л. Д. Кулінка