Справа № 166/816/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Лях В.І.
Провадження № 22-ц/773/1472/16 Категорія: 2 Доповідач: Здрилюк О. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Стрільчука В.А., Карпук А.К.,

секретар - Кирилюк О.О.,

з участю пр-ка позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

пр-ка відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_4 на рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 06 вересня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Ратнівського районного суду від 06 вересня 2016 року в позові ОСОБА_4 у даній справі відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати це рішення та ухвалити нове - про задоволення позову.

Вважає, що судом допущено неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав із наведених у ній підстав та просить її задовольнити.

Відповідач та його представник апеляційну скаргу заперечили та просять її відхилити.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони з вересня 2007 року по серпень 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

На підставі договору дарування від 25.10.2013 року позивач стала власником житлового будинку АДРЕСА_1 житловою площею 38 кв.м та загльною площею 54 кв.м (а.с.4, 5).

Підставою для визнання члена сім'ї власника житла таким, що втратив право на користування цим житлом на підставі ч.2 ст.405 ЦК України є відсутність члена сім'ї у цьому житлі без поважних причин понад один рік.

Частиною 1 ст.10 ЦПК України закріплений принцип змагальності сторін у цивільному судочинстві. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57, 60 ЦПК України.

Відповідно до ст.60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як у суді першої, так і в суді апеляційної інстанції відповідач пояснив, що у спірному будинку не було можливості відразу проживати, а відповідно ним і користуватися, оскільки будинок потребував ремонту та необхідно було провести певні переобладнання і добудови, що ним фактично і здійснювалося до грудня 2014 року. Завершити всі роботи та відповідно повноцінно користуватися будинком не стало можливим із-за погіршення стосунків із позивачем, яка у грудні 2014 року наполягла на звільненні ним будинку та забрала ключа від дверей.

На підтвердження таких обставин відповідач подав фото спірного будинку, з яких вбачається, що до отриманого в дар дерев'яного будинку здійснена добудова (а.с.32-33).

Жодних доказів у спростування пояснень відповідача щодо відсутності можливості користування цим будинком у зв'язку із відібранням у нього ключа від будинку та необхідності закінчення проведення усіх необхідних робіт, які б надавали можливість повноцінно користуватися цим будинком - позивач не подала ні в суді першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції.

Посилання у судовому засіданні представника позивача на те, що відповідач не вчинив ніяких активних дій щодо свого вселення у спірний будинок - не заслуговують на увагу, оскільки ні позивач, ні її представник не довели наявність можливості проживати у будинку, чим не спростували пояснень відповідача про відсутність у будинку підлоги, будь-яких меблів та інших предметів домашнього вжитку, необхідних для проживання у ньому.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність позивачем такої складової, як відсутність відповідача у спірному будинку понад один рік без поважних причин, у зв'язку з чим позов не підлягає до задоволення.

Помилкове передчасне покликання суду першої інстанції на право спільної сумісної власності сторін щодо спірного будинку - не впливає на правильність ухвалення судового рішення про відмову в позові.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_4 відхилити, а рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 06 вересня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді