Справа № 2-о-426/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2016 року Соломянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Кізюн Л.І.

при секретарі: Слепусі О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Соломянський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту смерті, -

в с т а н о в и в :

Заявник звернулася в суд з заявою, у якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у м. Донецьку, яка настала 21 серпня 2015 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, заявник зазначила, що 21 серпня 2015 року померла її мати ОСОБА_2, про що свідчить лікарське свідоцтво про смерть №85/2, видане 21 серпня 2015 року Центром первинної медико-санітарної допомоги міста Донецька Міністерства охорони здоровя ДНР та свідоцтвом про смерть №017397 видане 09 лютого 2016 року Кіровським відділом записів актів цивільного стану м. Донецька Державної ОСОБА_3 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки.

Оскільки, після смерті матері отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, так як факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті, тому заявник змушена звернутися з заявою про встановлення факту смерті до суду.

Представник заявника заяву підтримала та просила її задовольнити.

Заінтересована особа Соломянський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві просила розгляд справи проводити за відсутності представника.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території.

Згідно ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви.

Суд, враховуючи вимоги ст. 257-1 ЦПК України, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Питання державної реєстрації смерті регулюються ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», главою 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5.

Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя чи судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоровя або судово-медичної установи, - не пізніше пяти днів.

Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у вищевказані строки, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У разі надходження заяви після закінчення одного року з дня настання смерті та, якщо факт смерті встановлено у судовому порядку або особа оголошена судом померлою, державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника.

Оскільки документ, який виданий на території Донецької області є недійсним і не створює правових наслідків, заявник звернувся до суду.

Судом встановлено, що згідно з даними свідоцтва про народження ОСОБА_4 народилася 25 вересня 1967 року у м. Донецьку, батьком зазначено ОСОБА_5, а матірю ОСОБА_2.

Відповідно до даних свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_4 після укладення шлюбу 18 березня 1993 року, змінила прізвище на «Морозову».

21 серпня 2015 року ОСОБА_2 померла в м. Донецьку, що підтверджується даними лікарського свідоцтва про смерть №85/2, виданого 21 серпня 2015 року Центром первинної медико-санітарної допомоги міста Донецька Міністерства охорони здоровя ДНР та свідоцтвом про смерть ДНР №017397 виданого 09 лютого 2016 року Кіровським відділом записів актів цивільного стану м. Донецька Державної ОСОБА_3 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки.

Також, судом встановлено, що Соломянський районний у м. Києві ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у м. Києві відмовив заявнику у проведенні державної реєстрації смерті гр. ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про смерть ДНР №017397, виданого Кіровським відділом записів актів цивільного стану м. Донецька Державної ОСОБА_3 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки 09 лютого 2016 року, оскільки заявником предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Постановою Верховної Ради України №254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою ВР України №252-VIII від 17.03.2015 року (згідно додатку), яка набрала чинності 08 квітня 2015 року.

Відповідно до п. 1 частини 1 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275 від 02 грудня 2015 року м. Донецьк віднесений до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

У абзаці першому п. 13 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав розяснення про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Заявник зобовязаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що факт смерті ОСОБА_6 21 серпня 2015 року підтверджується наданими заявником доказами, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 31, 213, 214, 215, 256, 259 ЦПК України, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», главою 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Постановою Верховної Ради України №254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Соломянський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті 21 серпня 2015 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Суддя Л.І. Кізюн