Справа № 401/7320/12
УХВАЛА

03.08.2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Богун О.О.

при секретарі Завгородній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на бездіяльність державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1, зазначивши, що 20.11.2012 Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська видано виконавчий лист по справі №401/7320/12 про примусове виконання рішення суду, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» суми заборгованості.

Постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 від 25.07.2014 виконавчий документ було повернуто стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Державний виконавець всупереч Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, про існування якої стягувачеві стало відомо лише після отримання повного витягу з єдиного державного реєстру виконавчих проваджень 01.06.2016, оскільки державний виконавець не надіслав постанову, а тому стягувачем пропущено строк на оскарження дій державного виконавця.

Визначену бездіяльність державного виконавця стягувач розцінює як порушення законних прав та майнових (матеріальних) інтересів Публічного акціонерного товариства "Укрссибанк" щодо фактичного виконання рішення, та звертається до суду за захистом своїх майнових прав та законних інтересів з огляду на наступні аргументовані доводи.

Законодавством України передбачений чіткий перелік повноважень державної виконавчої слхжби. Тому державний виконавець мав би провести всі виконавчі дії передбачені законом, а саме: викликати фізичну особу, з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин не виніс постанову про його привід через органи внутрішніх справ; не звертався до суду у зв'язку з ухиленням боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов'язань за рішенням; не звертався до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи чи про постановления вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб; не направив запит до адресного бюро, для встановлення місця проживання боржника, для подальшого виїзду до боржника з метою опису майна.

З вище наведеного вбачається, що державний виконавець взагалі не вчинив передбачені Законом України «Про виконавче провадження» виконавчі дії, чим порушив норми права, оскільки як вбачається з ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З вище наведеного вбачається, що державний виконавець взагалі не вчинив передбачені ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі дії, чим порушив норми права, оскільки як вбачається з ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Крім того ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язує державного виконавця використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Таким чином державний виконавець зобов'язаний вжити всі надані йому права, а саме (відповідно до ч. 3 ст. 11 закону): накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням; оголошувати розшук майна боржника; інші дії передбачені діючим законодавством.

Оскільки у повному витягу з Єдиного державного реєстру виконавчого провадження відсутні відомості щодо виконання всіх вищезгаданих дій, а на неодноразові запити про отримання інформації про хід виконавчого провадження, державний виконавець всупереч ст. 31 Закону України '"Про виконавче провадження" відповідей не надавав, тому Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" в особі Представника ОСОБА_3 вважає, що права Стягувача на задоволення вимог та належне виконання рішення було грубо порушено.

Представник Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", що при винесенні постанови державного виконавця від 25.07.2014 виконавчий документ було повернуто стягувану на підставі п.2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у зв'язку з тим, що у боржника - відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, а заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними. Однак, дані твердження вважаємо такими, що не відповідають дійсності, оскільки 10 липня 2008 року між Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" та ОСОБА_2 було укладено договір застави транспортних засобів, відповідно до якого, в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором кредиту, було передано майно, а саме: Легкові транспортні засоби - БМВ номер НОМЕР_1, який досі перебуває у вільному володінні та користуванні боржника.

Проте державним виконавцем було грубо проігноровано цей факт: постановою про арешт чи про розшук вказанного транспортного засобу державний виконавець не повідомляв органи поліції та повернуто виконавчий документ стягувачеві без задоволення вимог Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" по виконавчому провадженню. Згідно із інформацією, отриманою на офіційном сайті МВС, згаданий транспортний засіб у розшуку не перебуває.

На підставі зазначеного заявник просить поновити строк на оскарження дій та бездіяльності державного виконавця; визнати бездіяльність державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 протиправною.

У судове засідання представник заявника не зявився, надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, на задоволенні скарги наполягав.

Представник заінтересованої особи державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомили.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні докази по справі, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено відповідними положеннями Закону України "Про виконавче провадження", згідно зі статтями 1 та 2 якого виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб державної виконавчої служби, яка входить до системи Міністерства юстиції України, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів, які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених чинним законодавством України, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 20 листопада 2012 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення суду по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким позовні вимоги позивача задоволені.

На підставі вказаного рішення суду, що набрало законної сили 03 грудня 2012 року, Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська видано відповідний виконавчий лист.

Постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 від 25.07.2014 виконавчий документ було повернуто стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Стаття 6 Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язує державного виконавця використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі зчиняти виконавчі дії.

Відповідно ст. 55 Конституції України, якою передбачено, що кожному гарантуються право на оскарження у суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових та службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань, звертається до суду для усунення порушень своїх прав.

Згідно Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, постанова від 07.02.2014 №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби» під час виконання судових рішень у цивільних справах, ураховуючи, що провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід'ємною частиною судового провадження по конкретній справі , в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, ні ЦПК, ні ЗУ «Про судовий збір» не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, то за подання скарги судовий збір не сплачується.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що державним виконавцем були порушенні, невиконанні та не застосовані норми Закону України «Про виконавче провадження», а тому слід визнати бездіяльність державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 протиправною.

Таким чином, скарга підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.388 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Разом з тим, Закон України «Про судовий збір» містить вичерпний перелік заяв та скарг за подання яких до суду справляється судовий збір. В даному переліку відсутні скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, у звязку з чим суд позбавлений можливості визначити розмір судового збору в даному випадку, а тому судові витрати розподілу не підлягають і відносять на рахунок держави.

Керуючись ч. 1 ст.208, ст. 210, ст.ст.383-388 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на бездіяльність державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

Поновити публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» строк звернення до суду зі скаргою.

Визнати бездіяльність державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 протиправною.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом пяти днів з дня її проголошення, а особами, що не були присутніми при її проголошенні у той же строк з дня отримання копії постанови.

Суддя