Справа № 369/7182/15-ц Головуючий у І інстанції Дубас Т. В.
Провадження № 22-ц/780/3080/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 4 08.08.2016
УХВАЛА

Іменем України

08 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Воробйової Н.С., Гуля В.В.,

за участю секретаря - Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Києво-Святошинської філії по експлуатації газового господарства публічного акціонерного товариства «Київоблгаз», третя особа: Білогородська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом демонтажу та перенесення газової труби із земельної ділянки,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що їй на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17 липня 2013 року належить земельна ділянка площею 0,2 га, кадастровий номер :01:014:5042, яка розташована по вул. Свердлова, 25 у с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області. Зазначала, що під час будівництва паркана на її земельній ділянці була виявлена газова труба, яка належить відповідачу ОСОБА_3 На звернення позивача до відповідача з проханням перенести газову трубу за свій рахунок, останній їй відмовив. 21 січня 2014 року вона звернулася до Білогородської сільської ради з метою врегулювання меж земельної ділянки відповідача, яка межує з її земельною ділянкою. Однак, 23 січня 2014 року Білогородська сільська рада їй повідомила, що ОСОБА_3 на даний час не межує із її земельною ділянкою у звязку із відсутністю в нього відповідних документів, які посвідчують право власності або право користування земельною ділянкою. Згідно з листами Києво-Святошинської філії газового господарства від 07 березня 2014 року та від 10 квітня 2014 року перенести газову трубу можна лише за погодженням з власником земельної ділянки ОСОБА_3

Посилаючись на те, що знаходження на належній їй земельній ділянці газової труби ОСОБА_3 унеможливлює вільне користування та розпорядження земельною ділянкою, ОСОБА_2, з урахуванням уточнення позовних вимог, просила усунути їй перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,2 га, кадастровий номер :01:014:5042, яка розташована по вул. Свердлова, 25 у с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області шляхом зобовязання ОСОБА_3 та публічного акціонерного товариства «Київоблгаз» (далі - ПАТ «Київоблгаз») демонтувати та перенести газову трубу із належної їй земельної ділянки.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 березня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, які зявилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2підлягає відхиленню таких підстав.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами не порушено прав або законних інтересів позивача щодо володіння та користування належною їй земельною ділянкою. При цьому, суд зазначив, що газопровід низького тиску до житлового будинку відповідача ОСОБА_3, який частково проходить через земельну ділянку позивача ОСОБА_2, був побудований у відповідності до вимог чинного законодавства з дотриманням всіх норм та за погодженням відповідних державних органів ще до набуття позивачем права власності на земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17 липня 2013 року.

Такі висновку суду першої інстанції є правильними й такими, що ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17 липня 2013 року придбала у ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,2 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:014:5042, що знаходиться по вул. Свердлова, 25 у с.Білогородка Києво-Святошинського району Київської області. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного відділу нотаріального округу Київської області ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за №741 (а.с. 6-8).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 17 липня 2013 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку (а.с.10).

Відповідач ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 23 травня 2007 року є власником земельної ділянки площею 0,1500 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :01:014:0079, що розташована по вул. Жовтнева, 54 у с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області (а.с.64).

По справі встановлено, що в південно-західній частині землеволодіння ОСОБА_2 частково розташований газопровід, який прокладений до житлового будинку відповідача ОСОБА_3 по вул. Жовтнева, 54-А у с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області.

Також встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_3 відкрите акціонерне товариство «Київоблгаз», перейменованого в подальшому на ПАТ «Київоблгаз», видало технічні умови № 1150-23 від 29 листопада 2010 року на газопостачання житлового будинку по вул. Жовтневій 54-А у с. Білогородка Києво-Святошинського району (а.с. 61).

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що у 2012 році на замовлення ОСОБА_3 товариство з обмеженою відповідальністю «АТЛ Констракшн» розробило проектну документацію на газопостачання житлового будинку по вул. Жовтневій 54-А у с. Білогородка Києво-Святошинського району, яка була погоджена відділом містобудування і архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації та 18 жовтня 2012 року зареєстрована в Державній інспекції нагляду у газовому комплексі та хімічній промисловості за 1350/12.

22 квітня 2013 року відповідно до проектної документації був побудований та прийнятий в експлуатацію розподільчий газопровід низького тиску загальною довжиною 60 м., що підтверджується актом прийняття зовнішньої системи газопостачання від 22 квітня 2013 року (а.с.148).

23 травня 2013 року між ПАТ «Київоблгаз», від імені та в інтересах якого діяла Києво-Святошинська філія по експлуатації газового господарства, та ОСОБА_3 було укладено типовий договір на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України №986-р, згідно якого складові Єдиної газотранспортної системи України за адресою: с. Білогородка, вул. Жовтнева (ОСОБА_6) передано в експлуатацію ПАТ «Київоблгаз» (а.с.144).

Згідно з висновком судової земельно-технічної експертизи № 8332 від 07 грудня 2015 року в межах земельної ділянки ОСОБА_2 площею 0,2000 га по вул. Свердлова, 25 у с.Білогородка Києво-Святошинський район Київської області проходить газопровід, який прокладений до житлового будинку на вул. Жовтнева, 51-А у с.Білогородка Києво-Святошинського району Київської області. Перенесення даного газопроводу за межі землеволодіння ОСОБА_2 на вул. Свердлова, 25 у с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області можливе. При цьому, питання в частині яким чином це виконати (технічна можливість), відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, які зазначені в дослідницькій частині висновку по другому питанню, виходить за межі компетенції судового експерта та відноситься до компетенції відповідної експлуатуючої організації (а.с.114-125).

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали справи не містять доказів того, що спірний газопровід був побудований та прийнятий в експлуатацію з порушенням вимог закону і таких доказів позивач ОСОБА_2 суду не надала.

Відповідно до вимог ч.1 ст.15, ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке суд захищає у спосіб, встановлений ч.2 ст.16 ЦК України або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Виходячи з положень ст.152 ЗК України та розяснень, які містяться у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (ст. 16 ЦК України).

Установивши, що газопровід низького тиску до житлового будинку відповідача ОСОБА_3 по вул. Жовтнева, 54-А у с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, який частково проходить через земельну ділянку позивача ОСОБА_2, був побудований у відповідності до вимог чинного законодавства з дотриманням всіх норм та за погодженням відповідних державних органів ще до набуття нею права власності на земельну ділянку, колегія суддів вважає, що суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом демонтажу та перенесення газової труби із земельної ділянки ОСОБА_2, оскільки з урахуванням встановлених обставин справи, судом не встановлено порушень прав або законних інтересів позивача з боку відповідача щодо володіння та користування земельною ділянкою.

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та наведених вище висновків суду не спростовують.

Матеріали справи та зміст оскаржуваного рішення суду не дають підстав для висновку про неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, які передбачені ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Ураховуючи наведене та положення ст.308 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу і залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді