У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Гулька Б.І., Штелик С.П.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом Одеського прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері Одеської області в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України та державного підприємства «Одеська залізниця» до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої в результаті вчинення злочинних дій, за касаційною скаргою першого заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України та державного підприємства «Одеська залізниця» на рішення апеляційного суду Одеської області від 09 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року Одеський прокурор з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері Одеської області в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України та державного підприємства «Одеська залізниця» (далі - ДП «Одеська залізниця») звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 30 грудня 2009 року між ДП «Одеська залізниця» та приватним підприємством «Гарант-Енерго» (далі - ПП «Гарант-Енерго») укладено договір з розробки проекту і робочої документації: «Підвищення пропускної спроможності напряму Знамянка-Долинське-Миколаїв-Херсон-Джанкой», ТЕО розробка схеми зовнішнього електропостачання тягових підстанцій «Новоплатовка», «Миколаїв», Ділянка Долинська (включно) - Миколаїв (включно) Одеської залізниці на загальну суму 499 056 грн. Відповідач, перебуваючи на посаді головного інженера служби електропостачання ДП «Одеська залізниця», неякісно перевірив кошторис № 2 і вартість робіт, зазначених у цьому договорі, які необхідно було виконати, що призвело до заподіяння збитків ДП «Одеська залізниця» у розмірі 102 047 грн 42 коп.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 23 березня 2012 року ОСОБА_4, звинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку з застосуванням акта амністії.

Ураховуючи викладене, прокурор, уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ДП «Одеська залізниця» майнову шкоду.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10 вересня 2014 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ДП «Одеська залізниця» 102 047 грн 42 коп. на відшкодування майнової шкоди, завданої у результаті вчинення злочинних дій. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 листопада 2014 року ухвалу апеляційного суду Одеської області від 10 вересня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 09 березня 2016 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2014 року скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі перший заступник прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України та державного підприємства «Одеська залізниця», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення місцевого суду від 23 квітня 2014 року.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Вирішуючи спір, апеляційний суд із дотриманням вимог ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦК України повно, всебічно та об'єктивно встановив фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, врахував висновки і мотиви, викладені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року, які згідно з ч. 4 ст. 338 ЦПК України є обов'язковими для судів, та, виходячи з положень ст. ст. 135-3, 138 КЗпП України, дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачем розміру дійсної шкоди.

Статтею 135-3 КЗпП України передбачено, що розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами.

Відповідні бухгалтерські документи на підтвердження розміру збитків, спричинених ДП «Одеська залізниця» діями ОСОБА_4, у матеріалах справи відсутні.

Крім цього, суди врахували висновки, викладені у рішенні Господарського суду м. Києва від 22 лютого 2012 року, у справі за позовом ДП «Одеська залізниця» до ПП «Гарант-Енерго» про стягнення 131 821 грн 69 коп. за договорами від 30 грудня 2009 року № № ОД/Е-09-1722 НЮ та ОД/Е-09-1723 НЮ, яким у задоволенні позову ДП «Одеська залізниця» відмовлено. Судом встановлено, що вказані вище договори є чинними, виконаними належним чином, а їх ціна погоджена тендерним комітетом у встановленому законодавством порядку.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, висновки суду не спростовують і зводяться до оцінки доказів, що не є компетенцією суду касаційної інстанції в розумінні ст. 335 ЦПК України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу першого заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України та державного підприємства «Одеська залізниця» відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 09 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Журавель

Б.І.Гулько

С.П. Штелик