АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

4 жовтня 2016 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду м. Києва Антоненко Н.О., перевіривши виконання вимог ст. ст. 292-296 ЦПК України за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2016 року про відмову у задоволенні заяви про виправлення описки у рішенні Шевченківського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» про визнання недійсним пункту договору,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2016 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про виправлення описки в рішенні Шевченківського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року.

16 вересня 2016 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу та клопотання про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2016 року, яке обґрунтовує тим, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторона, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження обставин, на які посилається. На підтвердження наявності підстав для застосування ч. 3 ст. 82 ЦПК України доказуванню підлягає майновий стан сторони, який унеможливлює сплату судового збору у встановленому законом порядку і розмірі.

Посилання позивача на те, що вона відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору, не заслуговує на увагу, адже відповідно до внесених змін до ЗУ «Про судовий збір» від 22.05.2015 № 484 - VIII споживачі, які звернулися за захистом своїх прав, виключено з категорії осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Разом з тим, дійсно відповідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Проте, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага налається спеціальному. Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати, є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Крім того, з урахуванням дії темпоральних правил (принцип дії закону у часі) у разі колізії законів (суперечність один одному двох або більше чинних нормативних актів, прийнятих стосовно одного й того самого питання) застосовується акт, виданий пізніше, як у разі, коли про скасування старих норм прямо зазначено в новому законі, так і у разі, коли таких застережень у новому законі немає. Оскільки Закон України «Про судовий збір» прийнятий пізніше, ніж Закон України «Про захист прав споживачів», то саме він підлягає застосуванню для вирішення питання оплати судового збору.

Доказів на підтвердження наявності інших пільг щодо сплати судового збору у відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 зі змінами від 22.05.2015 № 484 - VIII матеріали справи не містять.

Оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження майнового стану позивача, який унеможливлює оплату судового збору за подачу апеляційної скарги, не додано, а посилання на ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» не є підставою для звільнення від оплати судового збору, - підстав для задоволення клопотання про звільнення позивача від оплати судового збору немає.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на ухвалу суду фізичною особою судовий збір справляється у розмірі 0,2 % мінімальної заробітної плати.

Зазначене положення стосується подання апеляційних скарги на будь-які ухвали суду, що підлягають оскарженню незалежного від того, чи передбачено Законом №3674-VI «Про судовий збір» справляння судового збору.

За таких обставин згідно з ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оплачена судовим збором, застосовуються положення ст. 121 ЦПК України, відповідно до якої апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2016 року по даній справі в Апеляційному суді м. Києва підлягає справлянню у розмірі 275 грн 60 коп. на такий розрахунковий рахунок:

Отримувач коштів: УДК у Солом'янському районі м. Києва

Банк одержувач: ГУ ДКСУ у м. Києві

Код банку отримувача: 820019

Рахунок отримувача: № 0010

Код отримувача (ЄРДПОУ): 38050812

На підтвердження справляння судового збору необхідно подати оригінал квитанції.

Керуючись ст. ст. 121, 297 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и л а :

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2016 року залишити без руху та надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання копії ухвали Апеляційного суду м Києва.

У випадку невиконання ухвали суду апеляційна скарга буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Суддя Антоненко Н.О.