Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 27 Доповідач Талько О. Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Талько О.Б.,

суддів: Жигановської О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 7 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Західінкомбанк» ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування збитків та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому, уточнивши позовні вимоги, просив стягнути із уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Західінкомбанк» ОСОБА_2 500000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди .

Окрім того, просив стягнути із уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Західінкомбанк» ОСОБА_3 700000 грн. на відшкодування матеріальної й моральної шкоди.

Також просив стягнути з відповідачів збитки, завдані неповерненням суми вкладу та відсотків протягом періоду з 23 липня 2014 року до 7 липня 2016 року, в розмірі 72733 грн. 20 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що на підставі договору банківського вкладу від 23 травня 2006 року та додаткової угоди до нього від 25 грудня 2008 року, ПАТ «Західінкомбанк» зобовязаний був повернути йому грошовий вклад у розмірі 25000 грн. 25 березня 2009 року, однак не виконав умови договору. 14 вересня 2009 року він звернувся до суду про повернення незаконно привласнених коштів та компенсацію нанесених збитків. З 29 травня 2014 року на підставі рішення НБУ у ПАТ «Західінкомбанк» введена тимчасова адміністрація строком на три місяці.

Вказує, що під час дії тимчасової адміністрації 2 липня 2014 року отримав 25584 грн. 22 коп. через ПАТ КБ «Хрещатик», але працівниками банку не було розяснено призначення цих коштів. 18 липня 2014 року він звернувся до ПАТ «Західінкомбанк» за розясненнями, але на час подання позову відповідь банком не надано.

Неповернення депозиту і відсотків та протиправна бездіяльність відповідачів призвели до погіршення стану здоровя, внаслідок чого він змушений був витрачати кошти на лікування.

Окрім того, неправомірні дії відповідачів спричинили матеріальні збитки, оскільки він був позбавлений можливості вільно розпоряджатися належними йому коштами.

З огляду на вищезазначене, просив задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 7 липня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що порушені права позивача відновлені рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 20 квітня 2016 року, яким зобовязано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в ПАТ «Західінкомбанк» відшкодувати ОСОБА_1 165604 грн. 19 коп., які складаються: із суми вкладу в розмірі 87681 грн. 93 коп.; 3 % річних в сумі 11357 грн. 11 коп., а також 66565 грн. 19 коп. інфляційних нарахувань.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, оскільки, звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 просив стягнути на свою користь відсотки в розмірі 72733 грн. 20 коп. за період з 23 липня 2014 року до 7 липня 2016 року, протягом якого йому не були виплачені кошти в сумі 165604 грн.

Зміст уточненої позовної заяви свідчить, що спричинення йому матеріальної та моральної шкоди повязане із несплатою протягом вказаного періоду відсотків.

Судом встановлено, що 23 травня 2006 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Західінкомбанк» укладений договір банківського вкладу. 25 грудня 2008 року між ними укладено додаткову угоду про продовження строку депозитного вкладу у розмірі 25000 грн. до 25 березня 2009 року, з процентною ставкою 19 % річних.

25 березня 2009 року позивач звернувся до банку із вимогою повернути депозит та сплатити відсотки, однак останній відмовився виконувати.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 11 листопада 2010 року з ПАТ «Західінкомбанк» на користь ОСОБА_1 стягнуто 25000 грн. банківського вкладу та 3917 грн. упущеної вигоди.

Згідно з рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 28 лютого 2012 року з банку на користь позивача стягнуто 36 грн. 41 коп. матеріальної шкоди, а також 3000 грн. В рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої неналежним виконанням умов даної угоди.

В подальшому, рішенням цього ж суду від 10 квітня 2013 року з ПАТ «Західінкомбанк» на користь ОСОБА_1 стягнуто 3564 грн. 07 коп. упущеної вигоди.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області з ПАТ «Західінкомбанк» на користь позивача стягнуто відсотки за період з 13 лютого 2010 року по 29 лютого 2012 року та з 9 жовтня 2012 року по 25 листопада 2013 року в розмірі 15078 грн. 59 коп.

Окрім того, рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 12 серпня 2014 року з банку на користь позивача також стягнуто передбачені договором відсотки у розмірі 2368 грн. 50 коп., за період з 26 листопада 2013 року по 25 травня 2014 року, три відсотки річних в розмірі 634 грн. 96 коп., а також інфляційні нарахування за вказаний період у розмірі 4669 грн.18 коп.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 20 квітня 2016 року зобовязано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в ПАТ «Західінкомбанк» ОСОБА_3 відшкодувати на користь ОСОБА_1 165604 грн. 19 коп., які складаються з суми вкладу - 87681 грн. 93 коп.; 3% річних - 11357 грн. 11 коп.; суми індексу інфляції 66565 грн. 19 коп.

Матеріали справи також свідчать, що 2 липня 2014 року через Житомирське відділення ПАТ «КБ «Хрещатик» позивачеві виплачено відшкодування у розмірі 25584 грн. 22 коп.

Судом встановлено, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №38 від 28 травня 2014 року у ПАТ «Західінкомбанк» запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці, з 29 травня 2014 року по 28 серпня 2014 року.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 22 липня 2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури ліквідації ПАТ Західінкомбанк та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку.

Відповідно до п.16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Пунктом 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Отже, у спорах, повязаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобовязань перед кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону передбачені наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з підпунктами 1,2 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до частини 2 статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Якщо на момент ухвалення рішення судом першої інстанції у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 червня 2016 року ( справа №6-1123 цс 16), яка відповідно до положень ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для суду.

Та обставина, що на час розгляду даної справи й ухвалення рішення у ПАТ «Західінкомбанк» була введена тимчасова адміністрація та запроваджено процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку, свідчить про відсутність підстав для задоволення позову та стягнення коштів поза межами системи гарантування вкладів фізичних осіб.

З огляду на вищезазначене, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового,- про відмову у задоволенні позову з викладених підстав.

Керуючись ст. ст.209, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 7 липня 2016 скасувати та ухвалити нове рішення,- про відмову у задоволенні позовних вимог з інших підстав.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча Судді: