13 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючий суддя: Качан В.Я.
Судді: Кирилюк Г.М., Кабанченко О.А.
секретар: Архіпова А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна про визнання порушених прав та їх захист, -
У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до держави Україна про визнання порушених прав та їх захист.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 листопада 2015 року позовну заяву повернуто позивачу для подання до належного суду.
В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить суд скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 листопада 2015 року та направити справу до суду першої інстанції для розгляду по суті.
В обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржувана ухвала суперечить фактичним обставинам справи і не ґрунтується на вимогах закону, що призвело до неправильного вирішення питання підсудності справи і унеможливило відкриття провадження у справі.
Заслухавши доповідь головуючого, пояснення позивача ОСОБА_1, який з'явився в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та зміст поданих позивачем клопотань, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.10.2015 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з тих підстав, що позивачем не конкретизовано особу відповідача по справі, не конкретизовано позовні вимоги, не зазначено норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, не наведено підстав звернення саме до Дніпровського районного суду м. Києва.
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1151/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Виниченко Л.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Качан В.Я.
30.10.2015 ОСОБА_1 було подано до суду клопотання на виконання вимог ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 13.10.2015, в ч. 2 якого ОСОБА_1 зазначає, що щодо спірних правовідносин держава Україна діяла в особі: Святошинського районного суду м. Києва, Апеляційного суду м. Києва та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Вирішуючи питання про повернення позовної заяви позивачу для подання до належного суду, суд першої інстанції виходив із того, що позовну заяву подано з порушенням правил підсудності.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно ст.ст. 62, 126, 129 Конституції України встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється і що однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом. Матеріальна і моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного.
Із зазначених положень Конституції України вбачається, що судові рішення і відповідно дії або бездіяльність судів (суддів) з питань здійснення правосуддя, пов'язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржувати ся у порядку, передбаченому процесуальними законами.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом позовних вимог по суті є оскарження процесуальних дій Святошинського районного суду м. Києва, Апеляційного суду м. Києва та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Враховуючи викладене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про повернення позовної заяви позивачу для подання до належного суду, оскільки судом постановлено оскаржувану ухвалу без з'ясування чи підлягають розгляду вказані вимоги в порядку цивільного судочинства.
Крім того, безпідставним є посилання суду першої інстанції на положення ч. 1 ст. 108 ЦПК України, оскільки Дніпровський районний суд м. Києва не є стороною справи за позовною заявою ОСОБА_1
За таких обставин, оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, тому ухвала підлягає скасуванню, а справа підлягає поверненню до суду першої інстанції на новий розгляд.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 312 ЦПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна про визнання порушених прав та їх захист скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: