РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі :

судді Бабенко С.С.,

за участю секретаря судового засідання Панасенко Г.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Торецька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у звязку із скоєнням злочину,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що відповідач ОСОБА_2 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 ч.3 КК України, яке стало причиною смерті її сина ОСОБА_3 Їй заподіяно матеріальну шкоду, яке складається з оплати організації і проведення захоронення в сумі 7135 грн. +1706 грн., всього на суму 8841 грн. Їй також заподіяно моральну шкоду, яку вона визначає в сумі 400000 грн.

Просить стягнути з відповідача в рахунок матеріальної шкоди 8841 грн. та в відшкодування моральної шкоди 400000 грн.

В судовому засіданні позивачка наполягала на задоволенні заявлених вимог.

Відповідач в судове засідання не зявився, перебуває в місцях позбавлення волі.

Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 21.03.2016 року ОСОБА_2 засуджено за ст. 286 ч.3 КК України до 6 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки. Вирок набрав законної сили 20.04.2016 року. З вироку вбачається, що В результаті дорожньо-транспортної події пасажир автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_3, був смертельно травмований та йому спричинені наступні тілесні ушкодження : тупа сполучена травма тіла у вигляді забитої рани голови, крововилив у мякі тканини голови, під оболонки головного мозку, тупа травма грудної клітки (закриті переломи 3-4-5-6-7-8 ребер праворуч, розрив правої легені, кров у правій плевральній порожнині, крововиливи в області коренів легенів); садна тулуба, кінцівок. Причиною смерті ОСОБА_4 є важкий травматичний шок. Допущені водієм ОСОБА_2 порушення вимог п. п. 12.1, 31.4.2 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та суспільно-небезпечними наслідками у вигляді смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в п.2 «Про практику розгляду судом цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»від 27.03.92 р. № 6 , розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок .

Згідно ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобовязана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного памятника, ці витрати.

Ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначає поховання померлого як комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству.

Під комплексом заходів та обрядових дій розуміють, зокрема, організацію поховання померлого і проведення у звязку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Тобто, виходячи із визначення поняття поховання, відповідно до закону, до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу.

З огляду на вищевикладене, витрати на проведення поминального обіду та придбання для нього продуктів харчування не відносяться до витрат на поховання.

Окрім цього, суд вважає, що проведення поминального обіду та як наслідок витрати на нього не являються обовязковими, оскільки їх здійснення є правом потерпілої, яке вона реалізувала відповідно до звичаїв та традицій, а тому її вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Отже, на користь позивачки підлягають відшкодуванню з відповідача витрати на поховання її сина, які складаються з придбаного одягу для поховання, труни та інших необхідних речей для цього, та надання відповідних послуг, що стосуються поміщення труни з тілом у могилу, що становить 7135 грн.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Вимоги заявлені у звязку із спричиненням позивачці скоєним кримінальним правопорушенням моральної шкоди , суд вважає підлягаючим задоволенню частково, в відшкодування моральної шкоди суд вважає за необхідне стягнути 15 000 грн., при визначенні цього розміру суд врахував характер скоєного правопорушення, глибину душевних страждань потерпілої, вимоги розумності та справедливості.

Керуючись ст. ст. 10,11,60, 212 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в відшкодування матеріальної шкоди 7135 (сім тисяч сто тридцять пять) грн., моральної шкоди 15000 (п'ятнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

В решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: