Єдиний унікальний номер 226/137/16-ц Номер провадження 22-ц/775/817/2016
Головуючий в I інстанції Петунін І.В.
Доповідач Новосьолова Г.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Новосьолової Г.Г.,

суддів: Мальованого Ю.М., Кішкіної І.В.

за участю секретаря Ротар Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 26 лютого 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Компанія Вода Донбасу» про визнання незаконним п.1.11 Порядку прийому в експлуатацію вузлів обліку води,

В С Т А Н О В И В :

26 лютого 2016 року рішенням Димитровського міського суду Донецької області у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Компанія Вода Донбасу» про визнання незаконним п.1.11 Порядку прийому в експлуатацію вузлів обліку води відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог, мотивуючи свої вимоги порушення судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, суд неповно зясував обставини по справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд безпідставно посилався на Правила технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України та Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, оскільки ці правила не розповсюджуються на населення - фізичних осіб. Суд не звернув увагу, що ним оскаржується п.1.11 Порядку прийому в експлуатацію вузлів обліку води від 23 червня 2010 року затверджений відповідачем, якій зачіпає його права та породжуються надумані обовязки, в частині обовязку споживача сплачувати за опломбування і проведення самого опломбування встановленого лічильника. Вважає, що чинним законодавством не передбачено виробникам послуг створювати односторонні нормативні акти, які породжують звужують права споживачів, або породжують для споживачів обовязки, але таке можливо лише у договірних відносинах.

В судове засідання сторони не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать телефонограми в матеріалах справи, які зареєстровані у журналі телефонограм за № №2458, 2459 (а.с.69).

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Перевіряючи справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами та надав їм належну оцінку.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 лютого 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Компанія Вода Донбасу», про визнання недійсним п.1.11 Порядку прийому в експлуатацію вузлів обліку води від 23 червня 2010 року прийнятого відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що він зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та є споживачем послуг з централізованого постачання холодної води, водовідведення за місцем проживання.

Комунальним підприємствам «Компанія «Вода Донбасу» 23 червня 2010 року за №25/1719 визначений Порядок прийому в експлуатацію вузлів обліку води, де п.1.11 цього порядку зазначено, що обстеження вузлів обліку води, перевірку відповідності виконаних робіт підприємство відповідача здійснює тільки після оплати споживачем даних послуг.

Позивач вважає, що даний пункт Порядку зачіпає його права та породжуються надумані обовязки, в частині обовязку споживача сплачувати за опломбування і проведення самого опломбування встановленого лічильника. Вважає, що чинним законодавством не передбачено виробникам послуг створювати односторонні нормативні акти, які породжують звужують права споживачів, або породжують для споживачів обовязки, але таке можливо лише у договірних відносинах (а.с. 1-2).

Комунальним підприємством «Компанія Вода Донбасу» 23 червня 2010 року за №25/1719 «Про порядок прийому в експлуатацію вузлів обліку води» на імя директорів РВУ, ВУВКГ у звязку, з допустимими випадками порушення порядку прийняття в експлуатацію вузлів обліку води КП направив уточнений порядок організації цієї роботи, з якого вбачається:

п.1.11 - після оплати вартості послуг РВУ, ВУВКГ проводить обстеження вузла обліку води, перевірку відповідності виконаних робіт технічній документації (проекту, монтажній схемі), погодженій попередньо з РВУ, ВУВКГ. За висновками обстеження складається або акт прийомки вузла обліку води до експлуатації з пломбуванням приладу обліку води, фільтру, всіх зєднань або акт про відмову у прийомці у звязку з невиконанням умов технічної документації (а.с.17 а).

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог обґрунтовано виходив з того, що видача відповідачем внутрішніх актів ненормативного характеру на виконання діючого законодавства, є його правом і законність чи незаконність цих дій відповідача буде оцінюватися при конкретному порушенні прав позивача.

Відповідно до частини другої статті 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади у сфері метрології. Підприємства, організації та фізичні особи зобов'язані своєчасно (з урахуванням установлених мiжповiрочних iнтервалiв) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку.

Частиною третьою статті 28 зазначеного Закону встановлено, що порядок подання фізичними особами, що не є субєктами підприємницької діяльності, власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, повязані з повіркою, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

З метою забезпечення єдиного для всіх регіонів підходу до формування тарифів у сфері житлово-комунальних послуг постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року № 869 затверджено Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Згідно з пунктом 24 цього Порядку (у редакції, чинній до 24 жовтня 2014 року до дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 532) витрати з проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, визначаються відповідно до укладених договорів між виконавцем та субпідрядником, який виконує зазначені послуги, у розрахунку на один квартирний засіб обліку води та теплової енергії і нараховуються щомісяця споживачеві у складі послуги залежно від кількості таких засобів обліку шляхом додавання плати за проведення їх періодичної повірки, обслуговування і ремонту, у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, до загальної вартості послуг.

Розмір плати за проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт одного засобу обліку води та теплової енергії, у тому числі його демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, визначається згідно з кошторисом, затверджується (погоджується) органами місцевого самоврядування і розподіляється за місяцями міжповірочного інтервалу, що встановлюється Держспоживстандартом для відповідного засобу обліку води та теплової енергії.

Аналогічні положення про включення до складу житлово-комунальних послуг, які надаються споживачеві, послуг з періодичної повірки, обслуговування і ремонту приладів обліку (у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) містяться й у Переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який є додатком до затвердженого Порядку.

Отже, до 24 жовтня 2014 року проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки повинне було здійснюватися за рахунок виконавця зазначених послуг, а витрати, понесені виконавцем, повинні були включатися у тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і сплачуватися споживачем щомісячно у складі цих послуг.

Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентується Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Пунктами 9, 30, 32 цих Правил передбачено, що квартирні засоби обліку води і теплової енергії беруться виконавцем на абонентський облік, а їх періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) проводяться за рахунок виконавця, до обовязків якого входить контроль міжповіркових інтервалів, повірка квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, в той час як обовязком споживача є своєчасна оплата наданих послуг за цінами і тарифами, встановленими згідно з вимогами законодавства.

Статтями 19, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV та пунктом 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено договірне регулювання відносин у сфері житлово-комунальних послуг та визначено, що послуги, які надаються споживачеві згідно із договором, оформлюються на основі типового договору про надання таких послуг, перелік яких та тарифи (ціни), на які затверджуються уповноваженими органами.

Як зазначалось вище, Порядком та типовим договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій до складу таких послуг, з яких розраховуються тарифи для споживачів, входять і послуги з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки.

Отже, підприємства, які надають послуги споживачам з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (виконавці), повинні забезпечити виконання робіт з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії за рахунок включення цих робіт до тарифу на послуги з утримання будинків і споруд відповідно до укладених між ними договорів.

Положеннями частини 3 статті 19, частини 4 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі якщо виконавець не є виробником послуг, то відносини між ним та виробником регулюються окремим договором, який укладається відповідно до вимог цієї статті.

До визначення на законодавчому рівні виконавців певних послуг (Закон від 10 квітня 2014 року № 1198-VIII, який набрав чинності 26 квітня 2014 року) питання визначення виконавців житлово-комунальних послуг (в тому числі з централізованого постачання холодної і гарячої води, водовідведення) статтею 7 Закону № 1875-IV було віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг.

Крім цього, рішенням апеляційного суду Донецької області від 23 квітня 2016 року позов ОСОБА_1 до комунального підприємства «Компанія Вода Донбасу» про зобовязання взяти на облік прилад обліку був частково задоволений. Зобовязано комунальне підприємство «Компанія Вода Донбасу» взяти на облік прилад обліку холодної води споживача ОСОБА_1 (а.с.60-62 ).

Отже, відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Виходячи з встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону вбачається, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з вищенаведених підстав.

Рішення суду постановлено у відповідності до норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування не встановлено.

У відповідності до частини 1 статті 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308,315 ЦПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИЛ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Димитровського міського суду Донецької області від 26 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: