Справа № 647/1738/16-ц
№ провадження 2/647/703/2016
У Х В А Л А

30.08.2016 року м.Берислав

Суддя Бериславського районного суду Херсонської області Корсаненкова О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, інтереси якої за довіреністю представляє ОСОБА_2, до Бериславської філії публічного акціонерного товариства «Херсонгаз» про захист прав споживачів та зобовязання вчинити певні дії,-

встановив:

У серпні 2016 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, який не відповідає вимогам ч.5 ст. 119 ЦПК України, а саме при поданні позовної заяви не сплачено судовий збір.

Так, в позовній заяві позивач просить зобовязати відповідача негайно відновити газопостачання в будинку № 383 по вул.Леніна в м.Бериславі Херсонської області, зробити перерахунок заборгованості за особовим рахунком № 4222 із врахуванням відсутності споживання газу з 21.08.205 року до 30.06.2016 року, укласти договір на постачання газу із ОСОБА_1 в звязку із зміною власника будинку.

Посилання позивача по позову на положення статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» є необґрунтованим, оскільки питання сплати судового збору врегульовано Законом України «Про судовий збір», який є спеціальним законом у порівнянні із Законом України «Про захист прав споживачів», який є загальним, а тому при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Дійсно пунктом 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» в попередній редакції було передбачено, що споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, звільняються від сплати судового збору.

Проте, Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII, який набрав чинності 01 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» та викладено статтю 5 цього Закону в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не передбачено.

Відповідно до частини 3 статті 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Оскільки в статті 5 Закону України «Про судовий збір» в редакції Закону № 670-VIII від 03.09.2015 року в переліку осіб які звільнені від сплати судового збору відсутні позивачі у справах про захист прав споживачів, тому позивач не є звільненим від сплати судового збору.

Така ж думка була висловлена Верховним Судом України в ухвалах від 16.01.2016 року у справі №6-3084ц15, від 29.01.2016 року №6-209ц16, від 03.02.2016 року №6-228ц16, від 09.02.2016 року №6-36ц16 та від 01.03.2016 року №6-484ц16.

Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, позивачем заявлено три немайнові вимоги, які відповідно до ст.ст.4, 6 Закону України «Про судовий збір» мають оплачуватися судовим збором в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати кожна (551,20грн.*3=1653,60 грн.).

Також, позовна заява не відповідає п.п.5, 6 ч.1 ст.119 ЦПК України, оскільки в позові зазначено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті своїх батька ОСОБА_3, померлого 25.05.2016 року, та матері ОСОБА_4, померлої 21.08.2015 року.

Проте, з матеріалів позову вбачається, що ОСОБА_1 лише подала заяви про прийняття спадщини після смерті батьків, однак свої права не оформила. Крім того, шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 ще не сплив, коло спадкоємців не визначено.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Зважаючи на те, що позивачем не надано доказів, які б свідчили про те, що будинок № 383 по вул.Леніна в м.Бериславі належить їй на праві власності (свідоцтва про право на спадщину після батьків), тобто порушено її права, як власника будинку, звернення ОСОБА_1 до суду із зазначеним позовом є передчасним.

Крім цього, позивачу необхідно визначитися із відповідачем, який прийматиме участь у справі, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про те, що Бериславська філія ПАТ «Херсонгаз» є юридичною особою, до якої може бути предявлено позов.

За таких обставин, зважаючи на те, що згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі поданих доказів, суд вважає що вказана позовна заява не може бути розглянута по суті, у звязку з чим позивачу необхідно надати строк для усунення вказаних недоліків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.121 ЦПК України, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1, інтереси якої за довіреністю представляє адвокат ОСОБА_2, до Бериславської філії публічного акціонерного товариства «Херсонгаз» про захист прав споживачів та зобовязання вчинити певні дії залишити без руху.

Повідомити представнику позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом пяти днів з дня отримання даної ухвали.

Розяснити що у випадку невиконання вимог суду про усунення недоліків, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. О. Корсаненкова