АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/896/16 Головуючий 1 інст.- Остропілець Є.Р.
Справа № 619/5463/14-ц Доповідач - Кругова С.С.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2016 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого - Кругової С.С.,

суддів: Зазулинської Т.П., Міненкової Н.О.,

секретаря Прологаєвої А.Д.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 28 жовтня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2014 року ПАТ «Радикал Банк» звернулося до суду з позовом, який в подальшому уточнювався, про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №7640/1-980 від 30.07.2013 року у розмірі 405311,59 грн. та суми судового збору у розмірі 3654,00 грн.

При цьому, посилається на невиконання позичальником ОСОБА_2 своїх обов'язків покладених на неї кредитним договором щодо повернення суми кредиту, сплати суми процентів за користування коштами та пені за прострочення виконання зобов'язань.

Оскільки поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник, то стягнення суми просить провести солідарно з ОСОБА_1, який є поручителем за договором поруки №7640-ФП-1, що був укладений на забезпечення виконання зобов'язань боржником за кредитним договором.

Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 28 жовтня 2015 року, заява про перегляд якого ухвалою від 20 листопада 2015 року була залишена без розгляду, позов задоволено. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 7640/1-980 від 30.07.2013 року у розмірі 405311,59 грн.. Стягнуто солідарно з відповідачів суму судового збору у розмірі 3654 грн..

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Зазначаючи, що рішення є незаконним та ухваленим з порушенням норм матеріального права.

У своїй скарзі не заперечує проти виникнення заборгованості за вказаним кредитним договором через складне матеріальне становище та вказує, що протягом розгляду справи відповідачі добровільно погашали кредитну заборгованість, у зв'язку з чим, позивачем розглядалась можливість мирного врегулювання спору, про що він заявляв клопотання.

09.06.2015 року було укладено додатковий договір №2 до кредитного договору №7640/1-980 від 30.07.2013 року, з якого вбачається, що сума заборгованості станом на 09.06.2015 року складає 183314,59 грн. та було затверджено новий графік погашення заборгованості, за яким термін погашення кредиту збігає 31.07.2016 року, а за сплату чергових платежів згідно графіку штрафні санкції не застосовуються.

Звертають увагу на те, що на теперішній час сплата чергових платежів здійснюється своєчасно та в повному обсязі згідно нового графіку, за основним кредитним договором заборгованість відсутня, а отже, і відсутній предмет спору, оскільки спір був врегульований у позасудовому порядку мирним шляхом до ухвалення заочного рішення.

ОСОБА_2 надала суду заяву-відгук на апеляційну скаргу в якій вважає рішення незаконним, що є підставою для його скасування.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, відповідача ОСОБА_1 і представника ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 було погашено прострочену заборгованість процентами, але не погашено заборгованість за кредитним договором в частині тіла кредиту, поточну заборгованість по процентах за користування кредитними коштами, пені та штрафів, у зв'язку із чим утворилась заборгованість, яка відповідно до вимог законодавства підлягає стягненню з відповідачів.

З даним висновком суду погодитися не можна, оскільки висновки суду не відповідають встановленим судом обставинам справи.

Судовим розглядом встановлено, що 30 липня 2013 року між ПАТ «Радикал банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №7640/1-980, за яким позичальнику надавались грошові кошти на поточні потреби у розмірі 200000,00 грн., термін остаточного повернення яких настає 31 липня 2016 року включно з річною процентною ставкою 23,0%.

20 грудня 2013 року між цими ж сторонами кредитного договору було укладено додаткову угоду №1, якою закріплено відсутність нарахування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату чергового платежу по кредиту за листопад 2013 року (проценти за жовтень 2013 року та черговий платіж по тілу кредиту за листопад 2013 року) по договору згідно п.4.3, 4.4, 4.5.

Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 30 липня 2013 року між ПАТ «Радикал Банк», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладений договір поруки №7640-ФП-1, за яким поручитель зобов'язується перед кредитодавцем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій та інших платежів, а також можливих штрафних санкції, у розмірі та у випадках передбачених кредитним договором та додатковими договорами (угодами) до нього.

Додатковим договором №2 від 09 червня 2015 року встановлено, що станом на дату його укладання заборгованість по кредиту складає 183314,59 грн., встановлено інший графік погашення заборгованості та передбачено, що у разі сплати чергових платежів згідно графіку, штрафні санкції передбачені цим Додатковим договором не нараховуються (п.2).

Згідно п. 4 цієї угоди у разі невиконання Позичальником графіку погашення заборгованості, визначеного в п. 1 цього Додаткового договору, Банк нараховує та Позичальник зобов'язаний сплатити штраф в розмірі 218 531 грн. 60 коп.

Отже, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 405 311,59 грн., з яких:

99999,92 грн. - строкова заборгованість за кредитним договором,

83314,67 грн. - прострочена заборгованість за кредитним договором, всього по тілу кредиту заборгованість 183314,59 грн.;

3200 грн. - штраф за кожний випадок несвоєчасного повного чи часткового повернення кредитних коштів або процентів,

160000 грн. - штраф у розмірі 5% від суми кредитних коштів,

16887,63 грн. - пеня за несвоєчасне погашення простроченого кредиту,

6385,39 грн. - пеня за несвоєчасне погашення прострочених процентів,

2106,14 - нарахування штрафу в розмірі 3% річних,

29952,44 грн. - нарахування інфляційних витрат, всього 218 531,60 грн. і 3 465,40 грн. - нараховані відсотки, які за твердження відповідача були сплачені до підписання 09.06.15 року Додаткової угоди, а решта штрафних санкцій 218 531,60 грн. підлягають сплаті лише у разі невиконання позичальником нового графіку платежів згідно Додаткової угоди від 09.06.15 року.

Матеріали справи свідчать, що відповідач-позичальник сумлінно виконує взяті на себе зобов'язання погашаючи з червня 2015 року по лютий 20216 року чергові платежі за новим графіком згідно Додаткової угоди від 09.06.15 року ( а.с. 198-208, 225-234).

Суд першої інстанції правильно зазначив в мотивувальній частині рішення про те, що після укладення Додаткової угоди, у відповідача станом на 09.06.2015 року відсутній борг за основним кредитним договором і це вказує на безпідставність позову.

Доводи викладені позивачем у позові, втратили свою актуальність і з урахуванням укладеного Додаткового договору, не можуть братися до уваги та бути підставою для задоволення позову, але не зважаючи на це, в резолютивній частині зазначив про повне задоволення позову. Тоді як , 405 311,59 грн. (сума позову) - 183314,59 грн.-218 531,60 грн. (штрафнв санкції) - 3 465,40 грн. (проценти) = 0 грн.

Отже, судовим розглядом достовірно встановлено, що сторони додатковою угодою змінили умови кредитного договору і домовилися, що заборгованість по тілу кредиту 183 314,59 грн. позичальник сплачує за новим графіком і тільки у разі його порушення підлягають стягненню нараховані раніше штрафні санкції в сумі 218 531,60 грн.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову, який не відповідає встановленим судом обставинам справи, а тому рішення суду на підставі п.3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 526, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 303, 304, 307,п. 3 ч. 1 ст. 309, 316, 319, 324, 325 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 28 жовтня 2015 року - скасувати і ухвалити нове .

У задоволенні позовних вимоги Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на рішення апеляційного суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - С.С. Кругова

Судді - Т.П. Зазулинська

Н.О. Міненкова