АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/1827/2016 Головуючий у 1-й інстанції - Кирилюк І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Поліщук Н.В.

при секретарі - Бугай О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про стягнення коштів і моральної шкоди за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнський акціонерний банк» ОСОБА_2 на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, який не одноразово уточнював, і остаточно просив стягнути з відповідача на свою користь 8 332,00 дол. США неповерненого вкладу, 418,52 дол. США несплачених процентів за договором, 121,90 дол. США пені згідно Закону України «Про захист прав споживачів», 833,20 дол. США пені згідно Закону України «Про платіжні системи», три проценти річних від простроченої суми за користування грошовими коштами у розмірі 121,90 дол. США і 5 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що між ОСОБА_3, правонаступником якої він є, та ПАТ «ВіЕйБі Банк» укладено договір банківського вкладу №334529/2012 від 17.02.2012 року, згідно умов якого ОСОБА_3 внесла 10 000,00 дол. США терміном на 13 місяців з 17.02.2012 року по 17.03.2013 року з щомісячною виплатою відсотків у розмірі 10,3 % річних. У березні 2013 року він звернувся до ПАТ «ВіЕйБі Банк» з проханням повернути суму вкладу та виплатити відсотки, однак банк йому відмовив, зазначивши, що договір пролонговано на новий строк до 17.04.2014 року, а він не одержав свідоцтво про право на спадщину. 17.04.2014 року строк дії договору закінчився, у зв'язку із чим 22.04.2014 року він написав відповідачеві заяву про повернення коштів та виплату відсотків та 22.04.2014 року йому було виплачено 332,00 дол. США нарахованих відсотків на вклад та 668,00 дол. США суму вкладу. 23.04.2014 року позивачу виплатили ще 1 000,00 дол. США суми вкладу, решта суми вкладу з нарахованими відсотками залишилася неповернутою.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Всеукраїнський АкціонернийБанк» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором банківського вкладу «Строковий» №334529/2012 від 17 лютого 2012 року в розмірі 8 332 дол. США, проценти по вкладу за договором банківського вкладу «Строковий» №334529/2012 (в доларах США) від 17.02.2012 року за час фактичного користування вкладом за період з 17.04.2014 року по 12.10.2014 року включно в розмірі 418 дол. США 52 центи, три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за договором банківського вкладу «Строковий» №334529/2012 (в доларах США) від 17.02.2012 року за період з 17.04.2014 року по 12.10.2014 року включно в розмірі 121 дол. США 90 центів, пеню за прострочення виконання доручення ОСОБА_1 від 22.04.2014 року за період з 23.04.2014 року по 12.10.2014 року в розмірі 833 дол. США 20 центів.

У іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

16 лютого 2015 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на вказане рішення, у якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, порушення норм матеріального права, просила його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування заявлених вимог вказав, що строк дії договору банківського вкладу сплинув 17 квітня 2014 року, грошові кошти з відсотками були повернуті на поточний рахунок вкладника за вимогою «Для виплат», однак банк правомірно не видав вклад з нарахованим процентами відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 27 лютого 2014 року. Також апелянт вважає, що судом першої інстанції невірно здійснено розрахунок відсотків, оскільки згідно умов договору вкладу «Для виплат» від 17 лютого 2012 року розмір відсоткової ставки становить 0,1 %. На думку апелянта, 3 % річних мають стягуватися виключно в гривні, а не у іноземній валюті і лише у тому випадку, коли у договорі не встановлено іншого розміру відсотків.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19 березня 2015 року апеляційну скаргу задоволено частково.

Заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2014 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу «Строковий» №334529/2012 від 17 лютого 2012 року в розмірі 8 332 дол. США, процентів по вкладу за договором банківського вкладу «Строковий» №334529/2012 (в доларах США) від 17.02.2012 року за час фактичного користування вкладом за період з 17.04.2014 року по 12.10.2014 року включно в розмірі 418 дол. США 52 центи, три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за договором банківського вкладу «Строковий» №334529/2012 (в доларах США) від 17.02.2012 року за період з 17.04.2014 року по 12.10.2014 року включно в розмірі 121 дол. США 90 центів, пені за прострочення виконання доручення ОСОБА_2 від 22.04.2014 року за період з 23.04.2014 року по 12.10.2014 року в розмірі 833 дол. США 20 центів - скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення наступного змісту:

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором банківського вкладу «Строковий» №334529/2012 від 17 лютого 2012 року в розмірі 8 087, 48 дол. США, проценти по вкладу у розмірі 3, 86 дол. США, 3 % річних від суми боргу у розмірі 2 696, 12 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04 листопада 2015 року скасовано рішення Апеляційного суду м. Києва від 19 березня 2015 року у частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про повернення суми вкладу, процентів на вклад за час фактичного користування коштами в період із 17 квітня 2014 року по 12 жовтня 2014 року та трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за договором банківського вкладу, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У іншій частині рішення апеляційного суду м. Києва від 19 березня 2015 року залишено без змін.

У судовому засіданні позивач заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив її відхилили.

Відповідач в судове засідання не з'явився.

Перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Судом встановлено, що 17 лютого 2012 року між ОСОБА_3та ПАТ «ВіЕйБі Банк» був укладений договір банківського вкладу № 334529/2012, за умовами якого ОСОБА_3 внесла на депозит 10 000 доларів США на строк 13 місяців із 17 лютого 2012 року по 17 березня 2013 року зі сплатою 8, 8 % річних. Датою вимоги пролонгованого вкладу визначено дату, що співпадає з першим днем по закінченню кожного наступного строку від дати укладення договору.

Договором № «334529/2012/Р від 17 лютого 2012 року внесено зміни до п. п. 1.2, 1.5. договору банківського вкладу № 334529/2012, вказані пункти викладено у новій редакції: «1.2. Банк відкриває на ім'я вкладника вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» № НОМЕР_1, надалі - Рахунок-кореспондент. На цей Рахунок-кореспондент Банк перераховує нараховані проценти за збереження Вкладу та Вклад по закінченні строку його дії.»; «1.5. Виплата процентів, нарахованих на Вклад, здійснюється згідно з умовами Договору та Правил. 1.5.1. Стандартна процентна ставка становить 8, 80 % річних. 1.5.2. Гарантована надбавка до стандартної процентної ставки, вказаної в п. п. 1.5.1. Договору, становить 1, 5 % річних та стосується виключно першого строку дії вкладу. Загальна процентна ставка становить 10, 3 % річних та діє із 17 лютого 2012 року по 17 березня 2012 року включно. Загальна процентна ставка становить 10, 3 % річних та діє із 17 березня 2012 року по 17 серпня 2012 року включно. Із 17 серпня 2012 року по 17 березня 2013 року включно проценти на вклад нараховуються за стандартною процентною ставкою, зазначеною у п. п. 1.5.1. Договору»; «1.5.3. Зазначені в п. п. 1.5.1. та п. п. 1.5.2. Договору ставки стосуються виключно першого строку дії Вкладу та можуть бути змінені для випадку переукладення Договору на новий строк на умовах, зазначених в Правилах.».

Договором банківського вкладу на вимогу «Для виплат» № НОМЕР_1 від 17 лютого 2012 року, укладеним між ОСОБА_3 та ПАТ «ВіЕйБі Банк», погоджено, що виплата процентів, нарахованих на вклад за вимогою за ставкою 0, 1 % річних, здійснюється згідно з умовами Договору та Правил (п. 1.4.).

26 грудня 2015 року ОСОБА_3 померла. Як чоловік спадкодавця ОСОБА_1 успадкував право на вказаний вклад та 10 грудня 2013 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом.

Заявою від 22 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до банку із вимогою про повернення вкладу та процентів на суму вкладу. 22 та 23 квітня 2014 року банк повернув позивачу 2 000 доларів США.

Встановивши, що на вимогу позивача банк вклад не повернув, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність визначених ст.ст. 1058, 1060, 625 ЦК України, ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» правових підстав для стягнення з відповідача суми вкладу, процентів на вклад за час фактичного користування коштами в період із 17 квітня 2014 року по 12 жовтня 2014 року та трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за договором банківського вкладу за період з 17 квітня 2014 року по 12 жовтня 2014 року.

При цьому розмір невиконаного банком зобов'язання суд першої інстанції визначив у сумі 8 332 доларів США, розмір процентів на вклад за час фактичного користування коштами в період із 17 квітня 2014 року по 12 жовтня 2014 року (заявлений у позові період) - 418,52 доларів США та 121,90 доларів США - три процента річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за договором банківського вкладу за період з 17 квітня 2014 року по 12 жовтня 2014 року (заявлений у позові період).

Визначаючи розмір невиконаного банком зобов'язання у сумі 8 332 доларів США суд першої інстанції обґрунтованого виходив із наданої позивачем виписки руху коштів станом на 23 квітня 2014 року від 10 квітня 2015 року.

Будь-яких доводів спростування зазначеної суми апеляційна скарга не містить.

Разом з цим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про неправильне визначення судом першої інстанції розміру процентів на витребуваний позивачем вклад за період із 17 квітня 2014 року по 12 жовтня 2014 року (заявлений у позові період) та доводи про незаконне стягнення судом першої інстанції грошових коштів в іноземній валюті.

Так, змістом ч. 4 ст. 1060 ЦК України, якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором.

З урахуванням наведеної норми колегія суддів приходить до висновку, що розрахунок процентів на витребуваний позивачем вклад за період із 17 квітня 2014 року по 12 жовтня 2014 року (заявлений у позові період) у розмірі процентів за вкладами на вимогу повинен розраховуватися за ставкою 0, 1 % річних, як визначено п. 1. 4. договору банківського вкладу на вимогу «Для виплат» № НОМЕР_1 від 17 лютого 2012 року за формулою: Сума санкції = С х Z х Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Z - відсоток річних, вказаний в договорі. Сума заборгованості - 8 332 доларів США. Період прострочки: 17 квітня 2014 року по 12 жовтня 2014 року (заявлений у позові період). Кількість днів прострочки - 178. Договірний відсоток - 0,1 % річних. Сума санкції = 8 332 х 0,1 х 178: 365 : 100 = 4,06 доларів США.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проценти, визначені ст. 1061 ЦК України, є платою за користування чужими грошовими коштами, яка, за відсутності іншої домовленості сторін, сплачується боржником за весь період користування грошовими коштами, у тому числі після настання терміну їх повернення. Поряд з цим за порушення виконання грошового зобов'язання на боржника покладається відповідальність відповідно до ст. 625 ЦК України, яка полягає у приєднанні до невиконаного обов'язку, нового додаткового обов'язку, зокрема у вигляді сплати трьох процентів річних від простроченої суми. Беручи до уваги різну правову природу процентів, передбачених ст. 1061 ЦК України, і процентів, що стягуються у відповідності до ст. 625 ЦК України, а також відсутність в чинному законодавстві обмежень, одночасне стягнення процентів за ст. 1061 ЦК України та сплата трьох процентів річних від простроченої суми, передбачених ст. 625 ЦК України, є правомірним (за умов, що такі вимоги заявлені кредитором).

Розмір простроченого грошового зобов'язання є базою для нарахування трьох процентів річних за ч. 2 ст. 625 ЦК України за період із 17 квітня 2013 року по 12 жовтня 2014 року (строк заявлений у позові).

Розрахунок 3 % річних виконується за формулою: Сума санкції = С х 3 х Д : 365 : 100, деС - сумма заборгованості, Д - кількість днів прострочки.

Сума заборгованості - 8 332 доларів США. Кількість днів прострочки - 178 днів. Сума санкції = 8 332 доларів СШАх 3 х 178 : 365 : 100 = 121,90 доларів США.

Отже борг відповідачів перед позивачем зі сплати процентів на витребуваний позивачем вклад за період із 17 квітня 2014 року по 12 жовтня 2014 року (заявлений у позові період) складає 4,06 доларів США та 121,90 доларів США - три процента річних за період із 17 квітня 2013 року по 12 жовтня 2014 року (строк заявлений у позові).

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192 ЦК України).

Такими випадками є стаття 193, частина четверта статті 654 ЦК України, Закон України від 16 квітня 1991 року «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93, Закон України від 23 вересня 1994 року «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом із тим ч. 2 ст. 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України.

Згідно з ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти як засобу платежу при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається лише у випадку, передбаченому законом (ч. 2 ст. 192 ЦК України).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов'язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня.

Відтак, у національній валюті України підлягають стягненню і інші складові грошового зобов'язання (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові № 6-79цс14 від 02 липня 2014 року). У спірних правовідносинах, це суми, передбачені ст. ст. 1058, 1061, ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і зміни рішення, є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

На підставі викладеного, рішення суду в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про повернення суми вкладу, процентів на вклад за час фактичного користування коштами в період із 17 квітня 2014 року по 12 жовтня 2014 року та трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за договором банківського вкладу підлягає зміні.

Отже борг відповідача перед позивачем із повернення: суми вкладу складає 8 332 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 20 січня 2016 року 206 966,88 грн, процентів на вклад за час фактичного користування коштами за період з 17 квітня 2014 року по 12 жовтня 2014 року - 4,06 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 20 січня 2016 року 100,85 грн та три процента річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за договором банківського вкладу за період з 17 квітня 2014 року по 12 жовтня 2014 року - 121,90 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 20 січня 2016 року 3 028 грн.

Доводи апеляційної скарги ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» про те, що норми ч. 2 ст. 625 ЦК України застосовуються лише за обставин, якщо в договорі не передбачено сплати процентів, а в договорі банківського вкладу від 17 лютого 2012 року проценти на вклад обумовлюються, є безпідставними.

Тимчасову адміністрацію в ПАТ «ВіЕйБі Банк» запроваджено 20 листопада 2014 року, вимоги за вкладом, строк повернення якого настав 17 квітня 2014 року, заявлені до суду у червні 2014 року, а тому доводи апеляційної скарги ліквідатора банку про необхідність їх розгляду у межах ліквідаційної процедури, а не в порядку позовного провадження, є також безпідставними.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнський акціонерний банк» задовольнити частково.

Заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2014 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про повернення суми вкладу, процентів на вклад за час фактичного користування коштами в період із 17 квітня 2014 року по 12 жовтня 2014 року та трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за договором банківського вкладу змінити.

Стягнути з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором банківського вкладу «Строковий» №334529/2012 від 17 лютого 2012 року в розмірі 8 332 дол. США, щов еквіваленті за курсом НБУ станом на 20 січня 2016 року становить 206 966,88 грн, проценти по вкладу за договором банківського вкладу «Строковий» №334529/2012 (в доларах США) від 17.02.2012 року за час фактичного користування вкладом за період з 17.04.2014 року по 12.10.2014 року включно в розмірі 4,06 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 20 січня 2016 року становить 100,85 грн , три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за договором банківського вкладу «Строковий» №334529/2012 (в доларах США) від 17.02.2012 року за період з 17.04.2014 року по 12.10.2014 року включно в розмірі 121 дол. США 90 центів, щов еквіваленті за курсом НБУ станом на 20 січня 2016 року становить 3 028 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді