СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-к/759/7/16
ун. № 759/3271/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2016 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Семаніва Ю.В., ознайомившись з матеріалами клопотання ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3 про визнання рішення іноземного суду таким, що не підлягає виконанню, та закриття провадження по справі, -

В С ТА Н О В И В:

ОСОБА_2 - представник ОСОБА_3 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про визнання рішення іноземного суду таким, що не підлягає виконанню, та закриття провадження по справі, в якому просить постановити судове рішення про визнання рішення іноземного суду. В провадження головуючого судді клопотання було передано 03.03.2016 року.

Згідно вимог ч.2 ст.400 ЦПК України до клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи:

1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання;

2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні;

3) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Всупереч зазначеним вимогам до суду подано клопотання, до якого додані фотокопії рішення іноземного суду.

Відповідно до ст. 400 ЦПК України клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 392-394 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

Відповідно до ст. 392 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України або його місце проживання (перебування) або місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

У зв'язку з цим, заявнику слід обгрунтувати підсудність заяви.

Крім того, зі змісту ст. 400 ЦПК України, клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою. Проте, як у клопотанні зазначені сторонами клопотання - позивач та відповідач.

Відповідно до ч.1 ст.401 ЦПК України про надходження клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, суд у п'ятиденний строк письмово повідомляє заінтересовану особу і пропонує їй у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

Проте, у клопотанні не зазначено заінтересовану особу.

Також, суд звертає увагу про те, що питання закриття провадження по справі регламентовано ст. 205 ЦПК України і обумовлене, перш за все, наявністю відповідного провадження.

Крім того, заявником не додано копій клопотання та доданих до нього документів у необхідній кількості.

У відповідності до ст.121 ЦПК України заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3 про визнання рішення іноземного суду таким, що не підлягає виконанню, та закриття провадження по справі - залишити без руху.

Запропоновувати заявнику усунути вищевказані недоліки в строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

У разі невиконання ухвали клопотання буде вважатись неподаним і повернутим заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Семаніва