Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/623/16-ц
Провадження № 2/321/284/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2016 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Олійника М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Засько О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку № 34 по вул. Гоголя в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області. Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, у вказаному будинку були зареєстровані у вказаному будинку 21 липня 2000 року та проживали там до березня 2006 року. З березня 2006 року, тобто, тривалий час відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, у буд. № 34 по вул. Гоголя в смт. Михайлівка безперервно не проживають, проте знятися з реєстрації з попереднього місця проживання ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовляються. Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування його житлом на підставі ст.ст. 71,72 Житлового кодексу.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, але від нього надійшла заява з клопотанням про розгляд справи без його участі, просить задовольнити позовні вимоги.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 не зявилися, про розгляд справи належним чином повідомлені, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за його відсутності та не явки відповідачів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа може звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, ОСОБА_1 є власником житлового будинку № 34 по вул. Гоголя в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом 10 жовтня 2007 року.

У вказаному будинку були зареєстровані відповідачі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно акту довідки від 27 квітня 2016 року № 659, виданої депутатом Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, громадянину ОСОБА_1, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, в тому, що за вказаною адресою зареєстровані але не проживають ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4, колишня дружина та її син ОСОБА_3, що підтверджують свідки: ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 7 листопада 2006 року розірвали шлюб, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 78.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, житловий будинок № 43 по вул. Гоголя в смт Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, належить ОСОБА_1.

Отже, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 дійсно тривалий час, а саме: з 2006 року, безперервно не проживають у житловому будинку №34 по вул. Гоголя в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області.

Стаття 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користування інакше ніж з підстав і в порядку, визначених законом.

Право на повагу до житла гарантує і ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до ст.10 ЦПК України розгляд і вирішення справ в порядку цивільного судочинства здійснюється на засадах змагальності та свободи сторін у наданні доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ст.317 ЦК України право власності являє собою право на володіння, користування та розпорядження майном, причому відповідно до Конституції України та ст.387 ЦК України захист права власності забезпечується державою.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, оскільки в ході судового розгляду було достовірно встановлено, що в спірному житлі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають з березня 2006 року, тобто вони були відсутні у спірному жилому приміщення понад рік, причиною не проживання стало те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знайшли інше житло. Таким чином, відсутні підстави для залишення за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прав користування житлом відповідача, і відповідно позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 131, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим будинком № 34 по вул. Гоголя в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області.

Заочне рішення може бути переглянуте Михайлівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_7