Провадження № 2/761/764/2016
У Х В А Л А

26 січня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Волошина В.О.

при секретарі: Анісковець Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и в:

В червні 2015р. позивач КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2015р. відкрито провадження у справі.

Під час розгляду справи було виявлено, що вона прийнята з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

До матеріалів позовної заяви додано два оригінали квитанції про сплату судового збору за подання позовної заяви до Шевченківського районного суду м. Києва на суму 293,88 грн. та за подачу заяви до Шевченківського районного суду м. Києва про видачу судового наказу на суму 252,55 грн.

Згідно ч. 2 ст. 99 ЦПК України у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи позивач звертався до Печерського районного суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу, за результатами розгляду якої Печерським районним судом м. Києва було видано судовий наказ від 11 листопада 2014р. При цьому, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014р. даний судовий наказу було скасовано та роз'яснено стягувачу КП «ЦОС Шевченківського району», що заявлені вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні із додержанням загальним правил щодо пред'явлення позову.

Враховуючи вищевикладене, квитанція про сплату судового збору за подання до Шевченківського районного суду м. Києва заяви про видачу судового наказу на суму 252,55 грн. не може вважатись належним та допустимим доказом сплати судового збору за даним позовом.

Крім того, відповідно до наданих роз'яснень у п. 26, 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Однак, долучена до матеріалів справи квитанція про сплату судового збору за подання до Шевченківського районного суду м. Києва заяви про видачу судового наказу на суму 252,55 грн. не містить також відмітки про зарахування даних коштів до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відтак, стороні позивача необхідно доплатити судовий збір згідно ставок встановлених у Законі України «Про судовий збір» та надати суду належний та допустимий доказ його доплати.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119, 120 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, оскільки зазначені недоліки перешкоджають суду відкрити провадження у справі.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 99, 119, 121, 207 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків заява буде залишена без розгляду.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: