Провадження № 2/752/1813/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.05.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шумко А.В.

при секретарі - Бродюк Л.С., Постернак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка», третя особа - Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» - про захист прав споживача, стягнення невиплаченого страхового відшкодування та моральної шкоди -

в с т а н о в и в :

в липні 2014р. представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 пред»явив в Шевченківському районному суді м.Києва позов до ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», про захист прав споживача, стягнення невиплаченого страхового відшкодування та моральної шкоди.

Зазначав, що 03 квітня 2013р. між позивачкою ОСОБА_1 та ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» був укладений договір страхування транспортного засобу (далі - Договір страхування), яким застраховано автомобіль позивача марки Nissan Note, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

06 листопада 2013р. внаслідок ДТП автомобіль позивачки отримав пошкодження, що відповідно до п.3.2. Договору страхування визнається страховим випадком.

Позивачка, відповідно п.8.1 Договору страхування, повідомила Відповідача про настання страхового випадку 06.11.2013р. з місця пригоди, по телефону, викликала співробітників ДАІ, які здійснили оформлення ДТП, а 07.11.2013р. - письмово повідомила Відповідача про настання страхового випадку.

Згідно пункту 11.27 Договору страхування, страхове відшкодування виплачується протягом 10 робочих днів з дня прийняття відповідачем рішення про виплату страхового відшкодування. П.11.26 Договору страхування встановлено, що рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування приймається відповідачем протягом 10 робочих днів з дня надання всіх необхідних документів.

Відповідачеві було надано документи, відповідно до п.11.6. Договору страхування. 05.12.2013р., позивачкою був наданий відповідачеві останній із необхідних для прийняття відповідачем рішення про виплату страхового відшкодування документів - рахунок №СЧ-0014031 від 20.11.2013р. ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський» на суму 63 999,55грн., відповідно п.11.15 Договору страхування. Отже, страхове відшкодування мало бути виплачене не пізніше 25 грудня 2013р.

25.12.2013р. на адресу позивачки надійшов лист, в якому відповідач відмовляє у виплаті страхового відшкодування в зв'язку відсутністю підстав для здійснення страхового відшкодування згідно п. 11.10.1 Договору страхування, - з посиланням на те, що вартість автомобіля є вищою ніж страхова сума за договором. Цим листом Відповідач розрахував суму страхового відшкодування в розмірі 820,81 грн., які перерахував на розрахунковий рахунок Позивача в банку.

В свою чергу, страховою компанією винуватця ДТП - АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ.», позивачу було виплачено страхову виплату 26 331,21 грн.

Відмову відповідача у виплаті вважає необґрунтованою та безпідставною, також зазначає, що відповідач порушив свої договірні зобов'язання в частині термінів виконання своїх обов'язків. Посилається на те, що при укладенні Договору страхування Відповідачем ринкову вартість автомобіля було встановлено на рівні 74 000,00 грн, як і страхову суму. Натомість вартість відновлюваного ремонту згідно рахунку-фактури становить 63 999,55 грн. На момент відмови Відповідачем не було представлено належних доказів, які б свідчили, що ринкова вартість автомобіля була нижчою ніж на момент укладення договору.

З метою отримання незалежного звіту про визначення вартості матеріального збитку, позивачка, звернулася до Приватного підприємця ОСОБА_3 (сертифікат оціночної діяльності ФДМУ НОМЕР_3 від 25.06.2013), яким складено Звіт про визначення вартості матеріального збитку від 28 березня 2014 року, та визначено вартість відновлювального ремонту в розмірі 66 665,00 грн., а ринкову вартість автомобіля - 81 370,00 грн.

Тому, у відповідності з п.10.5 Договору страхування, зважаючи на те, що за результатами незалежної експертної оцінки випадку виявилося, що діюча страхова сума становить певну частку ринкової вартості транспортного засобу на момент настання страхового випадку, яку розрахував експерт (страхова сума менше ринкової вартості), відповідач повинен відшкодувати таку ж частку від визначених по страховій події збитків.

При цьому, умови даного пункту застосовуються, коли різниця між ринковою вартістю транспортного засобу на момент настання страхового випадку та діючою страховою сумою перевищує 10% від діючої страхової суми, тобто більше 81 400,00 грн.

Вважає, що відповідач порушив свої обов'язки за договором страхування, п.2 та п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування», ч.1 ст.990 Цивільного кодексу України, фактично в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов'язань, та порушив право позивачки на вчасне та повне отримання страхового відшкодування.

Враховуючи, що погоджена вартість відновлювального ремонту становить 63 999,55 грн, а отримана компенсація від третьої сторони 26 331,21 грн., то сума страхового відшкодування складає 37 668,34 грн.

Згідно п.13.3. Договору страхування, відповідач несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування шляхом сплати Позивачу пені в розмірі 0,01% від суми страхового відшкодування за кожен день прострочення, але не більше ніж у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за відповідний період. Тому, станом на 13 травня 2014 р. розмір пені за період прострочення з 20 листопада 2013 р. по 13 травня 2014 р. складає 3 371,43 грн.

Крім того, відповідно до ст.536 та ст.625 ЦК України,за період з 25 грудня 2013 р. по 13 травня 2014 р., розмір втрат від інфляції складає 3 031,76 грн., а 3% річних 728,23 грн.

Також зазначає, що затягування відповідачем виплати відшкодування на ремонт пошкодженого транспортного засобу, порушення ним своїх зобов'язань за договором страхування, та наступна відмова у виплаті, спричинило позивачу значні душевні хвилювання. В наслідок ДТП автомобіль зазнав пошкоджень, що унеможливлюють його експлуатацію. Відсутність справного автомобіля призвела до того, що позивачка змушена щодня витрачати більше, в середньому на дві години, часу, на проїзд від фактичного місця проживання (АДРЕСА_1 до місця роботи (ФОП ОСОБА_1, що зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2). Тому оцінює розмір компенсації понесених моральних страждань в 10 000,00 грн., яку просить стягнути на підставі ст.23, п.3 ст.386 ЦК України.

Просить: стягнути з відповідача 37 668,43 грн невиплаченого страхового відшкодування; 3 371,43 грн пені по заборгованості з невиплаченого страхового відшкодування в сумі, 3031,76 грн. втрат від інфляції, 728,23 грн - 3% річних за користування чужими коштами; 10 000 грн компенсації за понесені моральні страждання.

Під час судового провадження справи позивачка неодноразово зменшувала позовні вимоги: 31.10.2014р. - у зв»язку із помилковим неврахуванням нею при розрахунку суми страхового відшкодування та штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов'язань перерахованої їй відповідачем суму страхового відшкодування в розмірі 820,81 грн та 740 грн безумовної франшизи; 31.03.2016р. - у зв»язку із отриманням висновків судової автотоварознавчої експертизи; відповідно клопотання про уточнення позовних вимог від 15.06.2015р., остаточно просила стягнути з відповідача:

суму страхового відшкодування в розмірі 10 789,05 грн, розрахованої, виходячи з визначених висновком судової автотоварознавчої експертизи ринкової вартості автомобіля, станом на 06.11.2013 року - 88 050,17 грн, проценту зносу за період дії Договору страхування, відповідно до п.11.3 Договору страхування, вартості відновлювального ремонту автомобіля в сумі 66 170 грн. 84 коп, залишкової вартості автомобіля, станом на 06.11.2013 року в сумі 44 112 грн. 88 коп, а також з урахуванням безумовної франшизи в розмірі 880,50 грн., отриманої від АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ.» страхової виплати в сумі 26 331,21 грн, перерахованої відповідачем суми страхового відшкодування в сумі 820,81 грн; втрати від інфляції по заборгованості із невиплаченого страхового відшкодування за період з 01.01.2014р. по 30.06.2014 р., відповідно до ст.536, ст.625 ЦК України - в розмірі 1 247,97 грн, та 3% річних в сумі 167,60 грн.; компенсацію за понесені моральні страждання в сумі 5 000грн; компенсацію за проведення судової автотоварознавчої експертизи в сумі 1 845,00 грн.; компенсацію витрат за надану правову допомогу в сумі 2 100,00 грн; а також 548,00 судового збору.

В судовому засіданні позивачка та її представник просили позовні вимоги задовольнити із зазначений в позові підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Посилався на те, що згідно проведеної судової автотоварознавчої експертизи встановлено, що ринкова вартість ТЗ становить 88 050,17 грн., вартість відновлювального ремонту ТЗ - 66 170,84грн., залишкова вартість - 44 120,88 грн. Тому розрахунок суми страхового відшкодування, відповідно до умов п.11.10-п.11.10.1 Договору страхування, проводиться таким чином: 74 000,00 грн. - (74 000,00 грн.* 5,81% (знос за період дії Договору страхування) -44 112,88 грн. (вартість залишків ТЗ згідно судової експертизи) - 740,00 грн (франшиза) - 26 331,21 грн. - 820,81 грн. (страхове відшкодування виплачене ПрАТ «СК «УНІКА») = - 2 304,30 грн.

Посилаючись на те, що виходячи із зазначеного розрахунку, отримана сума є сумою з від»ємним значенням, ПрАТ «СК УНІКА» не здійснює виплату страхового відшкодування, тому позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування, витрат від інфляції та 3% річних є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Також вважав необґрунтованими вимоги щодо стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що укладеним сторонами Договором страхування не передбачено відшкодування моральної шкоди. Просив у позові відмовити.

Ухвалою Шевченківского районного суду м.Києва від 20.10.2014р постановленою без виходу в нарадчу кімнату, до участі в справі в якості третьої особи залучено ПАТ «ОТП Банк» (а.с.73).

Представник третьої особи - ПАТ «ОТП Банк» в судове засідання не з»явився, третя особа надіслала до суду клопотання про розгляд справи у відсутності її представника.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких мотивів.

В судовому засіданні встановлено, що 03.04.2013р. між позивачкою ОСОБА_1 та ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» був укладений договір страхування транспортного засобу (далі - Договір страхування), яким застраховано автомобіль позивача марки Nissan Note, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

06.11.2013р. внаслідок ДТП автомобіль позивачки отримав технічні пошкодження. Зазначений випадок, відповідно до п.3.2. Договору страхування, є страховим випадком.

Вигодонабувачем за Договором страхування, є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк».

Згідно листа ПАТ «ОТП Банк» на адресу ПрАТ «СК «Уніка», банк не заперечує проти сплати страхового відшкодування на користь страхувальника ОСОБА_1 за Договором страхування у зв»язку із повним погашенням заборгованості перед Банком за кредитним договором №CL-012/109/2008 від 09.04.2008р., укладеним з позивачкою.

Позивачка, відповідно п.8.1 Договору страхування, повідомила відповідача про настання страхового випадку 06.11.2013р. з місця пригоди по телефону, викликала співробітників ДАІ, які здійснили оформлення ДТП, а 07.11.2013р. - письмово повідомила відповідача про настання страхового випадку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно ч.1 ст.990 ЦК України, п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування», Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Кожне зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається (ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України).

Пунктом 11.27 Договору страхування визначено, що страхове відшкодування виплачується протягом 10 робочих днів з дня прийняття відповідачем рішення про виплату страхового відшкодування.

Пунктом 11.26 Договору страхування встановлено, що рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування приймається відповідачем протягом 10 робочих днів з дня надання всіх необхідних документів.

Відповідно п.11.12 Договору страхування, якщо позивач отримав від третьої сторони часткове відшкодування збитків, понесених у зв»язку із страховим випадком, страхове відшкодування виплачується Страховиком з вирахуванням суми відшкодування, отриманої від третьої сторони.

Страховою компанією винуватця ДТП - АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ.», позивачці виплачено 17.02.2014р. страхову виплату 26 331,21 грн.

У пункті 1.1. Договору страхування визначено ринкову вартість забезпеченого транспортного засобу в розмірі 74 000,00 грн.

Розмір безумовної франшизи, відповідно п.1.3 Договору страхування, для даного страхового випадку, становить 1% від страхової суми.

Згідно п.11.15 Договору страхування, розрахунок суми страхового відшкодування при настанні, зокрема, страхового випадку «ДТП», здійснюється на основі звіту (дослідження) експерта/оцінювача, або на основі аварійного сертифікату Страховика, або на основі калькуляції відновлювального ремонту на станції технічного обслуговування (СТО), відповідно до одного із варіантів, визначених в п.1.7 Договору, зокрема, на підставі звіту (дослідження) експерта/оцінювача або на підставі аварійного сертифікату Страховика із застосуванням при розрахунку розміру збитку середньо регіональних (рекомендованих) розцінок на ремонтні роботи в регіоні реєстрації ТЗ (відповідно до офіційного періодичного видання «Бюлетень автотоварознавця пп. 11.15.1. Договору).

Позивачкою 05.12.2013р. відповідачеві надано калькуляцію відновлювального ремонту на станції технічного обслуговування (СТО) - останній із необхідних документів, відповідно п.11.6, п.11.15 Договору страхування, для прийняття відповідачем рішення про виплату страхового відшкодування - рахунок-фактура №СЧ-0014031 від 20.11.2013р. ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський» на суму 63 999,55грн.

ПрАТ «СК «УНІКА», відповідно пп. 11.15.1. Договору страхування, для здійснення розрахунку суми страхового відшкодування, замовив ПП «Галавтоекспертиза» проведення оцінки вартості відновлювального ремонту належного позивачці забезпеченого транспортного засобу.

12.11.2013р. оцінювачем ПП «Галавтоекспертиза» ОСОБА_4 за участі позивачки було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу та складено протокол огляду №33с/11/13 від 12.11.2013р.

Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля ПП «Галавтоекспертиза» від 21.11.2013року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Nissan Note», реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 68 908,92 грн.

25.12.2013р. позивачкою отримано лист вих.№129653 від 20.12.2013р. ПрАТ «СК «Уніка» (а.с.89 т.1), за змістом якого позивачці відмовлено у виплаті страхового відшкодування, у зв'язку відсутністю підстав для здійснення страхового відшкодування згідно п.11.10.1 Договору страхування, з посиланням на те, що вартість автомобіля є вищою ніж страхова сума за договором та повідомлено про виплату страхового відшкодування в сумі 820,81 грн, що становить вартість оплати послуг евакуатора та послуг СТО за виключенням безумовної франшизи в сумі 740,00 грн.

Згідно страхового акту №00129653 від 10.01.2014р., відповідачем розраховано суму страхового відшкодування, належну до виплати позиваці в розмірі 820,81 грн (а.с.83)

Відповідно п.11.5.1 Договору страхування, у разі виникнення спірних питань щодо суми страхового відшкодування між Страховиком та Страхувальником або Вигодонабувачем, незалежна експертна оцінка обов»язково проводиться в одній із експертних установ, яка погоджена зі Страховиком, і Вигодонабувачем.

Згідно висновку №16543/14-54 судової автотоварознавчої експертизи від 20.01.2015р., ринкова вартість забезпеченого транспортного засобу позивачки складає 88 050,17 грн., вартість відновлювального ремонту цього транспортного засобу становить 66 170,84грн., залишкова вартість - 44 120,88 грн.

Відповідно до п. п. 11.10 - 11.10.1 Договору, при повному конструктивному або фізичному зруйнуванні ТЗ, Страховик має право прийняти рішення стосовно виплати страхового відшкодування, а саме: Страховик здійснює виплату страхового відшкодування виходячи із страхової суми (з урахуванням умов п.10.5 Договору) за відрахуванням франшизи, зносу, який визначається відповідно до п.11.3 Договору, та вартості залишків ТЗ.

Згідно 10.5 Договору, у разі, коли за результатами незалежної експертної оцінки при настанні страхового випадку виявиться, що діюча страхова сума становить певну частку ринкової вартості транспортного засобу на момент настання страхового випадку, яку розрахував експерт (страхова сума менше ринкової вартості), Страховик відшкодовує таку ж частку від визначених по страховій події збитків. При цьому, умови даного пункту застосовуються, коли різниця між ринковою вартістю транспортного засобу на момент настання страхового випадку та діючою страховою сумою перевищує 10% від діючої страхової суми.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сума страхового відшкодування має розраховуватися таким чином:

(88 050,17 грн (ринкова вартість автомобіля на момент ДТП) х 5,81% (процент зносу за період дії Договору, відповідно до п. 11.3 Договору) - 44 112,88 грн. (вартість залишків пошкодженого транспортного засобу) - 740,00 грн (безумовна франшиза) -26 331,21 грн (страхове відшкодування, здійснене страховою компанією винуватця ДТП) - 820,81 грн. (страхове відшкодування, розраховане і виплачене відповідачем) = 10 929,55 грн.

Позивач просить стягнути на її користь меншу суму - 10 789,05 грн. Тому на користь позивачки підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі 10 789,05 грн.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч.1 ст.625 ЦК України).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України).

У зв»язку із наданням позивачкою, станом на 05.12.2013р., всіх необхідних документів страхове відшкодування мало бути виплачене не пізніше 25.12.2013р.

Зобов»язання відповідача перед відповідачкою щодо виплати страхового відшкодування є грошовим.

Тому з відповідача на користь позивачки, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, підлягають стягненню втрати від інфляції за період з січня 2014р. по червень 2014р. виходячи з розміру невиплаченого страхового відшкодування в сумі 10 789,05 грн, що становить 1 247,97 грн, та 3% річних від зазначеної суми, що становить 167,60 грн.

Суд погоджується зі здійсненим позивачем розрахунком втрат від інфляції та 3% річних, наведеним у клопотанні про зменшення позовних вимог (а.с.204-205 т.1), відповідач не заперечив щодо правильності здійсненого позивачем розрахунку.

Таким чином з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума 12 204,62 грн (10 789,05 грн + 1 247,97 грн + 167,60 грн).

Позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Правовідносини, що існують між сторонами, є зобов'язальними. У разі порушення зобов'язання моральна шкода може відшкодовуватися лише тоді, якщо це встановлено договором або законом (ст.611 ЦК). Таким чином, оскільки між сторонами існують договірні відносини, які врегульовані спеціальним Законом «Про страхування» та Цивільним кодексом України, ст.992 якого не передбачає такого виду відповідальності страховика, як відшкодування моральної шкоди, укладеним сторонами Договором страхування не передбачено відшкодування моральної шкоди, тому відповідні вимоги позивача є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам - в загальній сумі 4 188,60 грн, що складається зі сплаченої позивачкою вартості судової автотоварознавчої експертизи в сумі 1 845,00 грн; понесених витрат на правову допомогу в сумі 2 100,00 грн, оплачених судовим збором вимог майнового характеру в сумі 243,60 грн).

На підставі наведеного, ст.ст. 525, 526, 610, 611, 625, 988, 990, 992 ЦК України, ст.20 Закону України «Про страхування», керуючись ст.ст. 10, 11, 57- 61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка», третя особа - Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» - про захист прав споживача, стягнення невиплаченого страхового відшкодування та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (, місцезнаходження: вул.Саксаганського, 70-А, м.Київ, 01032) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_2) суму страхового відшкодування в розмірі 10 789 (десять тисяч сімсот вісімдесят дев»ять) грн 05 коп, втрати від інфляції по заборгованості із невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 1 247 (одна тисяча двісті сорок сім) грн 97 коп; 3% річних в сумі 167 (сто шістдесят сім) грн. 60 коп, а всього - 12 204 (дванадцять тисяч двісті чотири) грн. 62 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (, місцезнаходження: вул.Саксаганського, 70-А, м.Київ, 01032)на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_2) судові витрати в загальній сумі 4 188 (чотири тисячі сто вісімдесят вісім) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А.В. Шумко