Справа № 694/898/16-ц
провадження 2/694/468/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

26.07.2016 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд, Черкаської області в складі : головуючої судді Гончаренко Т.В. при секретарі Блискавки А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Звенигородка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Шевченківської сільської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою до Шевченківської сільської ради в якій просить про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.03.1999 року померла баба позивача ОСОБА_2, яка проживала разом з позивачем в одному будинку в с. Шевченкове, Звенигородського району, Черкаської області. Відповідно до ст..1266 ЦК України внуки спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. А так як батько позивача, а її єдиний син ОСОБА_3 помер 22.0 6.1981 року, позивач є спадкоємцем спадкового майна ОСОБА_2 за правом представлення. Сестра позивача, ОСОБА_4, відмовилася від спадщини на його користь, що стверджується копією її нотаріально посвідченої заяви. Після смерті ОСОБА_2 позивач не звертався до нотаріуса, так як житловий будинок був оформлений на ім' я позивача, а про земельну ділянку йому нічого відомо не було. В поточному році при проведенні інвентаризації невитребуваних паїв сільською радою, було встановлено, що покійна баба позивача перебувала в списку осіб, яким були наділені земельні паї. Відповідно до повідомлення відділу Держгеокадастру у Звенигородському районі, дійсно на імя ОСОБА_2 17.12.2003 року був виданий державний акт на землю серії ІІІ-ЧР №024362 на підставі рішення Шевченківської сільської ради №3/5 від 17.07.2002 року на земельну ділянку площею 2,89 га в межах Шевченківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Для отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач звернувся до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою, але йому було відмовлено у його видачі в зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, а також відсутні докази родинних відносин між позивачем та померлою його бабою. Свідоцтво про народження позивача є в наявності, але відсутнє свідоцтво про народження його батька. Відповідно до повідомлення державного архіву Черкаської області запис акта про народження ОСОБА_3 за 1936 рік не зберігся. У судове засідання позивач надіслав заяву в якій просить справу слухати у його відсутність позовні вимоги задовільнити повністю. В судове засідання представник Шевченківської сільської ради не з"явився надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.2 ст. 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою. Відповідно до ст..392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, в разі втрати документа право власності визнається в судовому порядку. А так як власник помер, право на звернення до суду про визнання права переходить до його спадкоємців. А тому судом здійснюється розгляд даного цивільного провадження. Дослідивши докази, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню на підставі наступного. Відповідно до свідоцтва про смерть серія 1-СР №105419 виданного виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області від 10.03. 2016 року вбачається, що ОСОБА_2 померла 09.03.1999 року (а.с.7). Згідно свідоцтва про смерть 22.06.1981 року (а.с.8). помер ОСОБА_3. Як вбачається із свідоцтва про народження № 0685550 батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с.9). Відповідно до Акту від 23.05.2016 року ОСОБА_2 яка померла 09.03.1999 року дійсно проживала однією сімєю та вела спільне господарство з сином ОСОБА_3, який помер 22.06.1981 року, невісткою ОСОБА_6, онуками ОСОБА_1, ОСОБА_7, які після смерті ОСОБА_2 користувалися її майном. (а.с.11). Довідка № 16 від 30.05.2016 року видана виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради підтверджує те, що баба ОСОБА_1, яка померла 09.03.1999 року дійсно постійно проживала ІНФОРМАЦІЯ_1. Інших осіб, малолітніх, неповнолітніх дітей які спільно проживали з померлим не має. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про доведеність юридичного факту, що покійна ОСОБА_2 була рідною мамою покійного батька позивача ОСОБА_3, та рідною бабусею ОСОБА_1. Відповідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР № 024362 ОСОБА_2 передана у приватну власність земельна ділянка площею 2.89 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.14). Відповідно до довідки із відділу Держгеокадастру у Звенигородському районі № 31-28-0.4-1529/2-16 від 04.07.2016 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі дублікату втраченого державного акту на імя ОСОБА_2 та вказано середню вартість земельної частки станом на 01.01.2016 р. в сумі 103 374 грн. 77 коп. Приватний нотаріус Звенигородського районного нотаріального округу до якого звертався позивач із заявою, відмовив в зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, а також відсутні докази родинних відносин (а.с.18). Відповідно до оголошення в газеті вбачається, що втрачений державний акт серії ЧР 024362 від 17.12.2003 року на право на земельну ділянку площею 2,89 га, виданий на імя ОСОБА_2, вважати недійсним. Крім того, з позовом про визнання права власності на спадщину в судовому порядку, може звернутися особа лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Дані роз'яснення містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування". Ст. 16 ЦК України дає перелік способів захисту цивільних прав та інтересів судом. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Згідно ст. 1223 ЦК України право на успадкування мають особи, визначенні у заповіті. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З вищевказаних підстав позов ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню. Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 16, 1216, 1223, 1225, Цивільного кодексу України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. № 7 та ст. ст. З, 15, 118 120, п. 1 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України ,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю. . Встановити факт, що покійна ОСОБА_2, померла 09.03.1999 р. була рідною мамою покійного батька позивача ОСОБА_3, померлого 22.06.1981 р., та являлася рідною бабусею ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за позивачем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителем ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності в порядку спадкування на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Шевченківської сільської ради загальною площею 2,8 9 га, яка фактично належала ОСОБА_2, яка померла 09.03.1999 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Черкаської області.

Суддя Звенигородського

районного суду ОСОБА_8.