Справа № 219/5646/16-ц
Провадження № 2/219/2920/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.09.2016 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Погрібної Н.М.,

при секретарі Мирошниченко О.Л.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмут цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сімєю та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 15.05.2002 року по 17.01.2016р. його з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 17.01.2016 року та визнання за ним права власності на ? частину жилого будинку, що знаходиться за адресою: вулиця Молодіжна, 16, м. Соледар Донецької області.

В обґрунтування позову вказував, що з 2001 року по 17.01.2016 року він проживав однією сім'єю, але без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, вів з нею спільне господарство, мав спільний сімейний бюджет та спільні витрати.За договором купівлі-продажу жилого будинку від 22.08.2006р., вони з ОСОБА_4 за спільні кошти придбали жилий будинок з надворними спорудами та побудовами, який знаходиться за адресою: вулиця 21-ї Річниці Жовтня, 16, м. Соледар Донецької області, який було оформлено на ім'я ОСОБА_4 На підставі рішення Соледарської міської ради від 15.10.2015 № 6/74-914 вулицю 21-ї Річниці Жовтня було перейменовано на вулицю Молодіжну. Отже, на даний час зазначений вище будинок знаходиться за адресою: вулиця Молодіжна, 16, м. Соледар Донецької області. 17.01.2016 року ОСОБА_4 померла та після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із вищевказаного жилого будинку.У встановленому порядку спадщину шляхом подання до нотаріальної контори відповідної заяви прийняли син померлої - відповідач та він, діючи в інтересах їх з померлою неповнолітньої доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2. Свідоцтва про право на спадщину на даний час нікому не видані та право власності на спірний будинок за жодним зі спадкоємців на даний час не оформлено. Батьки померлої ОСОБА_4 ОСОБА_6 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у встановленому законом порядку відмовились від спадщини після померлої доньки. Перший шлюб померлої ОСОБА_4 було розірвано 15.05.2002 року. Оскільки з 2001 року та до моменту смерті ОСОБА_4 він вів з нею спільне господарство, мав з нею спільний сімейний бюджет та спільні витрати, в іншому шлюбі з травня 2002 року вони не перебували, були зареєстровані та фактично проживали за однією адресою, мають спільну дитину, то їх з померлою ОСОБА_4 відносини мають всі передбачені законом ознаки сім'ї, оскільки сім'я може бути створена не тільки на підставі шлюбу, а й на інших підставах, що не заборонені законом.

Враховуючи викладене вважав, що він є співвласником майна, яке було придбано з померлою ОСОБА_4 під час спільного проживання однією сім'єю, але без реєстрації шлюбу.

Ці обставини і зявилися підставою для позову.

В судовому засіданні представник позивача наполягав на позові та просив його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Суд, вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сімєю та визнання права власності, підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно ксерокопії паспорту ОСОБА_3 народився 22.10.1973 році у м. Соледарі, паспорт виданий Артемівським МВ УМВС України в Донецькій області 18.11.1998 році.

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 22.08.2006року ОСОБА_9 продав ОСОБА_4 житловий будинок з надвірними спорудами та побудовами, який знаходиться в м. Соледарі вул. 21-ї Річниці Жовтня, 16 на земельній ділянці розміром 1618,0 кв.м.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 народився 23.07.1994році, батьками вказано: ОСОБА_10 та ОСОБА_11.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_4, було розірвано 15.05.2002році.

Згідно про народження ОСОБА_5, остання народилась 16.04.2004році, батьками вказано: ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_4 померла 17.01.2016році.

Згідно відповіді, наданої Соледарською державною нотаріальною конторою від 09.09.2016року вбачається, що після померлої 17.01.2016року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, нотаріусом 27.05.2016 року заведена спадкова справа за № 36/2016. Вказана спадкова справа заведена за заявою спадкодавця сина померлої- Вікторова ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3, який прийняв спадщину, також на підставі ст. 1268 ч.4 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину донька померлої ОСОБА_5, 2002року народження. Інші спадкоємці за законом- батьки померлої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 відмовилися від спадщини.

Згідно показань свідка ОСОБА_13, яка у судовому засіданні пояснювала, що вона є матірю позивача ОСОБА_3, її син та ОСОБА_4, яка померла 17.01.2016 року проживали однією родиною 15 років вели спільне господарство. Від даного шлюбу мають дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Згідно показань свідка ОСОБА_14, який у судовому засіданні пояснював, що він є другом ОСОБА_3 з останнім товаришують з 2002року. Йому відомо, що ОСОБА_3 проживав спільно з ОСОБА_4, яка померла 17.01.2016 року однією сімєю 15 років, вели спільне господарство.

Згідно показань свідка ОСОБА_8, яка у судовому засіданні пояснювала, що вона є матірю померлої ОСОБА_4, яка померла 17.01.2016 року. Її донька проживала 15 років однією сімєю з ОСОБА_3, від даного шлюбу мають дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Згідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно зі ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Також ст. 12 Конвенції встановлено і право на шлюб.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.

А тому, враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає доведеним факт проживання позивача та померлої ОСОБА_4 однією сімєю без реєстрації шлюбу з 15.05.2002року по день смерті ОСОБА_4 17.01.2016року.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, житловий будинок № 16 по вул. Молодіжна м. Соледар Донецької області є спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка померла 17.01.2016 року, що проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Згідно ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відтак, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача та визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку № 16 по вул. Молодіжна м. Соледар в порядку розподілу спільного майна подружжя.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 21, 36, 60, 70, 74 Сімейного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сімєю та визнання права власності, задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без реєстрації шлюбу з 15.05.2002року по день смерті ОСОБА_4, тобто до 17.01.2016року.

Визнати за ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 (картка платника податків НОМЕР_1) право власності на ? частину жилого будинку, що знаходиться за адресою: вулиця Молодіжна, 16, м. Соледар Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М.Погрібна