АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/1170/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1630/16Головуючий у 1-й інстанції Шаповал Т.В. Доповідач ап. інст. Карнаух П. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Карнауха П.М.

суддів Кривчун Т.О., Пилипчук Л.І.

секретаря Філоненко О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 19 березня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути на її користь з ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 30 % з усіх видів заробітку (доходу), та аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною трирічного віку.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що з 04.07.2014 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, від якого ІНФОРМАЦІЯ_3 року у них народилась дочка ОСОБА_6. З січня 2015 року відповідач проживає окремо, матеріальну допомогу на утримання дочки добровільно не надає.

Також просила стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки вона не працює, а перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 19 березня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 30 % з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення повноліття дитини, починаючи з 5 березня 2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3 на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку щомісячно і до досягнення дитиною дочкою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 трьох років, починаючи з 5 березня 2015 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В частині стягнення аліментів допущено негайне виконання рішення.

В апеляційному порядку вищевказане рішення оскаржила ОСОБА_2, яка в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на те, що судом не було враховано, що ОСОБА_4 має двох дітей від першого шлюбу, на утримання яких за судовим рішенням сплачує аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, а також сплачує аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини до досягнення дитиною трьох років.

Також вказує, що суд не залучив її до участі у справі, у зв'язку з чим неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, а також невірно визначив розмір аліментів на утримання дитини, зазначивши їх у відсотках.

Зазначене рішення вже було предметом апеляційного та касаційного розгляду.

Так, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 березня 2016 року рішення Апеляційного суду Полтавської області від 21 липня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З огляду на те, що рішення Апеляційного суду Полтавської області від 21.07.2015 року в частині стягнення аліментів на утримання дитини судом касаційної інстанції не переглядалося, апеляційний суд при новому розгляді переглядає рішення суду першої інстанції лише в частині стягнення аліментів на утримання дружини.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення учасників процесу, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що 04.07.2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, про що 04.07.2014 р. складено відповідний актовий запис № 788. Прізвище після державної реєстрації шлюбу в чоловіка та дружини - ОСОБА_3 (а.с. 5).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року народилася ОСОБА_6, батьками якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Дитина проживає з позивачем (а.с.3,4).

Позивач ОСОБА_3 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, не працює.

Установлено, що ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, від якого мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5.

На підставі рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 28.03.2014 року зареєстровано розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_2

ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України як інвалід ІІ групи та їй призначена пенсія з 30.07.2014 р. по 31.07.2017 р. (а.с.44).

Згідно довідки Куйбишевської сільської ради виконавчого комітету Оржицького району Полтавської області від 17.07.2015 року, ОСОБА_4 дійсно зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 разом з батьком ОСОБА_10 та матір'ю ОСОБА_10 (а.с.88).

Згідно довідки від 16.07.2015 року за № 18, ОСОБА_4 працює з 11.04.2014 року по теперішній час менеджером з регіонального розвитку в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Лімагрейн Україна» (а.с. 89).

Як убачається з наказу № 152/2015-К від 10.11.2015 р., ОСОБА_4 працював у ТОВ «Лімагрейн Україна» на посаді менеджера, з 24.12.2015 року звільнений з посади відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України.

З матеріалів справи також вбачається, що рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 15 липня 2013 року, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дружини у зв'язку з доглядом за дитиною задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_3, жителя села Кйбишеве Оржицького району полтавської області, на утримання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_2, жительки АДРЕСА_2, аліменти в розмірі 1/8 частки його доходу (заробітку), починаючи з 27.05.2013 року - дати подачі позову і до досягнення дитиною ОСОБА_9 трирічного віку до 17.03.2016 року.

Вирішено питання стягнення судового збору та допущено негайне виконання рішення (а.с. 31-33).

Заочним рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 23 серпня 2013 року стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Михайлополь, Іванівського району, Одеської області на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 27 травня 2013 року і до досягнення дітьми повноліття.

Вирішено питання стягнення судового збору. Допущено негайне виконання рішення та враховано добровільну сплату ОСОБА_4 частини аліментних виплат (а.с.34-35).

Постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Павлишин Н.В. від 28.01.2015 р. на підставі п.10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку починаючи з 23.01.2013 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 40,41).

Згідно довідки державного виконавця станом на 01.12.2014 р. заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_4 становить 105394,66 грн. (а.с. 42).

Також в справі наявні ксерокопії квитанцій про отримання ОСОБА_2 аліментів від ОСОБА_4 (а.с.70-75).

Задовольняючи позов про стягнення коштів на утримання дружини, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з положень ст.ст.80,84 СК України та з тих підстав, що відповідач добровільно кошти на утримання дружини ОСОБА_3 не надає.

Колегія суддів, з урахуванням висновків, викладених в ухвалі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 березня 2016 року, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Ухвалюючи рішення про стягнення аліментів на утримання дружини, місцевий суд не встановив, чи проводяться з відповідача стягнення за іншими виконавчими документами та не врахував, що кошти на утримання ОСОБА_2 за рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 15.07.2013 року стягнуті до досягнення дитиною ОСОБА_9 трирічного віку, тобто до 17.03.2016 року. Тому на теперішній час аліменти стягуються лише на утримання дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, а також ОСОБА_6 у розмірі 30% з усіх видів заробітку щомісячно.

Виходячи з цього, на користь дружини ОСОБА_3 можливо стягнути аліменти у розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_6 повноліття.

При цьому, розмір відрахувань із заробітної плати відповідача в цілому з урахуванням аліментів, що стягуються на утримання дітей, не перевищуватиме 70% його заробітку, що відповідає ч. 4 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» та узгоджується з роз'ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення місцевого суду в частині стягнення аліментів на дружину, ухвалення нового рішення про часткове задоволення цих вимог та стягнення з відповідача на користь позивачки ОСОБА_3 аліментів на її утримання у розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, трьох років, починаючи з 05 березня 2015 року.

Керуючись ст. ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п 1,4 ст. 309, ст.ст.316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 19 березня 2015 року скасувати в частині стягнення аліментів на дружину та ухвалити нове рішення про часткове задоволення цих вимог.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, трьох років, починаючи з 05 березня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 в дохід держави 243,60 грн. судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: /підпис/ П.М.Карнаух

Судді: /підпис/ Л.І.Пилипчук

/підпис/ Т.О.Кривчун

ЗГІДНО: Суддя Апеляційного

суду Полтавської області П.М.Карнаух