РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/4621/15-ц

пр. № 2/759/198/16

16 березня 2016 року Святошинський районний суд м.Києва

в складі судді Лук"яненко Л.М.

при секретарі Коваленко І.А. , Борей В.Г. , Скляренко В.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києві

справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно,- ,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ " Державний ощадний банк України " в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно та виселення, з урахуванням уточнень до позовної заяви просили: Звернути стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру НОМЕР_3, загальною площею 25,7 кв.м., житловою площею 17,00 кв.м. зі всіма" невід'ємними її приналежностями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 (НОМЕР_1, виданий Миронівським РВГУ МВС України у Київській області 14. 08. 2002 р., ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на підставі договору купівлі-продажу квартири, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С. М. 15 березня 2005 року зареєстрованого в реєстрі за № 646 та зареєстрований у Київському міському бюро технічної інвентаризації і реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 17. 03. 2005 року, записаний у реєстрову книгу № д. 698 - 30 за реєстровим № 6684 - а, що була передана в іпотеку відповідно до іпотечного договору № 1415 від 19. 09. 2007 року публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 (НОМЕР_1, виданий Миронівським РВГУ МВС України у Київській області 14. 08. 2002 р„ ідентифікаційний номер НОМЕР_2) перед публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (р/р 35194016 в ОПЕРУ філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», МФО 322669, код СДРПОУ 09322277) за договором відновлюваної кредитної лінії № 723 від 19.09.2007 року в сумі 21 893,41 (двадцять одна тисяча вісімсот дев'яносто три дол. США 41 цент), шляхом реалізації предмету іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, що визначена на підставі оцінки предмету іпотеки "Державним підприємством «Державний інститут судових економіко- правових та технічних експертних досліджень» від 07.10.2015 року в сумі 456 600 грн. 00 коп. (чотириста п'ятдесят шість тисяч шістсот грн. 00 коп.) або за курсом НБУ станом на дату оцінки 21210 (двадцять одна тисяча двісті десять) доларів США; виселити ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8 з квартири АДРЕСА_1 із зняттям з реєстраційного обліку та стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4 934 грн. 00 коп..

В обґрунтування вказаного позову посилались на що 19 вересня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області та ОСОБА_1 було укладено Договір відновлюваної кредитної лінії № 723. Згідно з пунктом 1.1. Договору відновлюваної кредитної лінії № 723 від 19.09.2007 року Банк зобов'язався надати грошові кошти в сумі 44 000,00 (сорок чотири тисячі ) доларів США, а Позичальник зобов'язався отримати, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 14% відсотків річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені Кредитним договором.

Згідно з пунктом 1.6. Кредитного договору загальний термін користування кредитом складає 10 років, при цьому дата остаточного погашення Кредиту не пізніше 19 вересня 2017 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за Договором відновлюваної кредитної лінії № 723 від 19.09.2007 року між Банком та Позичальницею ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір №1415 від 19.09.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лосевим В.В., за реєстрованим в реєстрі за № 2397.

Згідно з умовами Іпотечного договору, ОСОБА_1 передала в іпотеку, а Банк прийняв в порядку і на умовах визначених в Іпотечному договорі, нерухоме майно - однокімнатну квартиру НОМЕР_3, загальною площею 25.7 кв.м., житловою площею 17,00 кв.м. зі всіма невід'ємними її приналежностями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з пунктом 4.2. Іпотечного договору у разі невиконання чи неналежного виконання зобов'язання за Кредитним договором в цілому або його частини Банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки.

16 жовтня 2014 року, в зв'язку з невиконанням позичальницею своїх зобов'язань. АТ «Ощадбанк» було направлено лист - вимогу №21/03 - 723/21, яким Банк зобов'язав ОСОБА_1 погасити заборгованість за Договором відновлюваної кредитної лінії № 723 від 19.09.2007 року, а саме сплатити залишок заборгованості по кредиту, сплатити прострочену заборгованість, сплатити нараховані відсотки та пеню в строк не пізніше тридцяти календарних днів з дня одержання листа-вимоги.

Але, не зважаючи на неодноразові нагадування, ОСОБА_1 в установу Банку так і не з'явилась, суму заборгованості в повному обсязі не погасила, внаслідок чого станом на 02.03.2015 року наявна заборгованість за Договором відновлюваної кредитної лінії № 723 від 19.09.2007 року в сумі 19 229 ( дев'ятнадцять тисяч двісті двадцять дев'ять) дол. США 78 центів, яка складається з: 14 100,00 дол.США (378 699,41 грн.) - загальна сума не простроченого кредиту (основного боргу); 3 188,13 дол.США (85 627,16 грн.) - загальна сума прострочених чергових платежів за кредитом (по основному боргу); 1 403,94 дол.США (37 707,18 грн.) - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 6,63 дол.США (178,07 гри.) - сума нарахованих відсотків за березень 2015р. ( з 01.03.2015р.-01.03.2015р.); 151,34 дол.США (4 064,71 грн.) - загальна сума пені за несвоєчасну сплату основних платежів за кредитом; 67,82 дол.США (1 821,51 грн.) - загальна сума пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом; 24,88 дол.США (668,23 грн.) - загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу;

190,25 дол.США (5 109,76 грн.) - загальна сума інфляційних втрат прострочених сум заборгованості по основному боргу; 85,65 дол.США (2300,40 грн.) - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам; 11,14 дол.США (299,19 грн.) - загальна сума 3% річних від прострочених сум по відсоткам.

За офіційним курсом НБУ гривні до долара США (100,00 доларів США = 2685,8114) станом на 02.03.2015 року, заборгованість за кредитом договором в гривневому еквіваленті складає 516 475 (п'ятсот шістнадцять тисяч чотириста сімдесят п'ять) грн. 62 коп.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору просять задовольнити позовні вимоги.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені про день слухання справи, про причини неявки суд не повідомили. Суд, керуючись вимогами ст.ст.74,77,ч.4 ст.169, 224-228 ЦПК України, вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача проти такого вирішення справи не заперечував.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, 19 вересня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області та ОСОБА_1 було укладено Договір відновлюваної кредитної лінії № 723. Згідно з пунктом 1.1. Договору відновлюваної кредитної лінії № 723 від 19.09.2007 року Банк зобов'язався надати грошові кошти в сумі 44 000,00 (сорок чотири тисячі ) доларів США, а Позичальник зобов'язався отримати, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 14% відсотків річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені Кредитним договором. Згідно з пунктом 1.6. Кредитного договору загальний термін користування кредитом складає 10 років, при цьому дата остаточного погашення Кредиту не пізніше 19 вересня 2017 року. (а.с. 15-16)

ОСОБА_1 станом на 02.03.2015 року має заборгованість за Договором відновлюваної кредитної лінії № 723 від 19.09.2007 року в сумі 19 229 ( дев'ятнадцять тисяч двісті двадцять дев'ять) дол. США 78 центів, яка складається з: 14 100,00 дол.США (378 699,41 грн.) - загальна сума не простроченого кредиту (основного боргу); 3 188,13 дол.США (85 627,16 грн.) - загальна сума прострочених чергових платежів за кредитом (по основному боргу); 1 403,94 дол.США (37 707,18 грн.) - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 6,63 дол.США (178,07 гри.) - сума нарахованих відсотків за березень 2015р. ( з 01.03.2015р.-01.03.2015р.); 151,34 дол.США (4 064,71 грн.) - загальна сума пені за несвоєчасну сплату основних платежів за кредитом; 67,82 дол.США (1 821,51 грн.) - загальна сума пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом; 24,88 дол.США (668,23 грн.) - загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу

190,25 дол.США (5 109,76 грн.) - загальна сума інфляційних втрат прострочених сум заборгованості по основному боргу; 85,65 дол.США (2300,40 грн.) - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам; 11,14 дол.США (299,19 грн.) - загальна сума 3% річних від прострочених сум по відсоткам. (а.с. 220-224)

За офіційним курсом НБУ гривні до долара США (100,00 доларів США = 2685,8114) станом на 02.03.2015 року, заборгованість за кредитом договором в гривневому еквіваленті складає 516 475 (п'ятсот шістнадцять тисяч чотириста сімдесят п'ять) грн. 62 коп.

Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), та в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В забезпечення виконання зобов'язань за Договором відновлюваної кредитної лінії № 723 від 19.09.2007 року між Банком та Позичальницею ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір №1415 від 19.09.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лосевим В.В., за реєстрованим в реєстрі за № 2397. (а.с.17-19)

Згідно з умовами Іпотечного договору, ОСОБА_1 передала в іпотеку, а Банк прийняв в порядку і на умовах визначених в Іпотечному договорі, нерухоме майно - однокімнатну квартиру НОМЕР_3, загальною площею 25.7 кв.м., житловою площею 17,00 кв.м. зі всіма невід'ємними її приналежностями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Право власності Іпотекодавця на квартиру підтверджується Договором купівлі - продажу від 15 березня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М., зареєстровано в реєстрі за № 646. Квартиру зареєстровано у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 17.03.2005 року, записаним у реєстрову книгу д.698 - 30 за реєстровим номером 6684 - а. (а.с.20)

Згідно з пунктом 4.2. Іпотечного договору у разі невиконання чи неналежного виконання зобов'язання за Кредитним договором в цілому або його частини Банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки.

Проте вимоги банку у позасудовому порядку задоволені не були.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Факт неналежного виконання позичальником своїх договірних зобов'язань і наявність підтверджується наявними у матеріалах справи наданими позивачем вказаними платіжними документами і розширеними розрахунками заборгованості, якими підтверджується заявлений банком розмір загального боргу позичальника. (а.с.220-224)

Відповідно до частини 1 статті 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває права звернення на предмет застави.

Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Викладене свідчить про наявність підстав на звернення стягнення банком на предмет іпотеки в рахунок задоволення своїх вимог за договором відновлювальної кредитної лінії № 723 від 19.09.2007 року.

Відповідно до статей 590, 591 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Щодо звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду відповідно до статті 39 Закону України "Про іпотеку", то суд у своєму рішенні може встановити спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки або шляхом проведення прилюдних торгів, або із застосуванням процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України "Про іпотеку".

Таким чином і застосування судом процедури продажу іпотекодержателем предмета іпотеки у порядку статті 38 Закону України "Про іпотеку" і продаж забезпеченого іпотекою майна з прилюдних торгів у ході виконавчого провадження є встановленими законодавцем способами звернення стягнення на предмет іпотеки, кожен із яких суд застосовує, враховуючи характер спірних правовідносин сторін.

Так, у даному разі, позовною вимогою, яка визначає і предмет позову, є вимога про захист порушеного права іпотекодержателя, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а відтак суд може застосовувати будь-який із способів звернення стягнення, передбачених законодавцем у частині 1 статті 39 Закону України "Про іпотеку".

Враховуючи викладене, задля забезпечення захисту цивільних майнових, житлових та інших конституційних прав і законних інтересів сторін даного спору, суд вважає за необхідне, задовольнити вимогу і звернути стягнення на користь позивача на предмет іпотеки, нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру НОМЕР_3, загальною площею 25,7 кв.м., житловою площею 17,00 кв.м. зі всіма" невід'ємними її приналежностями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, шляхом реалізації предмету іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, що визначена на підставі оцінки предмету іпотеки "Державним підприємством «Державний інститут судових економіко- правових та технічних експертних досліджень» від 07.10.2015 року в сумі 456 600 грн. 00 коп. (чотириста п'ятдесят шість тисяч шістсот грн. 00 коп.) або за курсом НБУ станом на дату оцінки 21210 (двадцять одна тисяча двісті десять) доларів США. Дане підтверджено правовими позиціями Верховного Суду України, викладену в постанові від 27 травня 2015 року , та в постанові Верховного Суду України від 09.09.2015 року по справі №6-483цс15, а саме за змістом Закону україни " Про мараторій на стягнення майна громадян України , наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті " встановлює порядок вирішення спорів щодо примусового звернення на предмети застави та іпотеки , а саме : визначає , що за певних умов та протягом певного проміжку часу таке стягнення не проводиться . Оскільки Законом не призупиняється дія будь- яких нормативних актів у сфері регулювання кредитних правовідносин , зокрема тих , що визначають правові підстави для звернення в судовому порядку стягнення на відповідні предмети забезпечення , його чинність на час вирішення спору сама по собі не може бути підставою для відмови в захисті порушеного права .

Що ж стосується вимоги позивача виселити ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8 з квартири АДРЕСА_1 із зняттям з реєстраційного обліку суд приходить до наступного висновку.

В забезпечення виконання зобов'язань за договором відновлювальної кредитної лінії № 723 від 19.09.2007 року ОСОБА_1 25.07.2007 р. уклала з позивачем Іпотечний договір №1415 від 19.09.2007 року, згідно якого відповідач надала в іпотеку нерухоме майно, а саме однокімнатну квартиру НОМЕР_3, загальною площею 25.7 кв.м., житловою площею 17,00 кв.м. зі всіма невід'ємними її приналежностями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить їй на праві власності з 13.03.2005 року на підставі Доровору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М., зареєстровано в реєстрі за № 646. Квартиру зареєстровано у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 17.03.2005 року, записаним у реєстрову книгу д.698 - 30 за реєстровим номером 6684 - а. (а.с.20)

Таким чином, зазначена квартира, що є предметом іпотеки, придбана відповідачем не за рахунок коштів, які отримані ОСОБА_1 за кредитним договором в 2007 році, а право власності на неї набуто ОСОБА_1 ще в 2005 році.

Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку».

Так, згідно із частинами першою, другою статті 39 цього Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Частиною першою статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є стаття 109 ЖК УРСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення.

Частина третя статті 109 ЖК УРСР регулює порядок виселення громадян.

Відповідно до частини другої статті 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Таким чином, частина друга статті 109 ЖК УРСР встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

Відтак, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі частини першої статті 40 Закону України «Про іпотеку» підлягають застосуванню як положення статті 40 цього Закону, так і норма статті 109 ЖК УРСР.

Отже, за змістом цих норм особам, які виселяються з жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, інше постійне житло надається тільки в тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла.

Установивши у справі, що в іпотеку передано квартиру, яка була придбана не за рахунок отриманих кредитних коштів, суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для виселення мешканців із зазначеної квартири без надання їм іншого постійного житла. Дане встановлено також в правовій позиції Верховного Суду України, викладену в постанові від 18 березня 2015 року по справі №6-39цс15.

Керуючись ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача судові витрати по справі судовий збір в розмірі 4 934 (чотири тисячі дев»ятсот тридцять чотири) гривні 00 копійок.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 527, 530, 572, 589 - 592, 610, 611 ЦК України, ст.ст. 11, 33, 39, 40 Закону України „Про заставу", ст.109 ЖК УРСР, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 224 - 228, 294 ЦПК України, застосовуючи правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 18 березня 2015 року по справі №6-39цс15, правовими позиціями Верховного Суду України, викладену в постанові від 27 травня 2015 року , та в постанові Верховного Суду України від 09.09.2015 року по справі №6-483цс15д, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно - задовольнити частково .

Звернути стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру НОМЕР_3, загальною площею 25,7 кв.м., житловою площею 17,00 кв.м. зі всіма" невід'ємними її приналежностями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 (НОМЕР_1, виданий Миронівським РВГУ МВС України у Київській області 14. 08. 2002 р., ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на підставі договору купівлі-продажу квартири, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С. М. 15 березня 2005 року зареєстрованого в реєстрі за № 646 та зареєстрований у Київському міському бюро технічної інвентаризації і реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 17. 03. 2005 року, записаний у реєстрову книгу № д. 698 - 30 за реєстровим № 6684 - а, що була передана в іпотеку відповідно до іпотечного договору № 1415 від 19. 09. 2007 року публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 (НОМЕР_1, виданий Миронівським РВГУ МВС України у Київській області 14. 08. 2002 р„ ідентифікаційний номер НОМЕР_2) перед публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (р/р 35194016 в ОПЕРУ філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», МФО 322669, код СДРПОУ 09322277) за договором відновлюваної кредитної лінії № 723 від 19.09.2007 року в сумі 21 893,41 (двадцять одна тисяча вісімсот дев'яносто три дол. США 41 цент), шляхом реалізації предмету іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, що визначена на підставі оцінки предмету іпотеки "Державним підприємством «Державний інститут судових економіко- правових та технічних експертних досліджень» від 07.10.2015 року в сумі 456 600 грн. 00 коп. (чотириста п'ятдесят шість тисяч шістсот грн. 00 коп.) або за курсом НБУ станом на дату оцінки 21210 (двадцять одна тисяча двісті десять) доларів США.

В частині виселення ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8 з квартири АДРЕСА_1 із зняттям з реєстраційного обліку - відмовити .

Стягнути з ОСОБА_1 (НОМЕР_1, виданий Миронівським РВГУ МВС України у Київській області 14. 08. 2002 р., ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області на р/р 35194016 в ОПЕРУ філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», МФО 322669, код ЄДРГІОУ 09322277 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4 934 грн. 00 коп. (чотири тисячі дев'ятьсот тридцять чотири грн. 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 днів.

Роз*яснити відповідачу , шо він має право на перегляд заочного рішення суду на протязі 10 днів після отримання копії рішення суду .

СУДДЯ: