Справа № 515/1157/16-ц
Провадження № 2-р/515/2/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2016 року Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря Коренчук О.Е.

представника заявника адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області мате- ріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, ОСОБА_3 про визнання

права власності на земельну ділянку і заяву ОСОБА_2 про розяснення рі-

шення суду,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 20 квітня 2010 року, яке наб- рало чинності 06 травня 2010 р., позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку площею 5,06 га, розташовану на території Диві- зійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, посвідчену державним актом серії ІІІ-ОД № 015932, яка залишилася після смерті ОСОБА_5

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про розяснення рішення суду, посилаючись на те, що згідно зазначеного державного акту на право приватної власності на землю, померлій ОСОБА_5 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 10,12 га, розташована на території Дивізійської сільської ради. ОСОБА_5 за життя заповіла йому частку зазначеної зе- мельної ділянки площею 5,06 га, належної їй на підставі державного акту серії ІІІ-ОД № 015932. Другу частину зазначеної земельної ділянки площею 5, 06 га прийняла у спадок ОСОБА_3, яка у цивільній справі, про розяснення рішення якої йдеться, виступала відповідачем разом з Ди- візійською сільською радою. При зверненні до державного реєстратора відділу надання адмініст- ративних послуг при Татарбунарській райдержадміністрації Одеської області йому було відмов- лено у реєстрації земельної ділянки, отриманої у спадок за заповітом у звязку з тим, що не визна- чено, яка у його власності перебуває частина земельної ділянки. Просив розяснити, чи складає належна йому земельна ділянка площею 5,06 га 1/2 частину від цілісного, неподільного обєкта - земельної ділянки загальною площею 10,12 га, що підтверджується витягом з державного земель- ного кадастру і державним актом серії ІІІ-ОД № 015932. Крім того, також просив розяснити, на- лежна йому земельна ділянка знаходиться у спільній частковій чи у спільній сумісній власності.

Сторони у справі у судове засідання не зявилися, хоча повідомлялися про час і місце судового засідання у телефонному режимі. Проте їх неявка, відповідно до ч.3 ст.221 ЦПК України, не пере- шкоджає розгляду питання про розяснення рішення суду.

Представник заявника надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути заяву за його відсут- ності, а її вимоги - задовольнити.

Вивчивши матеріали зазначеної справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Згідно ст.221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим, суд за заявою осіб, які брали участь у справі, може постановити ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Рішення суду від 20 квітня 2010 року не має недоліків, які б робили його незрозумілим, ним задоволено вимоги позивача, про які йшлося у позовній заяві і які визнані судом обгрунтованими.

Але у звязку з не зазначенням того, що земельна ділянка площею 5,06 га, право власності на яку визнано за ОСОБА_2 на підставі зазначеного рішення суду, складає 1/2 частину від ці- лісного, неподільного обєкта - земельної ділянки загальною площею 10,12 га, посвідченої держав- ним актом серії ІІІ-ОД № 015932, яка залишилася після смерті ОСОБА_5, не є можливою державна реєстрація за позивачем права власності на зазначену частину земельної ділянки.

Отже, хоча у заповіті, позовній заяві не йшлося про те, що ОСОБА_5 за життя заповіла по- зивачу 1/2 частку зазначеної земельної ділянки, належної їй на підставі державного акту серії ІІІ- ОД № 015932, є тільки посилання на її площу - 5,06 га, і це не знайшло свого відображення у заз- наченому рішенні суду, проте це є очевидним, оскільки із земельної ділянки загальною площею 10,12 га, належної померлій ОСОБА_5, на її половину - площею 5,06 га за рішенням суду від 20.04.2010 р. визнано право власності за ОСОБА_2, а другу частину зазначеної земель- ної ділянки також площею 5,06 га прийняла у спадок ОСОБА_3

Таким чином, отримана позивачем за заповітом частина земельної ділянки площею 5,06 га ста- новить 1/2 частку від цілісного, неподільного обєкта - земельної ділянки загальною площею 10,12 га, що належала померлій ОСОБА_5

Що стосується виду спільної власності, то слід зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

А як передбачено ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

А оскільки спільна власність ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у спадковій земельній ділянці визначена у частках по 1/2, то зазначена земельна ділянка є їх спільною частковою власністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.208-210, 221 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Розяснити рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 20 квітня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Дивізійської сільської ради Татарбунар- ського району Одеської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку.

Зазначити, що земельна ділянка площею 5,06 га, яка розташована на території Дивізійської сі- льської ради Татарбунарського району Одеської області і посвідчена державним актом серії ІІІ-ОД № 015932, що залишилася після смерті ОСОБА_5, право власності на яку визнано рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 20.04.2010 р. за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, становить 1/2 частину від цілісного, неподільного обєкта - земельної ділянки загальною площею 10,12 га, належної ОСОБА_5 на підставі державного акту серії ІІІ-ОД № 015932.

Розяснити ОСОБА_2, що належна йому згідно рішення суду земельна ділянка знаходи- ться у спільній частковій власності, вона є його зі ОСОБА_3 спільною частковою власніс- тю.

Ухвалу суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області протягом 5 днів з дня постановлення ухвали. Особи, без участі яких було постановлено ухвалу суду, можуть оскаржити її протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Тимошенко