Справа № 587/1198/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., при секретарі Токаревій В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми заяву Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про розяснення рішення суду по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розподіл домоволодіння, визнання права власності на самовільно збудовані будівлі,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з заявами про розяснення рішення суду, посилаючись на те, що 01.08.2016 року на виконання до Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області надійшов виконавчий лист № 587/1198/14-ц від 11.11.2015 року, виданий Сумським районним судом, в резолютивній частині якого зазначено: зобовязати ОСОБА_2 демонтувати дверний блок між приміщеннями 1-4 і 1-1, демонтувати перегородку та організувати житлову кімнату площею 14,7 кв. м., який знаходиться за адресою: с. Косівщина, вул. Молодіжна,76. Разом з тим Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено виконання рішення суду щодо організації житлової кімнати. Крім того, в змісті виконавчого документа чітко не зазначено, де саме необхідно демонтувати перегородку та яким чином організувати житлову кімнату площею 14,7 кв. м. Посилаючись на ці обставини, державний виконавець просив розяснити рішення суду, а саме розяснити, де саме необхідно демонтувати перегородку та яким чином організувати житлову кімнату.

В судове засідання представник Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області не зявився, про час та місце розгляду заяви повідомлений у встановленому законом порядку; неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд не вбачає підстав для задоволення заяви.

У відповідності з ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець в процесі виконання судового рішення вправі звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повної і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вимоги до змісту рішення суду містяться у ст. 215 ЦПК України.

Отже, зі змісту наведених норм ЦПК вбачається, що рішення суду повинно відповідати критеріям визначеності та якості: бути чітким, переконливим, зрозумілим як для осіб, які брали участь у справі, так і для державного виконавця.

У відповідності до ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Дослідивши текст рішення суду, суд приходить до висновку, що на даний час немає підстав вважати, що рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі або для державного виконавця, оскільки резолютивна частина рішення суду викладена зрозуміло, формулювання рішення суду не допускають подвійного тлумачення прийнятого рішення, перешкод для виконання рішення суду не вбачається, для сторін по справі рішення є зрозумілим, про що пояснили в судовому засіданні сторони виконавчого провадження - ОСОБА_1, її представник ОСОБА_5, боржник ОСОБА_2

Ставлячи питання про розяснення рішення суду, державний виконавець фактично ставить питання про розяснення шляхів подальшого виконання рішення суду, тлумачення окремих положень законодавства, що регулює процедуру проведення виконавчих дій.

Разом з тим, питання щодо виконання судових рішень регулюються Законом України «Про виконавче провадження» і іншими нормативними актами, тлумачення яких не входить в компетенцію суду.

За таких обставин суд не вбачає підстав для постановлення ухвали про розяснення рішення суду, яке у відповідності з вимогами ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 124 Конституції України підлягає виконанню всіма органами, підприємствами, установами, посадовими особами та громадянами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 221 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про розяснення рішення суду по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розподіл домоволодіння, визнання права власності на самовільно збудовані будівлі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя