Справа № 2/593/341/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2016 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Макійчук Г.Р.

за участі позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за позовом ОСОБА_1 до Вербівськоїсільської ради Бережанського району, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про надання додаткового строку на прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, вказуючи, що після смерті його батька ОСОБА_4 залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (паю), що складається із трьох земельних ділянок загальною площею 1.68га, що знаходяться на території Вербівської сільської ради Бережанського району, і хоч згідно заповіту він є спадкоємцем цієї спадщини, однак розпорядитись нею не має можливості, бо нотконтора відмовила йому у видачі свідоцтва на спадщину у зв`язку з пропуском ним строку, встановленого законом на її прийняття, звернувся до суду з позовом, яким просить визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити.

Представник Вербівської сільської ради в судове засідання не з»явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення заявлених вимог заперечень не має.

Відповідачка ОСОБА_2 позову не визнала, просила у задоволенні заявлених вимог ОСОБА_1 відмовити, оскільки останній без поважних причин пропустив строк на звернення в нотаріальну контору.

Притягнута у якості співвідповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилася, не повідомила суд про причину своєї неявки, однак присутні у судовому засіданні учасники судового розгляду просили справу розглядати у її відсутності, оскільки відповідачка по справі (їх матір) є особою похилого віку та по стану здоров»я не може бути присутня в судовому засіданні.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2 та дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що вимоги позивача не підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності із ст. ст. 1217, 1220, 1223, 1270, 1272 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви на прийняття спадщини.

Судом встановлено, що батько позивача ОСОБА_4 був власником житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1, трьох земельних ділянок, що знаходяться на території Вербівської сільської ради Бережанського району та земельної частки (паю) загальною площею 1.68га, що скаладється із трьох земельних ділянок площами 0.81га, 0.55га та 0.32га.

3 липня 2015 року батько позивача розпорядився належним йому майном та у Вербівській сільській раді склав заповіт, яким на випадок своєї смерті все належне йому майно заповів ОСОБА_1.

Крім цього, 25 вересня 2015 року спадкодавець ОСОБА_4 шляхом складання договору дарування зазначене майно, окрім належної йому земельної частки (паю), подарував позивачу ОСОБА_1.

Вищевказані факти підтверджуються поясненнями сторін та оглянутим у судовому засіданні заповітом, складеним спадкодавцем 3 липня 2015 року, державним актом серії НОМЕР_1, виданим Вербівською сільською радою 5 лютого 2003 року, а також витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25 вересня 2015 року за № 44574242, № 44574763 та № 44574612.

Із свідоцтва про смерть, копія якого долучена до матеріалів справи, видно, що батько позивача ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1.68га, що знаходиться на території Вербівської сільської ради Бережанського району (Державний акт серії НОМЕР_1).

Із пояснень позивача також видно, що хоч його батько розпорядився належним йому майном та 3 липня 2015 року склав на його користь заповіт, однак він через незнання законодавства не звернувся у визначений законом строк в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, тому пропустив строк на її прийняття і в зв"язку з тим держнотконторою йому було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину, просить його позов задоволити і надати йому додатковий строк для прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, а ле на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи наведене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Пояснення позивача свідчать про те, що він не мав можливості вчасно звернутись у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, так як не знав вимог діючого законодавства і вважав, що він мав подати заяву в нотаріальну контору не до шестимісячного строку, а після шести місяців, а крім цього він не звернувся в нотаріальну контору своєчасно, через те, що здійснював догляд за старенькою матір"ю.

Не визнаючи заявлених позивачем вимог відповідачка ОСОБА_2, пояснила, що відповідач не здійснював догляду за матір"ю, оскільки їх матір ходить по хаті і доглядає та обходить себе сама і навпаки вона ще доглядає позивача, який лише зловживає алкоголем. Просить суд не брати до уваги пояснень позивача про те, що він доглядав матір, оскільки він у вказаний шестимісячний строк неодноразово їздив в Тернопіль, де проживав по декілька тижнів, а тому він мав змогу звернутися із письмовою заявою до нотаріуса. Крім цього, просить суд не брати до уваги пояснення позивача про те, що він не знав, що він має звернутися в нотконтору в шестимісячний строк, бо вона особисто йому про це говорила. Просить відмовити позивачу у задоволенні його вимог про надананя додаткового строку, оскільки він пропущений ним без поважних на те причин.

Згідно роз"яснень у п.2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Отже, юридична необізнаність позивача щодо порядку прийняття спадщини не може бути визнана судом поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Крім того, суд не бере до уваги пояснення позивача про те, що він пропустив строк і через те, що доглядав стареньку матір, оскільки його пояснення є голослівними і не підтверджуються жодними доказами, а крім цього, вони спростовуються поясненнями відповідачки ОСОБА_2, яка повідомила, що у зазначений строк їх матір по стану здоров"я не потребувала постійної опіки.

Таким чином, поскільки в судовому засіданні доведено, що позивач строк на прийняття спадкового майна, що залишилося після смерті йогобатька,пропустивбез поважних на те причин, а тому у задоволенні йогопозовних вимог слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 14, 60, 212- 215, 218, 292, 294 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, ст. ст. 1217, 1220, 1223, 1268, 1270, 1272 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову ОСОБА_1 до Вербівської сільської ради Бережанського району, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про надання додаткового строку на прийняття спадщини відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.