233 № 233/1328/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Наумик О.О., при секретареві Сухоставець Т.А., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, - про встановлення факту народження дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у поданій нею до суду в порядку окремого провадження заяві просить встановити факт народження нею 31 грудня 2015 року в м. Донецьку дитини жіночої статі, пославшись на те, що 31 грудня 2015 року в м. Донецьку від зареєстрованого 16.11.2013 р. з ОСОБА_2 шлюбу народила дитину дівчинку, про що Донецьким регіональним центром охорони материнства та дитинства м. Донецьку було видане медичне свідоцтво про народження №1529.

Народження нею дитини на території проведення антитерористичної операції унеможливлює реєстрацію народження дитини органом державної реєстрації актів цивільного стану, як це передбачено ст.144 СК України.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд дістає висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за таких підстав.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 р., дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Обовязок невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану частиною 1 статті 144 Сімейного кодексу України покладений на батьків.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" - державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження (ч.3). Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження (абз.1 ч.4). За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження (абз.5 ч.4).

Пунктом 7 частини 1 статті 256 ЦПК України передбачений розгляд судом справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно з абз.2 п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Судом встановлено, що з 16 листопада 2013 року громадянка України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває у зареєстрованому шлюбі з громадянином України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про шлюб Серії І-НО №342457, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Єнакіївського міського управління юстиції у Донецької області в матеріалах справи на а.с.7).

31 грудня 2015 року ОСОБА_1, перебуваючи з зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, народила дитину жіночої статі. Ця подія відбулася в м. Донецьку, тобто на тимчасово окупованій території, що є загальновідомим фактом.

На підтвердження факту народження дитини заявником надані суду копії таких документів, як «Медичне свідоцтво про народження №1529» за формою первинної облікової документації за № 103/о, затвердженою наказом МОЗ України від 08.08.2006 р. №545, видане 31.12.2015 р. Донецьким регіональним центром охорони материнства та дитинства (а.с.9), « Эпикриз после операции кесарева сечения» (а.с. 8), з якого вбачається, що 31.12.2015 р. ОСОБА_1 в Донецькому регіональному центрі охорони материнства та дитинства народила дитину жіночої статі.

Та обставина, що подія народження дитини відбулася в м. Донецьку тимчасово окупованій території, що є загальновідомим фактом, унеможливлює отримання виданого державним органом України свідоцтва про народження з огляду на нижченаведене законодавство.

Відповідно до статті Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

У відповідності до ст.9Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.1). Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (ч.2). Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.3). Встановлення звязків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України (ч.4).

З огляду на викладене, ту обставину, що для проведення державної реєстрації народження дитини заявниці є об'єктивні перешкоди, з метою захисту прав і свобод заявниці ОСОБА_1, як громадянки України, її новонародженої дитини, суд вважає що заявлені вимоги належить задовольнити, встановивши факт народження дитини, що надасть можливість батькам дитини отримати видане державним органом України свідоцтво про її народження.

На підставі ст.144 Сімейного кодексу України, ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", керуючись ст.ст. 209,212-215,234,251-257 1 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_3, у м. Донецьку, Україна, громадянкою України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, дитини жіночої статі.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію судового рішення видати особам, які брали участь у справі, негайно після його проголошення або невідкладно надіслати судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження особи.

Суддя: