Справа № 639/5779/16-ц
21 листопада 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова
у складі: головуючого судді Іванової І.В.,
за участю секретаря Тущенко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач, ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», звернулося до суду з позовною заявою та просить ухвалити рішення, згідно якого стягнути з відповідача ОСОБА_1 на їх користь заборгованість по кредитному договору № 61Ф-ПК-13 у розмірі 14 155,45 грн. та судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 378,00 грн.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18.05.2011 року ОСОБА_1 (надалі - Відповідач) та ПАТ «ВТБ ОСОБА_2» (надалі ОСОБА_2) уклали кредитний Договір № 61Ф-ПК-13 (надалі Кредитний Договір). Відповідно до умов Кредитного ОСОБА_2 зобовязався надати Відповідачу кредит у вигляді грошових коштів в національній валюті, а Відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (рівними платежами щомісячно).
Банк свої зобовязання за Кредитним ОСОБА_2 виконав в повному обсязі (а саме надав Відповідачу (позичальнику) грошові кошти в обсязі та у строк, встановлений Кредитним ОСОБА_2). Проте, відповідно до покладених на Відповідача умов Кредитного ОСОБА_2 Відповідач не виконав свої зобовязання припинив вносити щомісячні платежі, передбачені умовами Кредитного ОСОБА_2 як повернення отриманих коштів та сплату процентів за користування кредитом. У звязку із припиненням здійснення платежів на виконання Кредитного ОСОБА_2 у Відповідача утворилася заборгованість за Кредитним ОСОБА_2.
16.07.2013 року ПАТ «ВТБ ОСОБА_2» та ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» (ЗНВІПФ «ПРІМОКОЛЕКТ ВЕНЧУРНИЙ ФОНД-1», керуючись главою 47 ЦК України, уклади Договір відступлення права вимоги № 16/07/2013-01. Відповідно до умов ОСОБА_2 відступлення права вимоги № 16/07/2013-01 та у відповідності ст. 512 ЦК України, ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» (ЗНВІПФ «ПРІМОКОЛЕКТ ВЕНЧУРНИЙ ФОНД-1» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право вимоги за Кредитним ОСОБА_2, укладеним між ПАТ «ВТБ ОСОБА_2» та Відповідачем.
Станом на 18.07.2016 року заборгованість Відповідача становить 14 155,45 гривень, з яких:
- 8 368,43 грн. основний борг;
- 5 787,02 грн. відсотки ;
- 0 грн. штрафні санкції;
- 0 грн. комісія за користування кредитними коштами.
Отже, тому позивач звернувся з зазначеним позовом до суду для примусового стягнення заборгованості з Відповідача.
Представник позивача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності від 28.09.2016 року, в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, згідно якої підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила розглянути справу без її участі та у випадку неявки відповідача без поважних причин, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис у судовій розписці, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У звязку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі.
Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність у їх задоволенні, виходячи з наступного.
Згідно вимогам ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
18.05.2011 року відповідач ОСОБА_1 та ПАТ «ВТБ ОСОБА_2» уклали кредитний Договір № 61Ф-ПК-13. (а.с.4-10).
Відповідно до умов Кредитного ОСОБА_2 зобовязався надати Відповідачу кредит у вигляді грошових коштів в національній валюті, а Відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (рівними платежами щомісячно).
Банк свої зобовязання за Кредитним ОСОБА_2 виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, встановлений Кредитним ОСОБА_2.
Однак, всупереч нормам законодавства та умов ОСОБА_2 відповідач свої зобовязання перед позивачем не виконав припинив вносити щомісячні платежі, передбачені умовами Кредитного ОСОБА_2 як повернення отриманих коштів та сплату процентів за користування кредитом, тим самим порушив істотні умови кредитного договору.
16.07.2013 року ПАТ «ВТБ ОСОБА_2» та ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» (ЗНВІПФ «ПРІМОКОЛЕКТ ВЕНЧУРНИЙ ФОНД-1», уклади Договір відступлення права вимоги № 16/07/2013-01. Відповідно до умов ОСОБА_2 відступлення права вимоги № 16/07/2013-01 ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» (ЗНВІПФ «ПРІМОКОЛЕКТ ВЕНЧУРНИЙ ФОНД-1» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право вимоги за Кредитним ОСОБА_2, укладеним між ПАТ «ВТБ ОСОБА_2» та Відповідачем (а.с.12-15).
Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобовязанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено ОСОБА_2 або законом.
У звязку із припиненням здійснення платежів на виконання Кредитного ОСОБА_2 у Відповідача утворилася заборгованість за Кредитним ОСОБА_2.
Станом на 18.07.2016 року заборгованість Відповідача становить 14 155,45 гривень, з яких:
- 8 368,43 грн. основний борг;
- 5 787,02 грн. відсотки ;
- 0 грн. штрафні санкції;
- 0 грн. комісія за користування кредитними коштами.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Так, відповідач допустив істотні порушення умов договорів.
Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання ( неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання та на вимогу кредитора зобовязаний виплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а крім того, якщо за порушення зобовязання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі, незалежно від стягнення збитків на підставі ст. 624 ЦК України.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням визнається правовідношення, на підставі якого одна сторона (боржник Відповідач) зобовязується здійснити на користь другої сторони (кредитора Позивача) певні дії (передати майно, виконати роботу, надати послуги, виплатити грошові кошти та ін.) або утриматися від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобовязань. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини, відповідно до ст. 11 ЦК України.
Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України.
Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом України.
Відповідач в судове засідання не зявився, заперечень щодо позовних вимог ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» та доказів, які б спростовували доводи позивача, що є йго обовязком відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, суду не надав.
Враховуючи, що відповідач не виконує свій обовязок зі своєчасного повернення суми кредиту та відсотків за користування ним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 212-215, 224226 ЦПК України, ст.ст. 509, 512, 514, 525, 526, 527, 530, 610, 612, 625, 629, 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України, Законом України Про банки і банківську діяльність , суд -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» заборгованість по кредитному договору № 61Ф-ПК-13 у розмірі 14 155,45 грн. (чотирнадцять тисяч сто пятдесят пять гривень 45 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з моменту одержання його копії.

Суддя Іванова І.В.