Справа № 186/1133/16-ц
Номер провадження № 2/0186/580/16
05 вересня 2016 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді: Демиденко С.М.
секретар: Фадєєва Т.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним,
ОСОБА_1 звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 14 травня 2001 року ОСОБА_2, яка діяла за себе та від імені неповнолітнього сина: ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про право власності на житло №4880, виданого 06 травня 1997 року Першотравенським УЖКГ Павлоградського виробничого обєднання по видобутку вугілля «Павлоградвугілля», зареєстрованого Міжміським бюро технічної інвентаризації м.Павлограда від 23 вересня 1998 року за №26-179 продала однокімнатну квартиру №7 в житловому будинку № 11 по вулиці Шахтарської Слави (до перейменування на підставі Закону України Про засудження комуністичного та націонал- соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки вулиці Леніна) міста Першотравенська, Дніпропетровської області, загальною площею 29,4 кв.м., житловою площею 16,5 кв.м. ОСОБА_1, що підтверджується договором купівлі - продажу нерухомого майна зареєстрованого на Промисловій товарній біржі 14 травня 2001 року за №5/12-НДП.
При оформлені договору обміну нерухомого майна сторони домовилися про істотні умови договору, що підтверджується письмовими доказами, відбулося повне договору, оскільки цього не вимагали умови самого договору.
Згідно виписки з фінансово - облікового рахунку ОСОБА_2 та ОСОБА_4 виписались з квартири АДРЕСА_1, що підтверджує виконання п.5 умов договору купівлі - продажу нерухомого майна.
Пунктом 8 Договору визначено, що відповідно до ст. 227 ЦК України, цей договір підлягає реєстрації в бюро технічної інвентаризації м.Павлограда, що і було здійснено позивачем. Згідно реєстраційного посвідчення від 18 червня 2001 року, Павлоградське бюро технічної інвентаризації засвідчило, що квартира №7, по вулиці Шахтарської Слави, будинок №11 у місті Першотравенську зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу нерухомого майна посвідченого 14 травня 2001 року Промисловою товарною біржею за договором №5/12-НДП.
Колективне підприємство Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації видало технічний паспорт на квартиру №7 в житловому будинку №11 по вулиці Шахтарської Слави (Леніна), міста Першотравенська, Дніпропетровської області, ОСОБА_1.
Реєстрація Павлоградського БТІ за ОСОБА_1 права власності на квартиру на підставі договору купівлі - продажу нерухомого майна, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на червень 2001 року не суперечила чинному законодавству.
Просить суд визнати договір купівлі - продажу нерухомого майна, укладений між ОСОБА_2, яка діяла за себе та від імені неповнолітнього сина: ОСОБА_3, та ОСОБА_1, зареєстрований на Промисловій товарній біржі 14 травня 2001 року за №5/12-НДП дійсним.
Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяви про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідачі по справі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно копії договору купівлі - продажу нерухомого майна від 14 травня 2001 року, який був зареєстрований Промисловою товарною біржею за реєстраційним номером 5/12-НДП, підтверджується факт того, що ОСОБА_2, яка діяла за себе та від імені неповнолітнього сина: ОСОБА_3 продала ОСОБА_1 однокімнатну квартиру №7 в житловому будинку № 11 по вулиці Леніна, міста Першотравенська, Дніпропетровської області, яка належить на підставі свідоцтва про право власності на житло №4880, виданого 06 травня 1997 року Першотравенським УЖКГ Павлоградського виробничого обєднання по видобутку вугілля «Павлоградвугілля», зареєстрованого Міжміським бюро технічної інвентаризації м.Павлограда від 23 вересня 1998 року за №26-179.
Реєстраційним посвідченням Павлоградського бюро технічної інвентаризації від 18 червня 2001 року засвідчено, що квартира АДРЕСА_2 зареєстрована за ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі - продажу посвідченого 14 травня 2001 року Промисловою товарною біржею за №5/12-НДП і записане в реєстрову книгу за №26-179.
Стаття 9 Житлового Кодексу України вказує, що громадяни України мають право на придбання будинків і квартир на біржових торгах.
Відповідно до ст. 227 ЦК України, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі, за вимогою сторони, яка уклала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Відповідно до ст. 224 ЦК України (в редакції 1963 року), яка діяла на час вказаних вище правовідносин, за договором купівлі - продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" в редакції, чинний станом на 03 лютого 2001 року, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Відповідно до ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 року №3 «Про судову практику у справах про визнання угод недійсними», зі змінами та доповненнями розяснено, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах) міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб. Якщо така угода, яка виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Однак це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження (наприклад, статтями 105, 114, ЦК).
Отже, враховуючи встановлені по справі обставини та аналізуючи наведені норми законодавства, суд вважає доведеним, що 14 травня 2001 року між сторонами був укладений договір купівлі - продажу нерухомого майна, а саме спірної квартири, умови якого на час розгляду справи виконані, що підтверджується реєстрацією позивача за вказаною адресою та державною реєстрацією права власності на спірну квартиру.
Як зазначено вище, спірний договір купівлі - продажу нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_3, позивачем був зареєстрований в БТІ, до теперішнього часу жодна з сторін договору не заявляла про його недійсність, на даний час виконані всі умови цього договору, відповідачі передали усі права на квартиру, знялись з реєстрації та зареєструвались за іншою адресою, однак ухиляються від нотаріального оформлення договору.
Враховуючи, що на цей час позивач позбавлений права реалізувати своє право на розпорядження вказаною вище квартирою, з метою справедливого вирішення справи та захисту невизнаних прав позивача, суд, враховуючи встановлені обставини, вважає за необхідне позов задовольнити та визнати договір купівлі - продажу нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_3, укладений 14 травня 2001 року між сторонами та посвідчений на товарній біржі - дійсним.
Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним задовольнити.
Визнати договір купівлі -продажу нерухомого майна №5/12-НДП укладений 14 травня 2001 року на Промисловій товарній біржі між ОСОБА_2, яка діяла за себе та від імені неповнолітнього сина: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 дійсним.
Судові витрати віднести за рахунок позивача.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Першотравенського міського суду протягом десяти днів з моменту одержання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: /ОСОБА_5/