Справа № 2-3922/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 липня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Калініченко О.Б.

при секретарі Іоновій Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася з позовом, в якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мотивуючи вимоги тим, що відповідач сином не цікавиться, ухиляється від виконання своїх обов'язків по його вихованню та утриманню, не приділяє йому належної уваги, не дбає про його стан здоров'я, ніяких спроб для налагодження стосунків із сином не вчиняє. Виходячи з інтересів дитини, а також у зв'язку з вирішенням різних питань, пов'язаних з долею дитини, позивачка просила позбавити відповідача батьківських прав, оскільки вихованням та утриманням дитини займається виключно вона.

Крім того, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від його утримання, матеріальної допомоги добровільно не надає.

В судове засідання представник позивачки надав заяву, в якій позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів в разі неявки відповідача не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, відомостей про постійне місце роботи, доходи та наявність інших утриманців суду не надав.

Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд, враховуючи письмову заяву представника позивачки, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Представник органу опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації надала висновок, в якому вважав, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки з матеріалів справи вбачаються всі підстави для цього.

Дослідивши матеріали справи та висновок органу опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, а також ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі ст. 164 СК України батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що 24.10.2012 року Пролетарським районним судом м. Донецька розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які мають спільну дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Пролетарським районним управлінням юстиції в м. Донецьк, про що складено відповідний актовий запис №745 від 26.10.2011 року.

Згідно з рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька малолітній ОСОБА_2 залишився проживати з матір'ю, проти чого сторони по справі не заперечували.

Так, відповідач після розірвання шлюбу став проживати окремо, а дитина проживає разом з позивачкою. Як стверджує позивачка і це підтверджується зібраними доказами по справі, відповідач сином не цікавиться, з ним не спілкується, не виявляє зацікавленості поведінкою сина, не несе витрат на його утримання, його долею не переймається, участі у вихованні не приймає.

Вказані обставини підтверджуються висновком органу опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві держадміністрації від 09.06.2016 року №108-8929, згідно з яким сином опікується позивачка, яка працює, матеріально та житлом забезпечена, позитивно характеризується за місцем роботи.

Як вбачається з експериментально-психологічного висновку, наданого Київською клінічною лікарнею на залізничному транспорті №1, біологічного батька дитина не знає, татом називає вітчима, який є для нього авторитетом.

Думку батька дитини - ОСОБА_2 з вказаного питання з'ясувати не виявилось можливим, оскільки відповідно до інформації наданої 21.04.2016 року УДППЗ «Укрпошта» з 01.12.2014 року припинено пересилання пошти до м. Донецьк, тому листи-виклики батьку дитини за адресою його реєстрації не надсилались, а відповідно до інформації адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС, УДМС України у м. Києві ОСОБА_2 по м. Києву та Київській області зареєстрованим не значиться.

Таким чином, відповідач повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, матеріально сина не утримує, з ним не спілкується, його життям, здоров'ям не цікавиться.

Згідно з ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», ч.2 2, ст.150 СК України батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей, а за ухилення від виконання своїх обов'язків, відповідно до ст.164 СК України можуть бути позбавлені батьківських прав.

Так, постановою Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення від батьківських обов'язків це відсутність піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, коли батьки не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до п 2 ч.1 ст.164 СК України однією із підстав позбавлення батьківських прав є саме ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а правовим наслідком позбавлення батьківських прав є звільнення від відповідного обов'язку.

Враховуючи вік дитини, рівень її розвитку щодо можливості висловити свою думку з приводу спору, та те, що особиста участь в розгляді даної справи може завдати дитині душевного болю, надмірну емоційність та хвилювання, суд вважає що особиста участь дитини в розгляді даної справи недоцільна.

Таким чином, суд, відповідно до обставин справи та в інтересах дитини, вважає можливим позбавити відповідача батьківських прав щодо сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки відповідач як батько повністю самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, матеріально його не утримує, долею дитини не цікавиться та про нього не піклується.

Крім того, відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, передбаченого ст. 180-183 СК України і в порядку цих статей, тому задовольняючи даний позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання сина.

Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Так, виходячи з того, що відповідач відомостей про отримання доходу не надав, а позбавлення батьківських прав, не звільняє його від обов'язку щодо утримання своєї дитини, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 27.04.2016 року і до досягнення повноліття.

Керуючись ст.ст. 155, 164, 166, 171, 180-183 СК України, ст.ст. 3-4, 10-11, 57-61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (актовий запис 745 від 26.10.2011 року виданим Пролетарським районним управлінням юстиції у м. Донецьк).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 27.04.2016 року і до досягнення повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: