АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/1509/15-ц Головуючий в І інстанції
Провадження № 22ц/774/1445/к/16 Бондарєва О. І.
Категорія - 39 ( І ) Доповідач Грищенко Н. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - судді: Грищенко Н. М.

суддів: Барильської А. П., Братіщевої Л. А.

із секретарем : Чубіної А.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_2 - ОСОБА_3, відповідача: ОСОБА_4, та її представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє за довіреністю в інтересах ОСОБА_2, на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 10 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, треті особи: Перша Криворізька державна нотаріальна контора, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Криворізького міського управління юстиції, в особі Криворізького міського управління юстиції, про перерозподіл спадкового майна та визнання права власності на 1/3 частку спадкового майна та зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_4, Перша Криворізька державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Криворізького міського управління юстиції, про відмову від спадщини на користь спадкоємця, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОСОБА_7 звернулась до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати ОСОБА_8, якій за життя на праві приватної власності належало домоволодіння АДРЕСА_1 Спадкоємцями першої черги на спадкове майно є доньки померлої - позивачка ОСОБА_2 та відповідачки ОСОБА_9 і ОСОБА_6

Після смерті матері ОСОБА_2 в період з 2005 по 2013 роки не мала змоги особисто приїхати з АР Крим, де вона проживає безперервно з 1982 року, щоб подати заяву про прийняття спадщини після смерті матері.

У 2013 році ОСОБА_2 приїхала до міста Кривого Рогу, та зі слів своєї сестри, ОСОБА_6 дізналась, що спадщина успадкована їх рідною сестрою ОСОБА_9, яка у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак не повідомила нотаріуса про інших спадкоємців першої черги.

Звернувшись до Першої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, ОСОБА_2 20.05.2014 року отримала відмову нотаріуса з посиланням на пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини.

У зв'язку з тим, що вказаний строк нею пропущено з поважних причин, у зв'язку з неможливістю виїзду з АР Крим, та протягом 2013-2014 років позивач займалась відновленням втрачених документів на спірне домоволодіння, просила суд перерозподілити спадщину в рівних частинах між спадкоємцями першої черги, визнавши їх частки рівними, та визнати за нею право власності на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1, як спадкоємицею першої черги за законом, після смерті ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Під час розгляду справи ОСОБА_6 подала зустрічну позовну заяву, обґрунтовуючи її тим, що між трьома сестрами, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, була досягнута усна домовленість про те, що спірне домоволодіння після смерті матері залишається у ОСОБА_4, а остання в рахунок компенсації за спадщину виплатила їй та ОСОБА_2, по 2 000 євро, кожній. Вона відмовляється від своєї частки у спадковому майні, та просить суд визнати право власності на 1/3 частину у спірному домоволодіння, яка належить їй, за ОСОБА_4

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 10 травня 2016 року у задоволенні первісних та зустрічних позовних вимогах відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_11 - ОСОБА_3, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_11 у повному обсязі, оскільки вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, не взяв до уваги, що ОСОБА_11 не зверталась із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, через зайнятість, а відповідач ОСОБА_4 одноособово звернулась до нотаріуса, не повідомивши про наявність інших спадкоємців.

Пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_12 є неправдивими, оскільки не підтверджені належними доказами, ці особи знаходяться у дружніх стосунках з відповідачами. Висновок суду щодо можливості надсилання позивачем письмової заяви, є безпідставним, оскільки діюча на час відкриття спадщини Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій передбачала особисте подання спадкоємцем заяви до нотаріуса. Представник позивача вважає, що відсутність позивачем змоги бути присутньою за місцем відкриття спадщини, відновити документацію на спадкове майно, виготовити технічну документацію на домоволодіння, залишити житло, яке знаходиться на території АРК, тимчасово окупованої Російською Федерацією, є поважними для поновлення позивачу строку. Судом також не прийнято до уваги, що ОСОБА_6 на протязі 10 років не зроблено жодних дій для отримання спадщини, не надано доказів скрутного матеріального становища, тобто пропустила строк з поважних причин.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_4 просить рішення суду, як законне те обґрунтоване залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції під час розгляду справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 664 від 04.05.2005 року (а.с.12).

Згідно свідоцтв про народження та свідоцтв про укладення шлюбу, ОСОБА_2 (а.с.13-14); ОСОБА_4 (а.с.66-68); ОСОБА_6 (а.с.111); є рідними доньками ОСОБА_8

За життя ОСОБА_8 на підставі свідоцтв про право власності на частку у спільному майні подружжя та про право на спадщину, посвідчених 22.07.1980 року Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою, за реєстровими номерами 2-2806 та 2-2808, зареєстрованих 17.09.1980 року у КП ДОР «КБТІ», у реєстровій книзі №222, на сторінці №197, належало на праві приватної власності домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с.72-75).

Згідно свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 29.11.2005 року державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори Шабліян Є.М., реєстровий номер 2-2972, після смерті матері ОСОБА_8, домоволодіння АДРЕСА_1, успадковане її донькою, спадкоємицею першої черги за законом, - ОСОБА_4 (а.с.79).

Як вбачається з відповіді Першої Криворізької державної нотаріальної контори, вих. №1419 с-10/02-17 від 20.05.2014 року, ОСОБА_2 до шестимісячного строку заяву про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8 не подавала, і згідно з вимогами ст.1272 ЦК України вважається такою, що не прийняла спадщину (а.с.17).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що строк для прийняття спадщини позивачем ОСОБА_2 пропущений без поважних причин.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними, відповідають матеріалам справи й вимогам закону. При цьому доказам, що подані сторонами, суд дав належну правову оцінку, у відповідності до положень ст. 212 ЦПК України.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Позивачка ОСОБА_2 у встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини не подала, зі спадкодавцем на час смерті постійно не проживала, а тому нотаріус відмовив позивачу та надала їй постанову, в якій вказала, що остання пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини та роз'яснила, що остання має право звернутися до суду про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

В якості обґрунтування поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини позивачка зазначала, що вона проживала у АРК та витратила багато часу на оформлення документів на домоволодіння.

Ст. 1269 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем за місцем відкриття спадщини особисто.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту ї відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкоємцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 № 20/5 (зі змінами, які діяли на час відкриття спадщини), письмова заява про прийняття спадщини та відмову від неї подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Якщо заява, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа. Справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

За змістом ч. 3 ст. 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощам для спадкоємця на вчинення цих дій. (Постанова Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-148цс15)

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Безспірних доказів поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивачка суду не надала, саме по собі занятість на роботі, проживання у Автономній республіці Крим та відсутність документів на домоволодіння не свідчить про наявність об'єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини тривалий проміжок часу, майже 10 років. Крім того, окупація АРК Російською Федерацією на момент відкриття спадщини не відбувалось.

Вказані посилання безпідставні, оскільки позивачка не була позбавлена можливості направити заяву про прийняття спадщини поштою, як це передбачено Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 № 20/5. Зазначеним спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що вищезазначена Інструкція, що діяла на час відкриття спадщини, не давала позивачу можливості звернутись до нотаріуса письмово.

Доводи апеляційної скарги про неправдивість показань свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_12 і незаконність зустрічного позову ОСОБА_6 є безпідставними та не спростовують правильності висновків суду про відмову у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_2

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відповідача відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє за довіреністю в інтересах ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 10 травня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Н.М. Грищенко

Судді: А.П.Барильська

Л.А. Братіщева