Справа № 495/7563/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2016 року м. Білгород - Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого - одноособово судді Боярського О.О.,

при секретарі - Рачицькій І.А.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, про відвід судді по справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, визнання права власності за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярського О.О. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, визнання права власності за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності.

01 червня 2016 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2, подав до суду заяву про відвід судді Боярського О.О. від розгляду вказаної вище цивільної справи.

В обґрунтуванні заяви ОСОБА_2 посилається на те, що головуючий суддя Боярський О.О. не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу на підставі п.4 ч.1 ст. 20 ЦПК України (обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді), оскільки його дії, як головуючого по справі, викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді. Так, суддя Боярський О.О. на підставі заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову, своєю ухвалою від 19.10.2015 року вжив відповідні заходи (наклав арешт та заборону на відчуження нерухомого майна), а в подальшому апеляційним судом Одеської області ухвала була скасована з мотивів не дотримання суддею норм матеріального права та без врахування всіх обставин. Після цього суддя Боярський О.О. 10.03.2016 року виніс другу ухвалу про забезпечення позову за заявою ОСОБА_4, якою так само наклав арешт та заборону на відчуження того самого нерухомого майна. Такі обставини викликають сумнів у ОСОБА_1 в об'єктивності та неупередженості судді Боярського О.О.

Додатковими доводами обґрунтованості наголошень щодо не об'єктивності судді Боярського О.О. представник ОСОБА_2 називає порушення строків розгляду справи та прийняття зустрічних позовних заяв ОСОБА_3 і ОСОБА_4 з порушенням норм процесуального права.

Згідно з ст. 24 ЦПК України, у разі заявлення відводу суд повинен вислухати особу, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думку осіб, які беруть участь у справі. Заява про відвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Тобто, заява про відвід судді розглядається в судовому засіданні з викликом сторін. Так, судове засідання по справі призначено на 09 листопада 2016 року про що повідомлено учасників процесу.

Разом з тим, 10 жовтня 2016 року до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони державному виконавцю по виконавчим провадженням № 50355877 та № 49228779 вчиняти будь-які дії щодо звернення стягнення на спірну 21/100 частку будівлю спортивного комплексу за адресою: АДРЕСА_1, та зупинити продаж 21/100 часток вказаного комплексу.

У відповідності до вимог статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. У разі забезпечення вимог заявника заставою ухвала про забезпечення позову звертається до виконання негайно після внесення предмета застави в повному розмірі. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суд звертає увагу на те, що встановлені положення законодавства, стосовно строків (періоду) розгляду судом заяви про забезпечення позову, мають імперативний характер, є чіткими та тлумаченню не підлягають.

Проте, суд не може розглянути заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову не вирішивши питання про відвід судді, що було раніше заявлене представником ОСОБА_1

З цих підстав, беручи до уваги встановленні законом спеціальні строки для вчинення певних процесуальних дій, з метою недопущення порушення прав учасників процесу та найскорішого розгляду заяви про забезпечення позову, суд вважає за необхідне розглянути та вирішити питання щодо відводу судді Боярського О.О. від розгляду справи, заявленого представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2

Суд, дослідивши заяву про відвід, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 23 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Дослідивши викладені в заяві обставини, суд приходить до висновку, що представник ОСОБА_2 обґрунтовує свою заяву порушенням суддею процесуальних та матеріальних норм права під час розгляду справи, без зазначення чітких обставин, що свідчать про упередженість судді Боярського О.О.

Згідно з ч.1 ст. 20 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання; 2) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 3) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі; 4) якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді; 5) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу.

Однак, посилання ОСОБА_2 не підпадають під дію статті 20 ЦПК України, та не відносяться до жодної з підстав встановлених переліком.

Таким чином, посилання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на упередженість судді Боярського О.О. повністю безпідставні та надумані, мотивовані особистим не сприйняттям факту звернення ОСОБА_3, та ОСОБА_4 до суду. Дії ОСОБА_1 та її представника лише свідчать про її агресивне та не об'єктивне ставлення особисто до судді Боярського О.О. З цих підстав суд вважає, що заява про відвід судді не підлягає задоволенню.

Однак, керуючись загальними засадами цивільного законодавства, а саме справедливість, добросовісність, та розумність (п. 6 ст. 3 ЦК України), суд вважає за неможливе продовжувати розгляд цієї справи в умовах, коли сторони не довіряють суду.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦПК України, за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачено: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру…».

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з'ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги явну недовіру ОСОБА_1 головуючому судді Боярському О.О., вважаю за необхідне заявити собі самовідвід від розгляду дійсної цивільної справи, щоб в майбутньому у сторін не виникало сумнівів в об'єктивності та неупередженості судді, а також звинувачень у заінтересованості судді в результаті розгляду справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 20-24 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Боярського О.О. - відмовити.

Заявити самовідвід судді Боярському О.О. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, визнання права власності за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності.

Передати цивільну справу № 495/7563/15-ц до канцелярії Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для повторного розподілу між суддями в порядку передбаченому ст. 11-1 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О.Боярський