АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6523/16 Справа № 208/2041/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Похваліта С. М. Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 року

16 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Григор'євій В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 червня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" про стягнення утриманих податків та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з затримкою її виплати, відшкодування збитків та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21.06.2016 рокута ухвалити нове рішення по суті позовних вимог (а.с.64-70).

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21.06.2016 рокувідмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" про стягнення утриманих податків та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з затримкою її виплати, відшкодування збитків та моральної шкоди (а.с.60-61).

Як на підстави апеляційної скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, а також неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи (а.с.64-70).

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2 перебувала у трудових відносинах з відповідачем ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського", де працювала інженером.

Згідно рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 07.05.2014 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.11.2014 року з ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" на користь ОСОБА_2 стягнуто 25977 грн. 95 коп.; зобов'язано ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" подати до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі міста Дніпродзержинська уточнені відомості про заробітну плату ОСОБА_2 та сплатити в повному обсязі внески до Пенсійного фонду України за весь час вимушеного прогулу з 13.10.2009 року по 09.05.2011 рік; моральну шкоду в розмірі 1000 грн., судовий збір в розмірі 504 грн.

Відповідно до постанови державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Журавльова С.Г. від 23.12.2014 року виконавче провадження з примусового виконання рішення суду про стягнення на користь позивача боргу в розмірі 25977 грн. 95 коп. закінчено, у зв'язку зі сплатою боржником боргу в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач під час виконання рішення суду про стягнення боргу в розмірі 25977 грн. 95 коп. здійснив відрахування податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що є обов'язком відповідача.

Як роз'яснено в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" в рішенні суду має бути наведене розрахунки, з яких суд виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справлення та сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в рішенні.

За таких обставин, в силу діючого законодавства, а саме: ст. 237-1 КЗпП України, ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення", постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що відповідач не надав докази про сплату податків, не спростовують висновку суду про те, що податки обґрунтовано утримані відповідачем.

Згідно рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 07.05.2014 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.11.2014 року з ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" на користь ОСОБА_2 стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.03.2011 року по травень 2011 рік - 7648 грн. 28 коп.; невиплачену заробітну плату за період з 13.10.2009 року по 01.03.2011 рік - 6944 грн. 30 коп., компенсацію втрати частини заробітної плати з 13.10.2009 рік по 01.03.2011 рік у розмірі 4 604 грн. 41 коп., компенсацію втрати заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати за період з 17.01.2012 року по 03.03.2012 рік - 6780 грн. 96 коп., а всього - 25977 грн. 95 коп.

Вимоги виконавчого листа №415/3514/12 відповідач виконав своєчасно у повному обсязі, про що свідчать постанови про закінчення виконавчого провадження від 23.12.2014 року №45659649, №45669530.

Згідно п.8 Закону України "Про виконавче провадження", у разі виконання судового рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу боржник є податковим агентом, який виконує судове рішення, з відрахуванням податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування із сум, що належать до виплати стягувачу.

З сум 7648 грн. 28 коп. та 6944 грн. 30 коп. комбінат здійснив платіжним дорученням №29046 від 10.12.2014 року на суму 4336 грн. 32 коп. відрахування до податкової інспекції 15% податку на доходи фізичних осіб в сумі 2110 грн. 07 коп., в тому числі 1105 грн. 94 коп. з 7648 грн. 28 коп. та 1104 грн. 13 коп. з 6944 грн. 30 коп. за призначенням платежу: згідно рішення суду по справі №415/3514/12, а також платіжним дорученням №29044 від 10.12.2014 на суму 1034 грн. 99 коп. до пенсійного фонду 3,6% єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, в тому числі: 275 грн. 34 коп. з 7648 грн. 28 коп. та 250 грн. 07 коп. з 6944 грн. 30 коп. за призначенням платежу: згідно рішення суду у справі №415/3514/12.

Таким чином, податок на доход фізичних осіб та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування склав суму 2635 грн. 48 коп. (1105,94+1 104,13+275,34+250,07), які перераховані до пенсійного фонду та податковому органу.

ОСОБА_2 вважаючи, що податок на доход фізичних осіб та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суму 2635 грн. 48 коп. перераховано безпідставно, звернулась до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з позовом на бездіяльність працівників Заводського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 23.12.2014 року №45669530, зобов'язання держаного виконавця стягнути з ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" залишок боргу у сумі 2635 грн. 48 коп.

Ухвалою суду від 07.05.2015 року відмовлено в частині зобов'язання державного виконавця стягнути з ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" залишок боргу в сумі 2635 грн. 48 коп. (а.с.89-91).

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі є необґрунтованими та не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції в оскарженій частині.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справ.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: