Справа № 750/5018/15-ц
Провадження № 6/750/133/16
У Х В А Л А

22 серпня 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Супруна О.П.

за участю секретаря Миколаєнко М.С.,

представника заявника ОСОБА_1, представника ПАТ «Фідобанк» ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа, виданого на виконання заочного рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.08.2015 у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «СОФІ ТРАНС» та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, таким, що не підлягає виконанню,

заінтересована особа старший державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_4,

в с т а н о в и в :

28 квітня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просить визнати виконавчий лист № 750/5018/15-ц про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором в розмірі 144 303,38 грн. таким, що не підлягає виконанню, на підставі того, що ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 14.01.2016 вимоги кредитора ПАТ «Фідобанк» в розмірі 162 510,94 по кредитному договору № 1802Ю повністю задоволені, а це припиняє обовязок решти солідарних боржників перед ПАТ «Фідобанк» повторно погасити вимоги.

У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, просив її задовольнити. Представник стягувача просила відмовити у задоволенні заяви.

Заявник та заінтересована особа до суду не зявилися, про час та місце розгляду справи оповіщені, про причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши пояснення представників заявника та стягувача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.08.2015 позов публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «СОФІ ТРАНС» та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто на користь публічного акціонерного товариства «Фідобанк» солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «СОФІ ТРАНС» та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в розмірі 144303 грн. 38 коп., а також стягнуто на користь публічного акціонерного товариства «Фідобанк» з товариства з обмеженою відповідальністю «СОФІ ТРАНС» судові витрати в розмірі 721 грн. 52 коп. та стягнуто на користь публічного акціонерного товариства «Фідобанк» з ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 721 грн. 52 коп.

За судовим рішенням кожному стягувачеві видані виконавчі листи на примусове виконання рішення.

Постановою державного виконавця Центрального відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_4 від 08.02.2016 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/750/1929/15, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова 22.09.2015 про стягнення з ОСОБА_3 боргу у розмірі 144303,38 грн. на користь ПАТ «Фідобанк».

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 14.01.2016 ліквідовано юридичну особу товариство з обмеженою відповідальністю «Софі Транс», вимоги кредиторів вважаються такими, що погашені. В мотивувальній частині ухвали зазначено, що ліквідатором сформовано реєстр вимог кредитора, до якого включені вимоги, зокрема, ПАТ «Фідобанк» в розмірі 163 232,46 грн., з яких 128 389,43 грн. із задоволенням в четверту чергу та 34843,03 грн. із задоволенням в шосту чергу.

Постановами заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції було закінчені виконавчі провадження з виконання виконавчого листа № 2/750/1929/15, виданого 22.09.2015 Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення з ТОВ «Софі Транс» судових витрат в сумі 721,52 грн. на користь ПАТ «Фідобанк» та виконавчого листа № 2/750/1929/15, виданого 22.09.2015 Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення з ТОВ «Софі Транс» боргу в розмірі 144303,38 грн. на користь ПАТ «Фідобанк», на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», в звязку з припинення юридичної особи.

Згідно із частинами другою, четвертою статті 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

За частиною першою статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно з частиною першою статті 598, статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 609 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобовязання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобовязаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю.

Згідно із частиною пятою статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обовязковість рішень суду.

За статтею 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Таким чином, положення статті 559 ЦК України стосовно припинення поруки з припиненням забезпеченого нею зобовязання не може застосовуватися до правовідносин, у яких обовязок поручителя щодо виконання зобовязання за основним договором виник з рішення суду, а не лише з договору поруки.

Правовий аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що припинення основного зобовязання внаслідок ліквідації юридичної особи боржника за цим зобовязанням не припиняє поруки, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи боржника.

Така правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 25.11.2015 за результатами розгляду справи №6-172цс15.

Отже, оскільки у даній справі право на стягнення з поручителя заборгованості (шляхом звернення до суду з позовом, за результатами розгляду справи за яким ухвалено судове рішення про стягнення цієї заборгованості з поручителя) було реалізоване кредитором до ліквідації боржника, то ліквідація останнього не свідчить про припинення зобовязання поручителя.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 209, 210, 292 - 294, 369 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа, виданого на виконання заочного рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.08.2015 у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «СОФІ ТРАНС» та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подачі через Деснянський районний суд м. Чернігова апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.П. Супрун