Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №337/6413/15 Головуючий у 1-й інстанції: Котляр А.М.
Провадження № 22-ц/778/3029/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Запорізької міської ради, департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської ради, третя особа міське комунальне підприємство «Основаніє» про визнання права користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИЛА :

У листопаді 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 11.09.2009 року він вселився в кімнату №114-а гуртожитку, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лахтінська, 10 та був зареєстрований за даною адресою. Ордер на вселення в кімнату він не отримав. З 2009 року дана кімната є його постійним місцем проживання, він сплачує за неї комунальні послуги. В 2014 році він звернувся до МКП "Основаніє" із заявою про дозвіл на переобладнання кімнати у житлове приміщення. МКП "Основаніє" не заперечило проти переобладнання нежитлового приміщення №114-а у житлове у разі згоди на це від департаменту житлово-комунального господарства ЗМР. В свою чергу департамент житлово-комунального господарства відповів на його звернення, що переобладнання приміщення можливе у разі погодження сумісного санвузла із Хортицьким РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, яке розташоване в цьому ж будинку. Хортицький РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області надав йому згоду на влаштування сумісного санвузла, після цього він здійснив реконструкцію приміщення відповідно до розробленого проекту. Після реконструкції він звернувся до Запорізької міської ради із заявою, в якій просив визнати кімнату №114-а житловим приміщенням, визнати за ним право користування кімнатою та зобов'язати видати йому ордер на кімнату. Проте департамент житлово-комунального господарства Запорізької міської ради в цьому відмовив, посилаючись на те, що приміщення є нежитловим.

Посилаючись на вказані обставини, просив визнати за ним право на користування житловою кімнатою №114-а за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лахтінська, 10 та зобов'язати департамент житлово-комунального господарства Запорізької міської ради видати йому ордер на вселення в кімнату; стягнути з Запорізької міської ради судові витрати.

Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 травня 2016 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом попередньої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 11.08.2009 року (а.с. 71, 9).

Згідно акту від 09.10.2015 року ОСОБА_6 фактично проживає з дня реєстрації в кімнаті №114-а (а.с. 29).

Ордер при вселенні так і до цього часу позивачу на вказану кімнату не видавався.

Гуртожиток за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лахтінська, 10 належить територіальній громаді в особі Запорізької міської ради на підставі свідоцтва про право власності від 29.03.2008 року (а.с. 73).

Згідно відповіді заступника начальника департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської ради гуртожиток за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лахтінська, 10 знаходиться на балансі МКП Основаніє (а.с. 28).

МКП Основаніє у відповідь на звернення позивача, повідомило, що не буде заперечувати проти переобладнання нежитлового приміщення кімнати №114-а у житлове приміщення з виконанням реконструкції для утворення відокремленої житлової квартири, яке виконано шляхом переобладнання приміщення з місць загального користування у випадку задоволення заяви департаментом департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської ради (а.с. 11).

25.11.2014 року департаментом житлово-комунального господарства Запорізької міської ради було затверджено висновок, відповідно якого департамент вважає можливим переведення нежитлового приміщення №114-а, розташованого на четвертому поверсі гуртожитку по вул. Лахтінській в м. Запоріжжя, в житлове приміщення у разі надання згоди Хортицьким РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області на влаштування сумісного санвузла (а.с. 12).

28.11.2014 року начальник Хортицького РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області надав письмову згоду ОСОБА_6 на влаштування сумісного санвузла на вище розташованих поверхах нежитлового приміщення №114-а (а.с. 13).

За замовленням ОСОБА_6 було розроблено проект реконструкції нежитлового приміщення №114-а в однокімнатну квартиру (а.с. 14-25). Після чого ОСОБА_6 за власні кошти було проведено реконструкцію приміщення №114-а.

Після чого ОСОБА_6 повторно звернувся до Запорізької міської ради із заявою про визнання кімнати №114-а житловим приміщенням та надання йому цієї кімнати у користування (а.с. 26).

У відповідь на звернення ОСОБА_6, департамент житлово-комунального господарства Запорізької міської ради повідомив, що за матеріалами інвентарної справи нежитлове приміщення кімната №114-а, є місцем загального користування (частина коридору). У звязку із тим, що нежитлове приміщення можливо перевести до житлового у разі якщо воно не є місцем загального користування, департамент повідомив ОСОБА_6 про те, що відсутні підстави для підготовки рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради про переведення нежитлового приміщення №114-а в житлову квартиру (а.с. 27).

Згідно висновку експерта ТОВ Регіональне судово-експертне бюро ОСОБА_7 №2171, складеного 23.02.2016 року, виконані будівельні роботи при реконструкції приміщення №114-а будинку №10 по вул. Лахтінська в м. Запоріжжя відповідають проекту Реконструкция нежилого помещения №114а под квартиру в обжежитии по ул. Лахтинская в г. Запорожье. Після проведення реконструкції, нежитлове приміщення змінює своє функціональне призначення на житлове приміщення, загальна його площа складає 34,9 кв.м., житлова 26,5 кв.м. Порушень вимог та норм ДБН під час дослідження приміщення експертом не встановлено.

Відповідно до положень ст. 4 ЖК України, жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території Української PCP утворюють житловий фонд.

Відповідно до ст. 6 ЖК України, жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків.

Згідно зі статтею 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Згідно ст. ст. 61, 63 ЖК України користування жилими приміщеннями у будинках державного та громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

На підставі ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Суд першої інстанції, відмовляючи в позові, вірно зазначив, що приміщення кімнати №114-а, в якому фактично проживає ОСОБА_6 є нежитловим, рішення до цього часу міською радою про перевід приміщення з нежитлового в житлове не прийняте.

Відповідно до пункту 1.1 «Порядку переведення нежитлового приміщення (будівлі) у житлове, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 25.07.2012 року №35 (далі - Порядок), цей Порядок встановлює механізм переведення нежитлових приміщень (будівель), які знаходиться на балансі міського комунального підприємства «Основаніє» до житлового фонду на території міста Запоріжжя.

Незважаючи на існування певного порядку переведення нежитлових приміщень у житлові, передбачених Порядоком, затвердженим Запорізької міською радою, ОСОБА_6, не отримав дозволу на реконструкцію приміщення кімнати №114-а. Реконструйоване житлове приміщення до цього часу не прийнято в експлуатацію у передбаченому порядку.

Таким чином, враховуючи те, що позивач просив суд визнати за ним право користування саме житловим приміщенням, та зобовязати видати ордер на житлове приміщення а до цього часу відсутнє з цього питання рішення Запорізької міської ради, до компетенції якої і відноситься вказане питання суд вірно відмовив в позові.

Доводи апеляційної скарги зводяться лише до незгоди з рішенням суду першої інстанції, ґрунтуються фактично на тих же доводах, на які посилався позивач в суді першої інстанції, як на підставах для задоволення позову, вони фактично вірно оцінені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні і його висновків не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Доводи, на які усно посилався представник позивача при апеляційному розгляді про те, що вказане спірне приміщення вже було переведено в житлове підприємством, на балансі якого знаходився гуртожиток, ще до передачі його на баланс міської ради, виходять за межі як апеляційної скарги так і підстав заявленого позову, оскільки вони не заявлялись в суді першої інстанції і ним не була дана оцінка, а тому вони не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, які являються обов'язковою підставою для скасування судового рішення.

Отже висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, та підстав для його скасування колегія судів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 травня 2016 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: