Справа № 428/3688/16-ц
Провадження №2/428/1063/2016
14 вересня 2016 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Скочій Г.Д.,
при секретарі Колядінцевій П.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось до Сєвєродонецького міського суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на наступне.
Під час розгляду справи представник позивача до суду надав заяву про уточнення позовних вимог, а саме: включити до суми позову витрати, що пов'язані з публікацією оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» про виклик відповідача у сумі 52.50 грн..
В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» Зеніна А.О. не з'явилась. До початку судового засідання до суду надійшло її клопотання та заява про розгляд справи без її участі, в якій вона підтримала позовні вимоги, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Судом встановлено, що згідно договору (Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку) б/н від 04.08.2010р. відповідач ОСОБА_1 отримав кредитну картку «Універсальна». 03.10.2012 року її було переоформлено на престижну кредитну картку «Gold» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Крім того, відповідно до зазначеного договору при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.
Згідно розрахунку, наданому банком, пеня відповідачу не нараховувалася.
Згідно із статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Відповідно до розпорядження КМУ від 02 грудня 2015 р. № 1275-р м. Стаханов Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
Враховуючи викладене, а також те, що станом на час розгляду справи відсутній Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України, то суд вважає, що пеня та/або штраф за період з 14 квітня 2014 року, яка була нарахована на суму заборгованості за кредитним договором, стягненню з відповідача не підлягає.
На пропозицію суду, яка висловлювалася в ухвалі про відкриття провадження у справі та в супровідному листі, позивачем не було надано відомостей щодо дати нарахування суми штрафів.
Отже, суд робить висновок про те, що фіксовані та процентні суми штрафу були нараховані відповідачу на суму заборгованості станом на 31.12.2015 року, тобто в період проведення антитерористичної операції, а отже такі суми штрафу стягненню з відповідача не підлягають.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Згідно із п. 36 постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 року № 10 із змінами та доповненнями, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом).
Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 610, 625, 626, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Г. Д. Скочій