Справа № 635/5827/16-ц
Провадження по справі №2/635/2747/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Панас Н.Л.

при секретарі - Сайко А.О.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 року в КП «ХРБТІ» по праву власності в цілому зареєстрований за її бабусею - ОСОБА_4, на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Харківської районної ради народних депутатів 10.12.1988 року на підставі рішення виконкому Харківської районної ради народних депутатів №877 від 15.11.1988 року, право власності якої було зареєстровано в реєстровій книзі №1 за реєстровим №95 24.12.1988 року, тобто є її особистою приватною власністю, що підтверджується копією свідоцтва про право власності та довідкою КП «ХРБТІ» №382 від 18.07.2016 року. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Після смерті бабусі спадщину прийняла її мати - ОСОБА_5, оскільки на час відкриття спадщини постійно мешкала в спірному будинку. ІНФОРМАЦІЯ_4 її мати померла. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді зазначеного вище житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Однак оформити свої спадкові права після смерті матері вона не може, оскільки в безспірному порядку не може надати документів, які б підтверджували її спільне проживання разом з матір'ю, у зв'язку з тим, що місце проживання кожного з них зареєстровано за різними адресами, незважаючи на те, що фактично, з липня 2010 року по день смерті матері, вони мешкали спільно, оскільки мати була хвора людина, яка потребувала стороннього догляду. Тому просила встановити факт того, що вона з липня 2010 року по день смерті ОСОБА_5 мешкала разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на зазначене домоволодіння.

У судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали і просили задовольнити у повному обсязі. Надали суду пояснення аналогічні викладеним в позові.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав і не заперечував проти їх задоволення.

Представник відповідача - Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області у судове засідання не з"явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, постановивши рішення на розсуд суду, у відповідності з діючим законодавством.

Заслухавши сторони, свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності зі ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначений інший порядок їх встановлення.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження позивача її батьками є ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.23-25, 27).

Згідно з копією свідоцтва про шлюб, позивач 17 листопада 1979 року уклалал шлюб з ОСОБА_7 та взяла прізвище чоловіка - ОСОБА_1 (а.с.28).

Як вбачається з акту, складеного депутатом Кулиничівської селищної ради позивач з липня 2010 року мешкає за адресою: АДРЕСА_1. Разом з нею у зазначеному будинку до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4 мешкала і її мати - ОСОБА_5, яка за станом свого здоров"я потребувала стороннього догляду (а.с.31).

Згідно з довідкою АЗПСМ с. Радгоспне ЦПМСД сел. Рогань Харківського району від 12.07.2016 року мати позивача хворіла низкою захворювань - ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІ ступеню, зріла катаракта обох очей та інші, потребувала стороннього догляду за станом здоров'я (а.с.32).

Як пояснили у судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9, позивач разом з матір"ю - ОСОБА_5 мешкала за адресою: АДРЕСА_1. Позивач здійснювала догляд за матір"ю.

Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про можливість задоволення позову в цій частині і встановлення факту проживання позивача однією родиною з ОСОБА_5 з липня 2010 року по день смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_4.

Статтею 1218 Цивільного Кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Цивільним Кодексом передбачена черговість спадкоємців за законом, відповідно до якої у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України), у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України), у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст. 1263 ЦК України), у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України), у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п'яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім'ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім'ї спадкодавця, але не менш як п'ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування (ст. 1265 ЦК України).

Відповідно до ст.1264 ЦК України право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше, як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.524 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Статтею 527 ЦК України встановлено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Згідно зі ст.529 ЦК України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно з вимогами ст.1216 ЦК України (в редакції 2004 року), спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну.

Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Харківської районної ради народних депутатів 10.12.1988 року на підставі рішення виконкому Харківської районної ради народних депутатів №877 від 15.11.1988 року, житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 - бабусі позивача (а.с.7).

Згідно з довідкою КП "Харківське районне бюро технічної інвентаризації" №382 від 18.07.2016 року та копією технічного паспорту на спірне домоволодіння воно складається з: житлового будинку літер А-1 загальною площею 49,1 кв.м., житловою площею 32,5 кв.м., веранди літер а, тамбуру літер а1, ганку літер а2, сараїв літер Б, В, вбиральні літер Г, літньої кухні літер Д, ганку літер д, гаражу літер Е, погрібу літер Ж, літнього душу літер З, воріт з хвірткою №3, огорожі №2, 4, 5, хвірки №6, свердловини №7, водопровіду з оглядовою ямою №8. Самовільне будівництво та переобладнання відсутнє (а.с.6, 10-12).

За життя ОСОБА_4 залишила заповіт, посвідчений секретарем Кілиничівської селищної ради Харківського району Харківської області 19 липня 1987 року, яким заповіла усе належне їй на час смерті майно своїй донці - ОСОБА_5 (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1, виданого ІНФОРМАЦІЯ_6 Кулиничівської селищною радою Харківського району Харківської області (а.с.13).

Згідно з копією будинкової книги на спірне домоволодіння ОСОБА_5 на час смерті матері - ОСОБА_4, була зареєстрована та мешкала за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17-22), а таким чином фактично прийняла спадщину, яка залишилась після смерті матері.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_2, виданим Кулиничівською селищною радою Харківського району Харківської області 19 березня 2013 року (а.с.23).

Таким чином, у зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_3, який є також спадкоємцем після смерті ОСОБА_5, не претендує на спадщину, про що свідчать його пояснення у судовому засіданні, факт проживання позивача однією родиною зі спадкодавцем у судовому засіданні встановлений, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про визнання за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

На підставі вищевикладеного, ст.ст.1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.5, 6, 8, 10, 60, 212-215, 218, 256-259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно мешкала з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з липня 2010 року і по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з: житлового будинку літер А-1 загальною площею 49,1 кв.м., житловою площею 32,5 кв.м., веранди літер а, тамбуру літер а1, ганку літер а2, сараїв літер Б, В, вбиральні літер Г, літньої кухні літер Д, ганку літер д, гаражу літер Е, погрібу літер Ж, літнього душу літер З, воріт з хвірткою №3, огорожі №2, 4, 5, хвірки №6, свердловини №7, водопровіду з оглядовою ямою №8, після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржено сторонами повністю або частково до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Апеляційна скарга подається у письмовій формі протягом десяти днів зі дня проголошення рішення.

Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів зі дня отримання копії рішення.

Суддя Н.Л.Панас