Справа № 500/7241/14-ц
Провадження № 2-зз/500/2/16
У Х В А Л А

іменем України

19 січня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Смокіної Г.І.,

при секретарі Івановій Ю.П.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ТОВ «Фірма «Панакс» про визнання недійсним правочину та розподіл майна подружжя.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.12.2014 року накладено арешт на нежитлову будівлю № 24-п по пр.Суворова м.Ізмаїла Одеської області.

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на те, що ухвала Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.12.2014 року про накладення арешту на нежитлову будівлю № 24-п по пр.Суворова м.Ізмаїла Одеської області є незаконною, оскільки вказаний обєкт нерухомості належить ТОФ «Фірма «Панакс» та не є спільною сумісною власністю.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.03.2015 року заяву ОСОБА_1 задоволено, знято арешт з нежитлової будівлі № 24-п по пр.Суворова м.Ізмаїла Одеської області.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26.08.2015 року ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.03.2015 року скасовано, питання передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву про скасування заходів забезпечення позову підтримала, просила скасувати арешт, накладений ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.12.2014 року на нежитлову будівлю № 24-п по пр.Суворова м.Ізмаїла Одеської області з тих підстав, що вказаний обєкт нерухомості належить ТОФ «Фірма «Панакс», не є спільною сумісною власністю та накладення арешту на вказане майно перешкоджає здійсненню господарської діяльності товариства, зокрема, зашкоджує його діловій репутації.

Представник заінтересованої особи - ТОВ «Фірма «Панакс» ОСОБА_1 (статут ТОВ «Фірма «Панакс», наказ № 147-к від 25.10.2007 року) заяву підтримала з аналогічних підстав.

Заінтересова особа ОСОБА_2 проти задоволення заяви заперечував, вважає ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.12.2014 року законною, оскільки вважає нежитлову будівлю № 24-п по пр.Суворова м.Ізмаїла Одеської області обєктом спільної сумісної власності подружжя, скасування заходів забезпечення позову може утруднити виконання майбутнього рішення суду по справі за його позовом до ОСОБА_1, ТОВ «Фірма «Панакс» про визнання недійсним правочину та розподіл майна подружжя.

Відповідно до ч.3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Відповідно до ч.5 ст.154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення

виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого субєкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

В судовому засіданні встановлено, що 9/20 частин нежитлової будівлі № 24-п по пр.Суворова м.Ізмаїла Одеської області (аптечний кіоск) належить на праві власності ТОВ «Фірма «Панакс», що підтверджено свідоцтвом про право власності від 29.09.2009 року № 1113.

Вислухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, перевіривши матеріали справи, враховуючи розяснення п.4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року, суд приходить до висновку, що арешт, накладений ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.12.2014 року на нежитлову будівлю № 24-п по пр.Суворова м.Ізмаїла Одеської області, може перешкоджати господарській діяльності ТОВ «Фірма «Панакс», якому належить вказаний обєкт нерухомості, тому вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 задовольнити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.154 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ТОВ «Фірма «Панакс» про визнання недійсним правочину та розподіл майна подружжя у виді арешту на нежитлову будівлю № 24- по пр.Суворова м.Ізмаїла Одеської області, накладеного ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.12.2014 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_3