АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/127/16 Справа № 203/2772/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Маймур Ф. Ф. Доповідач - Романюк М.М.
16 березня 2016 року м. Дніпропетровськ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого Романюк М.М.

суддів Котушенко С.П., Красвітної Т.П.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Міського комунального підприємства "Дніпропетровський електротранспорт" на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Міського комунального підприємства "Дніпропетровський електротранспорт", 3-я особа - ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом 13 травня 2015 року. В обґрунтування заявлених та уточнених вимог посилався на те, що 21 січня 2015 року близько 21:00 години в м.Дніпропетровську по вул.Героїв Сталінграда сталася ДТП за участі трамвайного вагона, який належить відповідачу та автомобіля марки ВАЗ-21104, державний номер НОМЕР_1, який належить позивачу та знаходився під його керуванням. Вказана ДТП сталася внаслідок того, що трамвайний вагон Т-НОМЕР_3 зійшов з рейок та виїхав на проїзну частину вул.Героїв Сталінграда в м.Дніпропетровськ, та скоїв зіткнення з автомобілем позивача. Внаслідок даної ДТП автомобілю позивача були спричинені значні механічні пошкодження, вартість відновлюваного ремонту якого, згідно висновку експертного дослідження становить 17 612 грн. 01 коп. З урахуванням зазначеного просить суд стягнути з відповідача на його користь на відшкодування завданої матеріальної шкоди - 17 612 грн. 01 коп., на відшкодування завданої моральної шкоди - 10 000 грн. та судові витрати.

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 липня 2015 року позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з відповідача на користь позивача на відшкодування матеріальної шкоди - 17 612 гр. 01 коп., на відшкодування моральної шкоди - 1 000 грн., а також у рахунок повернення судових витрат - 1 337 грн. 20 коп., а разом 19 949 грн. 21 коп. В задоволені решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості в цих межах.

З даним висновком колегія апеляційного суду погоджується виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21 січня 2015 року близько 21:00 години в м.Дніпропетровську по вул.Героїв Сталінграда сталася ДТП за участі трамвайного поїзду, який належить МКП "Дніпропетровський електротранспорт", в складі трамвайних вагонів Т-3 НОМЕР_4, НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який є власником зазначеного транспортного засобу.

Згідно ч.1, 2 ст.1116 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається з висновку старшого інспектора сектору ОМДТП ВДАІ з обслуговування м.Дніпропетровськ ГУ МВС України в Дніпропетровській області Сітарчук В.А. від 27 січня 2015 року, затвердженого в установленому порядку, вказане ДТП настало по незалежним від водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_2 причинам, в наслідок чого в їх діях відсутні порушення вимог Правил дорожнього руху України та відсутній склад адміністративного правопорушення.

Також зазначено, що схід передньої теліжки колісних пар трамвайного вагону Т-3 НОМЕР_4 з рельсового путі стався по причині наїзду на сторонній предмет (металевий болт), який з невстановлених обставин знаходився на трамвайній колії попереду за напрямком руху зазначеного трамвайного поїзду.

В своїй діяльності МКП "Дніпропетровський електротранспорт" між іншим керується Правилами експлуатації трамвая та тролейбуса (зі змінами) затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України №103 від 10.12.1996.

Згідно пунктів 2.2.7.1, 2.2.7.4 вказаних Правил, утримання та ремонт трамвайних колій повинні виконуватися відповідно до технічних умов, затверджених керівником підприємства міського електротранспорту. З колій та колійних споруд повинні вчасно видалятися бруд, листя, сміття, вода і сніг.

З урахуванням того, що ДТП сталося не звини водіїв транспортних засобів, а з причини забруднення рельсового путі, за чистотою якого відповідає МКП "Дніпропетровський електротранспорт" і на якого покладено обов'язок вчасно видаляти сміття з колій та колійних споруд, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню саме з МКП "Дніпропетровський електротранспорт".

Частинами 1, 2 статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як вбачається з висновку №2653 експертного дослідження автотоварознавця від 10 лютого 2015 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 21104, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 17 612 грн. 01 коп.

З урахуванням того, що в результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб позивача, відновлення стану якого не можливе без проведення відновлювального ремонту, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення суми на відновлювальний ремонт в розмірі 17 612 грн. 01 коп.

Твердження апелянта щодо невірно визначеного розміру матеріального збитку, оскільки наданий позивачем висновок носить попередній характер не заслуговує на увагу так як останнім на противагу не надано жодного доказу. Крім того, посилання відповідача на те, що згідно висновку автотоварознавця вартість завданої шкоди становить 11587 грн. 32 коп., а суд стягнув 17 612 грн. 01 коп. не може бути прийнято до уваги оскільки згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів відновлювальний ремонт (або ремонт) це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. А відповідно до ст.22 ЦК України потерпілому повинно бути відшкодовано витрати пов'язані з поновленням порушеного права в повному обсязі.

Як роз'яснено в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Зазначена правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України при розгляді справи 6-691цс15 від 02 грудня 2015 року.

Посилання апелянта з приводу того, що шкода не може бути відшкодована за рахунок підприємства, оскільки відсутня вина його працівника, не може бути прийнятим до уваги так як ДТП сталася внаслідок неналежного виконання МКП "Дніпропетровський електротранспорт" обов'язків закріплених у Правилах експлуатації трамвая та тролейбуса, що завдано шкоди позивачу.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Оскільки, діями відповідача позивачу завдано матеріальної шкоди, яка за собою потягла зміну привичного темпу життя останнього, спричинила незручності та певні хвилювання, суд першої інстанції вірно визначив розмір достатній для її відшкодування на рівні 1 000 грн.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції правильно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Міського комунального підприємства "Дніпропетровський електротранспорт" - відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.М.Романюк

Судді: С.П.Котушенко

Т.П.Красвітна