Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1161/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Березій Ю. А.
Доповідач Дуковський О. Л.
УХВАЛА

Іменем України

31.05.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Єгорової С.М., Письменного О.А.

за участю секретаря: Яковлєвої Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 30 березня 2016 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до Маловисківської міської ради Кіровоградської області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Маловисківської міської ради Кіровоградської області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги зазначив, що з 17 листопада 2010 року перебував у трудових відносинах з Маловисківською міською радою. Працював на посаді секретаря Маловисківської міської ради шостого скликання.

19.03.2014 року відповідно до Указа Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 року № 303/2014 позивача було призвано на військову службу до Збройних Сил України при мобілізації в особливий період.

01.03.2015 року згідно наказу Командувача військ оперативного командування «Південь» № 20 між Міністерством оборони України в особі генерал-майора Наєва С.І. та ОСОБА_2 було укладено контракт та прийнято на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу до Збройних Сил України строком до закінчення особливого періоду або прийняття рішення про демобілізацію.

18.03.2015 року розпорядженням Маловисківського міського голови «По особовому складу» № 24/а на підставі ч. 4 ст. 119 Кодексу законів про працю України позивача було звільнено від виконання службових та посадових обов'язків із збереженням за ним місця роботи, займаної посади і середньої заробітної плати, більше ніж на один рік.

ОСОБА_2 зазначив, що 02.01.2016 року він встановив факт не нарахування з боку Маловисківської міської ради належної йому згідно діючого законодавства України середньої заробітної плати.

14.01.2016 року позивач звернувся із запитом до відповідача щодо збереження чи не збереження за ним робочого місця та посади на підприємстві, а також щодо виплати середньомісячної заробітної плати, на що 25.01.2016 року отримав відповідь про те, що повноваження секретаря Маловисківської міської ради закінчились 20.11.2015 року, в зв'язку з закінченням терміну повноважень, відповідно до вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та надано копію рішення Маловисківської міської ради від 20.11.2015 року № 3 «Про обрання секретаря міської ради Маловисківської об'єднаної територіальної громади» та копію розпорядження Маловисківського міського голови від 20.11.2015 року № 102/а «По особовому складу».

Позивач вважає дане рішення про звільнення незаконним і таким, що суперечить чинному законодавству, що порушує його трудові права як особи, яка мобілізована на військову службу до закінчення особливого періоди чи прийняття рішення про демобілізацію.

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 30 березня 2016 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову. Зазначив, що суд першої інстанції приймаючи рішення не повно з'ясував обставини, що мають істотне значення для справи, неправильно застосовав норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача - ОСОБА_2, представника позивача - ОСОБА_4, представника відповідача - Паріпи О.І., дослідивши письмові докази по справі, перевіривши рішення суду у межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а справа -закриттю провадженням виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Отже, розгляд справи в порядку цивільного судочинства здійснюється лише у випадку, якщо його вирішення не проводиться за правилами іншого судочинства

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, у т.ч. на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.3 КАС України).

Тобто, до юрисдикції адміністративних судів належать правові спори, з тією особливістю, що вони мають публічний характер: спори з правовідносин, що виникають у сфері публічної адміністрації.

Відповідно до ч.1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом розгляду яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що 17 листопада 2010 року рішенням Маловисківської міської ради Кіровоградської області шостого скликання №3, ОСОБА_2 депутата міської ради шостого скликання було обрано на посаду секретаря міської ради, а отже позивач є публічною особою.

Прийняття на службу в органи місцевого самоврядування, в тому числі на виборні посади сільських, селищних міських рад регламентується Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та є посадовими особами органів місцевого самоврядування.

Посадовими особами органів місцевого самоврядування є особи, що працюють (перебувають на службі) в органах місцевого самоврядування на постійній основі та отримують заробітну плату.

Правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України, Законами України «Про статус депутатів місцевих рад», «Про місцеві вибори», «Про місцеве самоврядування», «Про службу в органах місцевого самоврядування» та іншими Законами України.

За приписами частини першої статті 55, частини 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судочинство здійснюється Конституційним Судом України та судами загальної юрисдикції.

Пленум Вищого адміністративного Суду України в постанові № 8 від 20 травня 2013 року зазначив, що за змістом частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України від 6 липня 2005 року (далі КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового рішення.

Діюче законодавство не містить визначення терміна «публічно-правовий спір». Для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічний правовий зміст (характер). Для з'ясування характеру спору суди повинні враховувати, що протилежним за змістом є приватноправовий спір. Це означає, що в основі розмежування спорів лежить поділ права на публічне та приватне.

Вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема , зо змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України у публічно - правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень. Суди повинні звернути увагу на те , що спір набуває ознак публічно - правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Колегія суддів приймаючи до уваги встановлені обставини дійшла висновку, що даний спір має ознаки публічно правового.

Суд першої інстанції при розгляді справи не звернув уваги на зазначені обставини і помилково розглянув справу в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі з підстав визначених статтею 205 ЦПК України.

Згідно п.1 ч.1 статті 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі , якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 304, ст. 307, ст. 312, ст. 313, ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 30 березня 2016 року - скасувати.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Маловисківської міської ради Кіровоградської області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя

Судді: