У Х В А Л А

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ (ЗАЯВИ) БЕЗ РУХУ

06.10.2016 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про застосування позовної давності по укладеному договору,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою до ПАТ КБ «Приватбанк» про застосування позовної давності по укладеному договору.

Оглянувши зміст позовної заяви та додані до неї письмові докази, встановлено, що заява не відповідає вимогам ст.119, 120 ЦПК України.

Згідно Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року, судовий збір справляється у розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивачем зазначається ціна позову 19 695, 22 грн., однак такий ставить вимогу немайнового характеру щодо застосування позовної давності по кредитному договору, сплата за яку у відповідності до ЗУ «Про судовий збір» становить 551, 20 грн.

Разом з тим позивач додає до позову копію квитанції про сплату судового збору у розмірі 360 грн.

Положеннями п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України визначено, що у позовній заяві повинен бути виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що на виконанні в ДВС знаходиться виконавче провадження щодо виконання виконавчого напису про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору в розмірі 19 695, 22 гривень.

Разом з тим позивач вказує на те, що фактично ПАТ КБ «Приватбанк» пропустив строк звернення до суду.

Суд вважає за необхідне вказати позивачу, що виконавчий напис не є процесуальним рішенням суду і виноситься нотаріусом.

Якщо позивач вважає такий незаконним, винесеним з порушенням чинного законодавства, такий має право оскаржити його в судовому порядку.

У випадку ж існування позову ПАТ КБ «Приватбанк» до відповідача щодо стягнення заборгованості, який звернувся з позовом пропустивши строк позовної давності, відповідач в рамках розгляду даної справи вправі подати заяву про застосування строку позовної давності.

На підставі наведеного, приходжу до переконання, що відповідачу слід чітко визначити в позовній заяві свої позовні вимоги та послідовно викласти фактичні обставини справи для ефективного захисту своїх порушених прав.

Відтак, без усунення позивачем наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, тому вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з врахуванням вимог ст. 119 ЦПК України.

В разі усунення недоліків у зазначений строк позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Керуючись ст. 119, ст. 121, 208-210 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про застосування позовної давності по укладеному договору - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви до 16 жовтня 2016 року, але не більше п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо вказані недоліки не будуть усунені позивачем у визначений судом строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2