Справа № 466/6122/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2016 року Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Глинської Д.Б.

при секретарі Чичерській М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова МО України та Будинкоуправління №4 КЕВ м. Львова про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

06 серпня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова МО України, який в подальшому уточнила, про стягнення невиплаченої заробітної плати в розмірі 4081,44 грн., відшкодування за весь час затримки розрахунку по заробітній платі в розмірі 29 177 грн. 82 коп. та моральної шкоди у розмірі 2000 грн.

В ході судового слідства у якості співвідповідача залучено Будинкоуправління № 4 КЕВ м. Львова.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 01.10.10 р. по 27.03.15 р. вона працювала бухгалтером в Будинкоуправлінні № 4 КЕВ м. Львова. 27.03.15 року була звільнена з роботи на підставі ст. 40 п.1 КЗпП України по скороченню штату. На день звільнення відповідачем невиплачена заборгованість по заробітній платі у сумі 4081,44 грн. З моменту звільнення з роботи - 27 березня 2015 року минуло більше 14 місяців, а розмір середньомісячної заробітної плати складав 2084 грн. 13 коп., у зв'язку з чим розмір відшкодування за весь час затримки розрахунку з розрахунку 2084,13х14 місяців складає 29 177 грн. 82 коп.

Зважаючи на викладене, вважає, що оскільки господарська діяльність Будинкоуправління №4 КЕВ м. Львова припинена та не визначений правонаступник, а також будинкоуправління входить до складу КЕВ м. Львова, як організаційно складова частина КЕВ м. Львова, порушує її трудові права, оскільки виплачувати заробітну плату зобов'язане регулярно, а також в день звільнення, тому вона змушена звернутися в суд для захисту своїх порушених прав.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надавши аналогічні пояснення, які викладені у позовній заяві. Просила позов задовольнити повністю.

Представник відповідача КЕВ м. Львова позов заперечив.

Представник відповідача будинкоуправління №4 КЕВ м. Львова з невідомих суду причин за викликом не з'явився,заперечень до позовної заяви не подав, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідачів суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача КЕВ м. Львова, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 з 01.10.10 р. по 27.03.15 р. працювала бухгалтером в Будинкоуправлінні № 4 КЕВ м. Львова та звільнена з роботи на підставі ст. 40 п.1 КЗпП України по скороченню штату, що підтверджується записами у її трудовій книжці /а.с.7-9/.

Заборгованість з виплати заробітної плати та розмір середньомісячної заробітної плати підтверджується довідкою БУ № 4 КЕВ м. Львова.

У відповідності до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки про день фактичного розрахунку.

Обчислення середнього заробітку здійснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати.

Згідно із розрахунку, який наданий позивачем та не оспорювався відповідачем, заборгованість із виплати заробітної плати становить 4081,44 гривень та середній заробіток за час затримки розрахунку за в сумі 2084, 13 на протязі 14 місяців з 27.03.15 р. по травень 2016 року.

Розмір середньомісячної заробітної плати підтверджується довідкою про заборгованість заробітної плати, виданої Будинкоуправління № 4 КЕВ м. Львова.

Відтак, з відповідачів слід солідарно стягнути в користь позивачки 29 177,82 грн. заборгованості із заробітної плати.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Таким чином, є підстави для стягнення моральної шкоди, на підставі ст. 237-1 КЗпП у розмірі 1000 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачів слід солідарно стягнути 551,20 грн. судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212,214-215,217,218, ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

позов задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 солідарно з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова та Будинкоуправління №4 КЕВ м. Львова заборгованість по заробітній платі у сумі 29 177 (двадцять дев'ять тисяч сто сімдесят сім) гривень 82 коп. відшкодування за весь час затримки розрахунку по заробітній платі та моральну шкоду у розмірі 1000 грн. (одна тисяча гривень).

Стягнути солідарно з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова та Будинкоуправління №4 КЕВ м. Львова в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Д. Б. Глинська