№ 336/340/16-ц
пр. № 2/336/850/2016
УХВАЛА

Іменем України

21 січня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання обєктом нерухомості та визнання права власності на торговельний павільйон,

ВСТАНОВИВ:

20.01.2016 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, в якому позивач вказує, що йому як фізичній особі-підприємцю в оренду було надано земельну ділянку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 58, на якій розташовано павільйон № 294-ІІІ. Просить в порядку ст. 328, 331 ЦК України визнати обєктом нерухомості торговельний павільйон № 294-ІІІ, розташований у м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 58, визнати за ОСОБА_1 право власності на торговельний павільйон № 294-ІІІ, розташований у м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 58.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Позивач в якості підстави звернення з позовом вказує, що ним на земельній ділянці, яка перебуває в оренді фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 збудовано торговельний павільйон у відповідності до вимог чинного законодавства.

При цьому позивач звертається до суду загальної юрисдикції як фізична особа та просить визнати право власності на торговельний павільйон за фізичною особою, посилаючись на неврегульованість чинним законодавством питань права власності фізичної особи-підприємця.

Між тим, визначення статусу позивача як фізичної особи або фізичної-особи підприємця є визначальним для визначення підсудності справи суду загальної юрисдикції або господарському суду.

В якості підстави звернення з позовом позивач посилається на ст. 331 ЦК України, яка регулює порядок набуття права власності на новостворене майно та об'єкти незавершеного будівництва.

При цьому статтею 331 ЦК України не передбачено право набуття права власності за рішенням суду, інших підстав для визнання права власності в судовому порядку, передбачених законом, позивачем не вказано.

Позивачем при зверненні з позовом судовий збір сплачений у сумі 1378 гривень з посиланням на те, що ціна позову складає 32407 гривень, що підтверджено звітом про оцінку майна.

Водночас звіт про оцінку майна виданий особою, щодо якої не надано будь-яких документів на підтвердження наявності права та відповідної кваліфікації для здійснення оцінки майна.

Крім того, відповідно до звіту про оцінку майна визначено, що ринкова вартість обєкта оцінки кіоску № 296-ІІІ складає 32407 гривень або 176999 доларів США. Тобто у звіті містяться абсолютно суперечливі відомості щодо дійсної вартості предмету спору.

Згідно до ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно дійсною вартістю майна.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674 від 08.07.2011 року ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлена на рівні 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Таким чином, оскільки позивачем не надано належних документів на підтвердження вартості майна, а ціна позову очевидно не відповідає дійсній вартості майна, тож, виходячи з вимог ст. 6 ч. 2 Закону України «Про судовий збір» попередньо визначає судового збору у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, що підлягає сплаті позивачем.

При цьому відповідно до ст. 6 ч. 3 Закону України «Про судовий збір» № 3674 від 08.07.2011 року за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Враховуючи, що позивачем заявлено також і вимогу про визнання майна нерухомим, що є вимогою немайнового характеру, тож судовий збір повинен бути окремо сплачений також за цю вимогу окремо в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України, залишається без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Для усунення недоліків позивачеві необхідно уточнити статус позивача як фізичної особи або фізичної особи-підприємця, вказати підставу звернення з позовом, доплатити судовий збір у сумі, попередньо визначеній судом, з урахування вже сплаченої суми (6063,20 гривень), надати платіжний документ на підтвердження сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання обєктом нерухомості та визнання права власності на торговельний павільйон залишити без руху.

Надати позивачеві для усунення вищезазначених недоліків триденний строк з моменту отримання ухвали суду, інакше заяву вважати неподаною і повернути позивачеві.

Надіслати копію ухвали позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Дацюк