КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4511/15-ц
Провадження № 2/552/29/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2016 року Київський районний суд м. Полтава в складі головуючого судді Миронець О.К., за участі секретаря судових засідань - Виноградної Л.О. представника позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - Мельніченко І.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтави цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради, Управління майном комунальної власності міста про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, третя особа - Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація №2»

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради, Управління майном комунальної власності міста про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що згідно рішення виконкому Київської районної ради народних депутатів від 05.09.1978 року за ЖЕК №6 було закріплено квартиру АДРЕСА_1 як службову і в тому ж році дану квартиру їй було передано як працівнику даного ЖЕК. З 1978 року і по даний час вона проживає в даній квартирі, але не має можливості оформити право власності на неї, оскільки квартира має статус службової. У зв'язку з цим вона звернулась до суду з позовом та просить суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Позивач в судове засідання не з'явилась, її представник позов підтримав та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача територіальної громади в особі Полтавської міської ради в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та просив відмовити в задоволенні позову з підстав викладених в запереченнях.

Представник відповідача Управління майном комунальної власності міста в судовому засіданні позов не визнала з підстав викладених в запереченнях та просила суд відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи ЖЕО №2 в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, просить відмовити в задоволенні позову з підстав викладених в запереченнях.

Суд заслухавши учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі статті 334 ЦК України можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент захоплення (заволодіння) чужою річчю. У разі якщо існує інша підстава для виникнення права власності у момент заволодіння, а сторона посилається на строк набувальної давності, слід визнати, що стороною вибрано невірний спосіб захисту, тобто такий, який не відповідає специфіці правовідносин, що виникли.

Судом встановлено, що згідно рішення Київської районної ради народних депутатів від 05.09.1978 року закріплено вивільнену квартиру АДРЕСА_1 за ЖЕК №6 як службову.

Згідно ордеру №962 від 05.10.1978 року дану квартиру надано ОСОБА_4 як службову.

Згідно виписки з домової книги ОСОБА_4 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 28.09.1998 року.

Згідно довідки від 14.05.2013 року виданої ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» вбачається, що за ОСОБА_4 нерухоме майно не зареєстровано.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомили суду, що ОСОБА_4 з 1978 року проживає АДРЕСА_1.

Отже, проаналізувавши докази по справі, суд приходить до висновку, що у позивача відсутні необхідні умови для виникнення права власності за набувальною давністю, оскільки вказана квартира їй була виділена як службове житло, квартира знаходиться в комунальній власності, на даний час статус цієї квартири не змінено, отже в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.212-215 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_4 в задоволенні її позовних вимог про визнання права власності за набувальною давністю в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м.Полтава.

Суддя Миронець О.К.