Справа № 202/5492/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 вересня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Шклярука Д.С.,

при секретарі - Коломоєць Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із даним позовом у якому просить суд розірвати шлюб в якому він перебуває з відповідачкою ОСОБА_2.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачкою вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.08.2008 року. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вони із відповідачкою з лютого 2016 року не можуть проживати разом, не можуть виконувати сімейні обовязки, спокійно вирішувати поточні проблеми, постійно сперечаються та принижують один одного.

В результаті він прийшов до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати щасливе сімейне життя.

Збереження їхньої із відповідачкою сім'ї і подальше їхнє спільне проживання є неможливим.

Сторони в судове засідання не з'явилися, але завчасно сповістили суд про неявку та можливість розгляду справи за їхньої відсутності.

Позивач надав письмову заяву в якій просить позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі. Зауважив, що спору щодо спільного майна між ним та відповідачкою немає, також як і немає спору щодо місця проживання дитини, яка після розірвання шлюбу й надалі залишатиметься проживати із відповідачкою.

Відповідно до заяви та письмових пояснень відповідачки вона визнає позовні вимоги позивача та не заперечує проти розірвання шлюбу. Зауважила на тому, що між нею та відповідачем відсутній майновий спір, а спільна дитина й надалі залишатиметься проживати із нею.

У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, 07 березня 2008 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис за № 93.

Під час шлюбу у сторін народилася дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружні стосунки сторони припинили через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімені обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини.

Сторони припинили подружні відносини у лютому 2016 року, спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету, проживають окремо, що не дозволяє зберегти відносини притаманні подружжю, у звязку з чим подальше примирення поміж ними неможливе.

Спір про поділ майна між сторонами відсутній.

Між сторонами також досягнуто згоду, що після розірвання шлюбу неповнолітня дитина й надалі залишатиметься проживати із матір'ю (відповідачкою).

Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливо, їхній шлюб існує формально.

Вимоги про зміну прізвищ сторонами не заявлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати.

Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 174, 208, 215, 218 ЦПК України і на підставі ст.ст.104-105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 07 березня 2008 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис за № 93 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.С. Шклярук