Дата документу 06.06.2016
Справа № 334/2657/16-ц
Провадження № 6/334/160/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2016 року, Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді Лихосенко М.О., при секретарі - Череп М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі подання головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорозького міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

Головний державний виконавець Орджонікідзевського ВДВС Запорозького МУЮ звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань, покладених судовим рішенням, в якому вказав, що на виконанні знаходиться виконавче провадження № 56354346 з примусового виконання виконавчого листа № 335/11512/15-ц виданого 18.02.2014р. Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 18934,19 грн.

04.03.2016р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження. Постанова направлена за адресою, вказаною у виконавчому документі, що вважається належним повідомленням боржника.

Станом на 28.04.2016р. заборгованість не погашена. Боржник ухиляється від виконання рішення суду, на виклик державного виконавця не реагує, пояснень з приводу невиконання судового рішення не надав.

Посилаючись на наявність у особи невиконаних зобовязань, покладених на неї судовим рішенням, державний виконавець просить задовольнити клопотання та тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України до виконання ним зобовязань, покладених судовим рішенням.

Головний державний виконавець Орджонікідзевського ВДВС в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день слухання справи повідомлявся відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України.

Розглянувши подання державного виконавця, дослідивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за меді України не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень у порядку, передбаченому ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.377-1 ЦПК України.

Відповідно до ст.11 ч. 3 п. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

За змістом наведених вище норм чинного законодавства, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням та його намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Статтею 6 ч.1 п.5 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, ухилення від виконання зобовязань, покладених на громадянина судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ знаходиться виконавче провадження № 56354346 з примусового виконання виконавчого листа № 335/11512/15-ц виданого 18.02.2014р. Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 18934,19 грн.

04.03.2016р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження та встановлено строк для самостійного виконання судового рішення.

Вжитими діями державного виконавця встановлено, що у боржника ОСОБА_2 відсутні рахунки в банку та джерела доходів.

Державним виконавцем не вказано та не надано доказів, які ним були вжиті заходи, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", для виконання рішення суду, не перевірено майновий стан боржника за місцем проживання

Відсутні будь-які данні щодо факту ухилення боржника від виконання забов`язань, встановлених рішенням суду з 04.03.2016р.

Звернення державного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно бути як крайній захід, який застосовується до боржника коли державним виконавцем виконані вже всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження конституційного права громадянина.

Оскільки, відповідно до ст.377-1 ч.2 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

Слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково. Матеріали подання таких відомостей не містять.

Без перевірки обставин ухилення боржника від виконання судового рішення, доведення яких є обов`язковою умовою встановлення обмежень, подання не підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги неповноту вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобовязань, суд дійшов до висновку, що законних підстав для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України не вбачається.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

В задоволенні подання Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Запорізької області протягом 5-ти днів.

Суддя: Лихосенко М. О.