Справа № 309/2770/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

16 травня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Панька В.Ф.,

суддів - Куштана Б.П., Мацунича М.В.,

при секретарі - Терпай С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ПАТ по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз» на рішення Хустського районного суду від 10 лютого 2016 року по справі за позовом ПАТ по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз" до ОСОБА_1, про відшкодування шкоди, завданої газопостачальному підприємству,-

в с т а н о в и л а :

ПАТ по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз" звернулося до суду з позовом до відповідача про відшкодування збитків завданих газопостачальному підприємству через несанкціоноване втручання у лічильник (обліковий пристрій по використанню природного газу, посилаючись на те, що 11.07.2012 року працівниками підприємства ПАТ «Закарпатгаз» було знято лічильник в дворогосподарстві відповідача в АДРЕСА_1, для проведення його чергової повірки. 19.07.2012 року знятий лічильних відправлено в лабораторію ПАТ « Закарпатгаз »для експертного дослідження у зв'язку із підозрою на втручання до лічильного механізму. Відповідно до акту експертизи №446 від 26.07.2012 року встановлено непридатність лічильника до експлуатації через несанкціоноване втручання, що полягало у встановлені пломби з тавром, що не відповідає заводському взірцю на лічильному механізмі. Згідно п.34 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246, із наступними змінами та Договору про надання населенню послуг з газопостачання від 16.04.2007 року споживач несе відповідальність за пошкодження лічильника газу, пломб на ньому, порушення цілості або пошкодження повірочного тавра, а також дії, що призводять до зниження показань лічильника. А тому на підставі документів, що підтверджують вчинення правопорушення та у відповідності до постанови НКРЕ від 29.05.2003 р. № 475 „Про затвердження Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальній або газотранспортній організації внаслідок порушення споживачем правил споживання природного газу" зроблено нарахування розміру збитків, сума яких становить 26368,51 грн. В позовній заяві позивач просив стягнути вказану суму збитків та судові витрати з відповідача. Зазначеним рішенням суду першої інстанції у задоволенні позову відмовлено. ПАТ «Закарпатгаз» не погодилось з цим рішенням, порушило питання про його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення вказаного позову. Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріально та процесуального права. Заслухавши доповідача, осіб, які приймали участь у судовому засіданні та дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. Доводи апеляційної скарги апелянта зводяться до твердження того, що: судом першої інстанції не в повній мірі з'ясовано та не надано належну правову оцінку поясненням свідка та осіб, які були присутні при складенні акту про демонтаж лічильника газу; судом не було допитано ОСОБА_2, яка назвалася працівникам Товариства сестрою (родичкою) відповідача та дзвонила відповідачу для того, щоб він надав дозвіл для демонтажу лічильника газу на періодичну повірку, лише після її дзвінку відповідачу працівники товариства здійснили демонтаж лічильника газу на періодичну повірку; суд не витребував ні від позивача ні від відповідача по справі доказів того чи дійсно у відповідача є сестра (близький родич). Однак, зазначені доводи не можуть бути прийняті до уваги на підставі наступного.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна з сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 отримує послуги від позивача з газопостачання природного газу до власного будинку, що розташований в АДРЕСА_1. Про надання цих послуг свідчить типовий договір між сторонами від 16.04.2007 року. Вимоги позивача ґрунтуються на акті, складеному представниками Хустської філії ПАТ „Закарпатгаз", від 11.07.2012 р., про демонтаж лічильника в дворогосподарстві ОСОБА_1 для проведення періодичної повірки. Однак, як встановлено в судовому засіданні такий акт і сам демонтаж приладу обліку проводився працівниками газопостачального підприємства без відома та участі споживача. Дана обставина підтверджена поясненнями відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні 01.12.2015 р. та показами свідка ОСОБА_3, який ствердив, що підпис на акті про демонтаж лічильника ОСОБА_1 не ставив, так як його взагалі не було вдома. Свідок ствердив що всі ці дії він з своїм колегою ОСОБА_4 провів у присутності та з дозволу близької родички відповідача. З дослідженого експертного акту №446 від 26.07.2012 року по дослідженню приладу обліку, судом встановлено, що в п.2.3 цього акту зазначено похибки лічильника що вкладаються в допустимі похибки. Пломба лічильного механізму встановлена з тавром, що не відповідає заводському взірцю. Крім цього, в акті вказано на відсутність зниження обліку газу, його показники на момент демонтажу були зафіксовані і вони є різними в сторону збільшення споживання з показниками відображеними при попередній повірці цього приладу. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що розрахунок заподіяних збитків №232 від 01.07.2012 року проведений позивачем із зазначенням газових приладів у будинку відповідача, серед яких є посилання на наявність газового водонагрівача (ВПГ), однак такого газового приладу у відповідача не встановлено, про що заявляв його представник і це підтверджено типовим договором про надання послуг з газопостачання від 16.04.2007 року. Цей розрахунок шкоди зроблений позивачем за період з 01.01.2012 р. по 30.06.2012 р., не зважуючи на те, що опалювальний період закінчується в квітні місяці поточного року. За кількістю спожитого природного газу відповідачем, згідно цього розрахунку встановлено що він використав за розрахунковий період 10890,18 м. куб. природного газу. Однак, така кількість споживання за умови опалювальної площі у відповідача, наявних газових приладів у його будинку та період за який здійснено нарахування (січень-червень місяці поточного року) за вказаним розрахунком не має логічного та економічного обґрунтування і є сумнівним. Наявність невідповідності тавра на лічильнику заводському взірцю не є безумовною підставою для вирішення питання про несанкціонований відбір газу відповідачем. Також слід зазначити, що в матеріалах справи наявна нотаріально завірена заява ОСОБА_2, якою стверджує той факт, що вона не є і ніколи не була дружиною двоюрідного брата ОСОБА_1, крім цього повідомляє, що жодних доручень на підписання документів від імені ОСОБА_1 у неї ніколи не було і зараз не має (а.с.118). Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції було дано невірну оцінку доказам колегія суддів відхиляє, оскільки суд першої інстанції при ухваленні рішення відповідно до ст.212 ЦПК України оцінив докази з урахуванням вимог ст.ст.58, 59 ЦПК України про їх належність та допустимість. Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст. 309 ЦПК України як підстави для скасування рішення. Відсутні в апеляційній скарзі доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду, оскільки при розгляді справи у апеляційному суді апелянт не надав будь-яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції. Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає. Керуючись ст.ст.307, 308, 314 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

1.Апеляційну скаргу ПАТ по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз» відхилити. 2. Рішення Хустського районного суду від 10 лютого 2016 року по даній справі залишити без змін. 3. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: