Справа № 204/4437/15-ц
Провадження № 2/204/108/16
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

при секретарі Сорокіної А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа Відділення паспортної, реєстраційної та міграційної служби Красногвардійського району м. Дніпропетровська про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

06 липня 2015 року позивачі звернулися до суду з позовною заявою, в якій просили суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 та зобов'язати третю особу зняти відповідачку з реєстраційного обліку за вищезазначеною квартирою. В обґрунтування своїх вимог, зазначає, що відповідачка є колишньою дружиною ОСОБА_1 та матір'ю інших позивачів. Після реєстрації шлюбу з відповідачем, подружжя оселилося у будинку за адресою АДРЕСА_2. Цей будинок належав на праві власності матері відповідачки. У цьому будинку народилися їхні діти. У 1999 році їм було надана 3-и кімнатну квартиру АДРЕСА_1 на склад сім'ї з 6 осіб: ОСОБА_1, відповідачки та троє дітей. З середини 19990-х років відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зіпсовані, тому після надання квартири всі позивачів та відповідачка були зареєстровані у ній, проте оселився тільки один позивач ОСОБА_1 Відповідачка ж та їхні діти продовжували проживати за адресою: АДРЕСА_2 14 квітня 2003 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було розірвано. Після чого позивачі - діти відповідачки також переселилися у квартиру та стали проживати разом з батьком. Відповідачка ж у квартирі не оселялася, ніколи не проживала та на даний час не проживає. Комунальні послуги, які на неї нараховуються не сплачувала, їх оплачують позивачі. Тому, позивачі вимушені звернутися до суду з даним позовом.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, але надав суду заяву в якій просив справу розглядати справу без його участі та задовольнити позов у повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечував.

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили.

Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, причин неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

У відповідності до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У судовому засіданні встановлено, що 05 листопада 1999 року ОСОБА_1 Виробничим об'єднанням «Південний машинобудівний завод» видано ордер на житлове приміщення № 394, серія 2, разом з сім'єю з шести осіб, житловою площею 36,9 кв.м., яка складається з трьох кімнат, а саме: квартира № АДРЕСА_1

Як вбачається з довідки від 23 червня 2015 року виданої ОСОБА_1, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані наступні особи: колишня дружина ОСОБА_5, син ОСОБА_2, донька ОСОБА_3, донька ОСОБА_4, внучка ОСОБА_6, внук ОСОБА_7 (а.с.6).

14 квітня 2003 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.8).

Проте, ОСОБА_5 ніколи у квартирі АДРЕСА_1 не проживала та на даний час не проживає. Фактичне місце проживання відповідачки не відоме. Особистих речей відповідачки у зазначеній квартирі немає, що підтверджується актом у складі мешканців будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 (а.с.7).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_1 не проживає більше шести місяців, а тому можливо визнати ОСОБА_5 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Разом з тим, суд вважає позовні вимоги щодо зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_5 за зазначеною адресою є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до абзацу другого ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-1У, з послідуючими змінами та доповненнями, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення, або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням і є підставою для зняття відповідачки з реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідачки на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки згідно квитанції про сплату судового збору платником зазначено саме його.

На підставі вищевикладеного, керуючись ЖК України, ст. ст. 3, 15, 16, ЦК України, ст. ст. 3, 10, 57-61, 88, 209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа Відділення паспортної, реєстраційної та міграційної служби Красногвардійського району м. Дніпропетровська про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_5 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т.О. Дубіжанська