АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 668/3285/15-ц Головуючий в І інстанції Головко О.В.
Номер провадження 22-ц/791/1337/16 Доповідач Орловська Н.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Орловської Н.В.

Суддів: Кутурланової О.В.

ОСОБА_1

секретар Прушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 16 березня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки

В С Т А Н О В И Л А :

13.03.2015р. публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, з метою погашення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 07.09.2007р. між ПАТ «Укрсоцбанк» і ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит в розмірі 35000 доларів США з процентною ставкою за користування кредитом 13,5 % з кінцевим терміном повернення коштів до 06.09.2015р.

З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ «Укрсоцбанк» і ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки. Предметом іпотеки є нежилі приміщення першого поверху площею 54,6 кв.м. за адресою: вул. Гірського, буд. № 29 в м. Херсоні, яке належало іпотекодавцю на праві власності.

25.07.2012р. позичальник ОСОБА_4 помер, а відповідачі отримали право власності в порядку спадкування на предмет іпотеки, де частка ОСОБА_3 складає 1/3 частини, частка ОСОБА_2 складає 2/3 із яких: в розмірі по 1/3 отримана згідно свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом, виданого 29.03.2013р. та 1/3 частина набута на підставі рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 25.12.2015р. у звязку із припиненням права власності на цю частину спадкоємцем ОСОБА_5

Вважаючи, що відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку», іпотека є дійсною для спадкоємців майна, банк просив звернути стягнення на предмет іпотеки, у звязку з неналежним виконанням грошових зобовязань за кредитним договором станом на 04.12.2014р. утворилась заборгованість в розмірі 39 866,86 доларів США, еквівалентних 605 403,09 грн.

Позивач просив суд з метою погашення зазначеної заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу нерухомого майна з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною продажу, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності на час проведення виконавчих дій.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 16 березня 2016 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк» посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідача? перевіривши законність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові суд першої інстанції виходив із того, що банк звернувся з вимогою до спадкоємців боржника поза межами строків, передбачених частинами другою, третьою статті 1281 ЦК України, а тому пропустив строк для предявлення такої вимоги до спадкоємців іпотекодавця.

Однак, такого висновку суд дійшов з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав i обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять yсі права i обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обовязків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218,1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Вiдповiдно до частини першої статті 608 ЦК України зобов'язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язане з його особою i у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Зобов'язання за кредитним договором та за договором іпотеки входять до складу спадщини.

За змістом статті 1281 ЦК України спадкоємці зобовязані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців вiд дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно вiд настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав i не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року вiд настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Судом встановлено і сторони не заперечували, що на підставі кредитного договору від 07.09.2007р., з врахуванням додаткових угод № 1 від 15.01.2009р., №2 від 13.03.2009р. та №3 від 01.06.2009р., укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» і ОСОБА_4, останній отримав кредит в розмірі 35000 доларів США з процентною ставкою за користування кредитом 14 % з кінцевим терміном повернення коштів до 06.09.2015р. Погашення кредиту відбувалось шляхом внесення позичальником щомісячних платежів згідно графіку, встановленого у додатку № 3 від 01.06.2009р. кредитного договору.(а.с.12-22 т.1).

З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ «Укрсоцбанк» і ОСОБА_4 укладений договір іпотеки, предметом якого є нежитлові приміщення першого поверху площею 54,6 кв.м. за адресою: вул. Гірського, буд. 29 в м. Херсоні, належні іпотекодавцю на праві власності.(а.с.23-25 т.1).

25.07.2012р. позичальник ОСОБА_4 помер ( а.с. 26т.1).

За життя позичальник допустив порушення кредитного зобовязання та останній платіж за кредитом здійснив 18.04.2011р., внаслідок чого утворилась заборгованість.

З вимогою про її погашення Банк письмово звернувся до позичальника 12.11.2012р.

Спадкоємці ОСОБА_2, ОСОБА_3 22.11.2012р. подали заяву про прийняття спадщини (а.с.59, 63 т.3). Спадкоємець ОСОБА_5 подала таку заяву 17.12.2012р. (а.с70 т.3).

На момент смерті позичальника загальна сума боргу за договором кредиту складає 36 455,05 доларів США еквівалентних 291 385,21 грн., із яких: сума заборгованості за кредитом - 26 789,57 доларів США (214 129,03 грн.), сума заборгованості по відсотках 7 563,02 доларів США (60 451,22 грн.), пеня нарахована за період із 24.07.2011р. по 11.07.2012р. на суму заборгованості по тілу кредиту - 1248,67 доларів США (9980,62 грн.) та пеня за несвоєчасне повернення відсотків 853,79 доларів США (6824,34 грн).

Відповідно до пояснень представника позивача та наданого письмового доказу, ПАТ «Укрсоцбанк» дізнався про те, що ОСОБА_4 помер, лише 19.11.2012 року, в день, коли до банку повернулось поштове повідомлення, надіслане ним 12.11.2012р. на адресу позичальника із вимогою сплатити заборгованість, із відміткою поштового відділення про смерть адресата.

Із заявою до Першої Херсонської Державної нотаріальної контори про предявлення кредиторських вимог до спадкоємців боржника на суму заборгованості за кредитним договором , визначену станом на 16.01.2013р. в сумі 34 352,59 доларів США, кредитор ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся 07.02.2013р. (т.1 а.с. 27,28; т.3 а.с.74). Зазначена вимога направлена приватному нотаріусу за місцем відкриття спадкової справи.(а.с.73 т.3).

29.03.2013р. спадкоємці ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 отримали свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом на нежитлові приміщення першого поверху площею 54,6 кв.м. за адресою: вул. Гірського, буд. 29 в м. Херсоні, що є предметом договору іпотеки.(а.с.163-167 т.3)

02.04.2013р. ОСОБА_2 письмово повідомила Банк про неможливість сплати спадкоємцями суми боргу одноразовим платежем та просила укласти додаткову угоду до договору іпотеки про заміну іпотекодавця на його спадкоємців (а.с. 176 т.3).

Письмову вимогу до спадкоємців про усунення порушень та виплату кредитної заборгованості Банк надіслав 14.01.2014р. (а.с. 33,34 т.1)

На підставі рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 25.12.2015р. право власності ОСОБА_5 на частку нерухомого майна, що набуте нею в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, припинено. Право власності на цю частку набула ОСОБА_2А.( а.с. 21, 183 т.3).

Згідно з листом приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_6 від 29.03.2013р., адресованим ПАТ «Укрсоцбанк», нотаріальна контора повідомила банк, що 29.03.2013р. спадкоємцям за законом ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначене вище нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Однак, доказів отримання вказаного листа банком матеріали справи не містять. (а.с. 177 т.3)

Враховуючи, що кредитор вправі сам визначати способи захисту порушеного права, тоді як Банк жодних вимог до відповідачів з приводу стягнення із них суми боргу, яка виникла станом на час смерті ОСОБА_4, не заявив у даній справі, висновок суду щодо застосування строків, встановлених ст. 1281 ЦК України, до правовідносин сторін з приводу звернення стягнення на предмет іпотеки, право власності на який останні набули в порядку спадкування, не можна визнати правильним.

Правила статті 1281 ЦК України регулюють порядок предявлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців щодо виконання зобов'язань спадкодавця перед своїм кредитором, а не порядок звернення стягнення на предмет іпотеки.

Отже, в разі вирішення спору з приводу звернення стягнення на предмет іпотеки ст. 1281 ЦК України до спірних правовідносин не застосовується. (Постанова Верховного Суду України від 17.02.2016р. № 6-31цс16).

У справі, яка переглядається, встановлено, що ОСОБА_4 був позичальником за кредитним договором зі строком повернення кредиту 06.09.2015р. та іпотекодавцем за договором іпотеки, тобто одночасно виступав і боржником, i iпотекодавцем.

У зв'язку з його смертю відкрилася спадщина, яку прийняли відповідачі, перебравши на себе обов'язки iпотекодавця в межах вартості предмета іпотеки, де частка ОСОБА_2 2/3, а ОСОБА_3А 1/3 цього майна.

Звернення стягнення на предмет іпотеки є можливим за умови, якщо зобов'язання боржником було порушене. Сторони не заперечували того факту, що кредитне зобовязання було порушене позичальником за його життя, оскільки останній платіж за кредитним договором здійснено 18.04.2011р., а станом на час смерті заборгованість за кредитом складала 36 455,05 доларів США еквівалентних 291385,21 грн., із яких: сума заборгованості за кредитом - 26 789,57 доларів США (214 129,03 грн.), сума заборгованості по відсотках 7 563,02 доларів США (60 451,22 грн.), пеня на суму заборгованості по тілу кредиту - 1248,67 доларів США (9980,62 грн.) та пеня за несвоєчасне повернення відсотків 853,79 доларів США (6824,34 грн).

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» передбачені підстави припинення іпотеки, де таку підставу як смерть iпотекодавця, вказана норма закону не містить.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки вiд iпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус iпотекодавця i має всі його права i несе всі його обов'язки за iпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи iпотекодавця, такий спадкоємець не несе вiдповiдальність перед iпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги iпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

Таким чином, якщо боржник та iпотекодавець одна й та сама особа, то після її смерті до спадкоємця в разі порушення боржником своїх зобов'язань переходять обов'язки iпотекодавця у межах вартості предмета іпотеки.

Строк, в межах якого iпотекодержатель може звернутися з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлюється загальними положеннями про позовну давність (глава 19 ЦК України). (Постанова Верховного Суду України від 02.03.2016р. № 6-1286цс15)

Суд першої інстанції на вказані обставини справи та вимоги законодавства уваги не звернув, а тому дійшов помилкового висновку про застосування шестимісячного строку, встановленого ст.1281 ЦК України, який до правовідносин з приводу звернення стягнення на предмет іпотеки застосуванню не підлягає.

Розглядаючи питання щодо встановлення суми заборгованості, яка підлягає стягненню на користь позивача за рахунок предмета іпотеки необхідно врахувати строк звернення із такою вимогою до спадкоємців.

Строк позовної давності щодо звернення стягнення на предмет іпотеки визначається у даному випадку за правилами ст.ст. 257, 258, 261, п.3 ст. 268 ЦПК України.

З наданого позивачем розрахунку заборгованих сум вбачається, що пеня за прострочення кредитного зобовязання розрахована за життя позичальника за період із 24.07.2011р. по 11.07.2012р., однак із вимогою до спадкоємців іпотекодавця щодо погашення цього боргу за рахунок отриманого у спадок предмета іпотеки Банк звернувся лише 13.03.2015р. із пропуском, встановленого ст. 268 ЦК України спеціального строку в один рік, тоді як відповідач ОСОБА_2 подала письмову заяву про застосування строку позовної давності в суді першої інстанції. (а.с. 59 т.1)

Враховуючи викладене, слід дійти висновку, що суми нараховані позивачем поза межами строку позовної давності стягненню не підлягають, а тому загальна сума стягнення має бути зменшена до 34 352,59 доларів США, із яких: сума заборгованості за кредитом - 26 789,57 доларів США, сума заборгованості по відсотках 7 563,02 доларів США.

У стягненні неустойки в розмірі 2102,46 доларів США (16804,96 грн.) слід відмовити, оскільки така вимога заявлена поза межами строку позовної давності.

За таких обставин, рішення суду належить скасувати і ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, оскільки за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки має бути забезпечене виконання боргового зобовязання, яке виникло на день смерті спадкодавця, 25.07.2012р. в сумі 34 352,59 доларів США, еквівалентних 274 580,24 грн.

Неприйнятними є доводи представника позивача про визначення початкової ціни за вартістю спадкового майна, встановленого на підставі висновку від 21.03.2013р. в сумі 153481 грн. (а.с.119, 120 т.3), оскільки у даному випадку вартість має бути визначена за цінами, що існують станом на час ухвалення рішення суду. Такий експертний висновок є в матеріалах справи.

Враховуючи, що в суді апеляційної інстанції, на виконання вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, суд розяснив сторонам можливість проведення оцінки спірного майна станом на час розгляду справи апеляційним судом, проте сторони від проведення такого дослідження відмовились, та наслідки відмови від вчинення такої процесуальної дії їм судом розяснено, слід дійти висновку, що початкова ціна має бути встановлена у відповідності до оцінки від 24.12.2015р., наявної в матеріалах справи (а.с.133-171 т.3).

Визначаючи початкову ціну продажу предмета іпотеки судом врахована визначена експертом ринкова вартість станом на 24.12.2015р. в сумі 562 926 грн.

Крім того, на користь позивача мають бути відшкодовані судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог на загальну суму 7212 грн., із яких слід стягнути з ОСОБА_3А . 2404 грн., із ОСОБА_2 - 4808 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 17, 23 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 608, 1216, 1220 ЦК України та керуючись ст.ст. 88, 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 16 березня 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» задовольнити частково.

Звернути стягнення на предмет іпотеки нежитлові приміщення першого поверху площею 54,6 кв.м. за адресою: вул. Гірського, будинок номер 29 в м.Херсоні, що є предметом договору іпотеки від 07.09.2007р., із яких: 2/3 частини належить ОСОБА_2, і 1/3 належить ОСОБА_3, для задоволення вимог ПАТ «Укрсоцбанк» за договором кредиту від 07.09.2007р. в розмірі 34 352,59 доларів США, шляхом продажу предмета іпотеки в рамках виконавчого провадження на прилюдних торгах за початковою ціною визначеною субєктом оціночної діяльності згідно оцінки майна в розмірі 562 926 грн.

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ПАТ «Укрсоцбанк» понесені ним судові витрати із ОСОБА_3 2404 грн., із ОСОБА_2 4808 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з часу набрання ним законної сили.

Головуючий _____________ Н.В.Орловська

Судді: _____________ О.В.Кутурланова

_____________ ОСОБА_1