Провадження №2/761/2689/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 березня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Маліновської В.М.

при секретарі Лазоришинець К.М., Кріт І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України, третя особа: Державне підприємство «Укрветсанзавод», про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та визнання строкового договору укладеним на невизначений строк, -

В С Т А Н О В И В:

04.12.2015 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (Позивач) до Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України (Відповідач), третя особа: Державне підприємство «Укрветсанзавод» про визнання незаконним наказу про звільнення та поновлення на роботі, в якій просив; - визнати строковий договір - Контракт № 05/2014 з генеральним директором Державного підприємства «Укрветсанзавод» від 17 листопада 2014 року між ОСОБА_1 та Державною ветеринарною та фітосанітраної службою України, таким, що укладений на невизначений строк; - визнати незаконний наказ № 460-к від 16.11.2015р. Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України про звільнення ОСОБА_1 з посади генерального директора Державного підприємства «Укрветсанзавод» 16.11.2015р.; - поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді генерального директора Державного підприємства «Укрветсанзавод» з 16.11.2015р.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 17.11.2014р. між ним та Відповідачем було укладено контракт № 05/2014 з генеральним директором ДП «Укрветсанзавод». Згідно із наказом № 460-к від 16.11.2015р. «Про звільнення ОСОБА_1.», позивача було звільнено 16 листопада 2015 року з посади генерального директора ДП «Укрветсанзавод» у зв'язку із закінченням терміну дії контракту згідно пункту 2 статті 36 Кодексу законів про працю. Разом з тим, Позивач зазначив, що 17.11.2015р. він вийшов на роботу після закінчення строкового контракту та продовжив працювати і виконувати свої посадові обов'язки генерального директора, а тому строковий контракт набув характеру безстрокового. Відповідач ні 16 листопада, ні 17 листопада 2015 року не вимагав припинення трудових відносин. Окрім того, в день звільнення Позивача Відповідач не видав Позивачу наказу про звільнення, трудову книжку та не провів розрахунок в день звільнення, хоча Позивач працював та виконував свої посадові обов'язки протягом всього дня і протягом наступного дня - 17.11.2015р., а тому Позивач вважає, що звільнення відбулося без законних підстав, наказ підлягає визнанню незаконним, а контракт таким, що укладений на невизначений строк.

Відповідач подав суду заперечення на позовну заяву (а.с.50-52), в яких зазначив, що відповідно до табелю обліку використання робочого часу ОСОБА_1 був відсутній з 16 листопада та 17 листопада 2015 року, що також підтверджується наказом ДП «Укрветсанзавод» від 13.11.2015р. № 272-к/15 «Про тимчасове виконання обов'язків генерального директора», згідно з яким виконання обов'язків генерального директора підприємства покладено на радника з організаційних питань ОСОБА_2 Позивач з 13 листопада 2015 року не з'являвся на роботу, з його слів внаслідок тимчасової непрацездатності, проте листок тимчасової непрацездатності до підприємства наданий не був. Водночас, на підставі наказу ДП «Укрветсанзавод» від 18.11.2015р. № 272 «Про остаточний розрахунок ОСОБА_1.» визначено, що остаточний розрахунок з Позивачем буде здійснено не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. З приводу невидачі Позивачу трудової книжки, Відповідач зазначив, що ОСОБА_1 не надавав свою трудову книжку на підприємство.

В судовому засіданні 10.02.2016р. за клопотанням представника Позивача та Відповідача були допитані свідки: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 був прийнятий на посаду 17.11.2014р. строком на 1 рік - до 16.11.2015р. Станом на 16.11.2015р. до підприємства не надходило ніяких повідомлень чи наказів про звільнення Позивача. Водночас, їй відомо, що Позивач в порядку визначеному контрактом неодноразово звертався до Відповідача з заявою про подовження дії контракту, станом на 16.11.2015р. жодних листів відмов від Відповідача не надходило. 16.11.2015р. Позивач був на робочому місці та ввечері чекав доки працівники юридичної служби підготують апеляційні скарги до судів, потім він закрив офіс та здав вказані документи до відправки у поштовому відділенні. 17.11.2015р. Позивач також перебував на робочому місці, жодних наказів про звільнення від Відповідача не надходили. 18.11.2015р. на підприємство приїхали представники Відповідача і оголосили колективу зміст наказу про звільнення Позивача. Фактично керівництво підприємством в ті дні здійснював ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що до 08.12.2015р. працювала в ДП «Укрветсанзавод» інспектором з кадрів. Повідомила, що 16.11.2015р. бачила Позивача під вечір, 17.11.2015р. - бачила як Позивач ввечері закривав офіс, 18.11.2015р. з ранку бачила Позивача, який відкривав офіс, а потім поїхав до лікаря, бо погано себе почував. Пізніше до підприємства приїхали представники Відповідача і зачитали наказ про звільнення ОСОБА_1 Акти про відсутність Позивача на робочому місці у період до 08.12.2015р. до відділу кадрів, де працювала свідок, - як їй відомо не надходило.

Свідок ОСОБА_2 зазначив, що до 23-24.11.2015р. працював в ДП «Укрветсанзавод» на посаді радника Генерального директора підприємства. В судовому засіданні пояснив, що бачив Позивача на роботі у період з 16.11.2015р. по 18.11.2015р. Так, 18.11.2015р. бачив Позивача зранку, коли він відкривав офіс, останній говорив, що погано себе почуває і поїхав до лікаря. Близько 12 години дня 18.11.2015р. на підприємство прийшли люди та оголосили наказ про звільнення ОСОБА_1 Про складення актів про відсутність Позивача на робочому місці 16-18.11.2015р. йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що бачив Позивача зранку 17.11.2015р., протягом дня не знає чи був останній на робочому місці, документи, які потребували погодження з Позивачем як директором підприємства отримав ввечері 17.11.2015р.

Свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що з 2013 року працює начальником відділу кадрів ДП «Укрветсанзавод», так з Позивачем був укладений контракт строком на 1 рік до 16.11.2015р., останній робив спроби подовжити дію контракту, проте жодної відповіді на вказані звернення від Відповідача не надходило. 13.11.2015р. Позивача не було на роботі цілий день, 16.11.2015. не був на роботі в зв'язку з хворобою, за період часу з 13.11.2015р. по 17.11.2015р. на роботі був максимум годин 5. 16.11.2015р. та 17.11.2015р. свідок не бачив Позивача на робочому місці, замість нього обов'язки генерального директора ДП «Укрветсанзавод» виконував ОСОБА_2 згідно наказу Позивача від 13.11.2015р., який фактично був складений 16.11.2015р. Трудову книжку на час роботи ОСОБА_1 до ДП «Укрветсанзавод» не подавав.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що працює в ДП «Укрветсанзавод» з січня 2015р. на посаді головного бухгалтера, так зазначила, що не бачила Позивача на робочому місці 16-17.11.2015р, проте 16.11.2015р. останній начебто підписував документи, фінансові чи ні - вона не пам'ятає. Як їй відомо 16 та 17 листопада 2015 року Позивач перебував на лікарняному.

Свідок ОСОБА_8 зазначила, що 16.11.2015р. ОСОБА_1 не було на роботі, розмовляла з ним по телефону і той повідомив, що він в лікарні, 17.11.2015р. виконуючий обов'язки генерального директора ОСОБА_2 проводив нараду з колективом, Позивача свідок на робочому місці ані 17.11.2015р., ані 18.11.2015р. не бачила. 16.11.2015р., як їй відомо, ОСОБА_1 підписував якісь документи, проте за межами офісу.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що з 16.11.2015р. по 18.11.2015р. Позивача на роботі не бачила, 17.11.2015р. - на підприємстві була нарада, яку проводив ОСОБА_2, який повідомив, що Позивач хворіє. 18.11.2015р. трудовому колективу було доведено до відома накази про звільнення Позивача з посади генерального директора.

Третя особа надала суду письмові пояснення (а.с.112-115) в яких зазначила, що згідно п.п.а) п.25 та п.28 Контракту № 05/2014 від 17.11.2014р. визначено, що контракт припиняється після закінчення терміну його дії, проте за два місяці до закінчення терміну дії контракту він може бути за угодою сторін продовжений або укладений на новий чи інший термін. Проте, за два місяці до закінчення терміну дії контракту ні Позивач, ні Відповідач не зверталися із пропозиціями про продовження терміну дії контракту чи укладення його на новий строк, 16.11.2015р. Контракт припинив свою чинність. З показань свідків, які були допитані в судовому засіданні, можна дійти висновку, що Позивач 13, 16 та 17 листопада 2015р. на робочому місці не перебував, в табелі обліку використання робочого часу робилися відмітки, що він перебував на лікарняному. Наказом № 272-К/15 від 13.11.2015р., який був власноручно підписаний Позивачем, з 13.11.2015р., на час його хвороби, виконання обов'язків генерального директора було покладено на ОСОБА_2, даний наказ не був скасований ні 16 ні 17 листопада 2015р., а отже, це означає, що Позивач не виходив на роботу. Допитані свідки (крім свідка ОСОБА_2) пояснили, що Позивач 16 та 17 листопада 2015р. на робочому місці не знаходився, свої посадові обов'язки не виконував. Як вбачається з матеріалів справи, після закінчення строку Контракту трудові відносини не продовжились. З боку Відповідача, як роботодавця, фактично була вимога про припинення трудового договору, яка знайшла своє відображення у наказі про звільнення Позивача, призначення нового виконуючого обов'язки генерального директора ДП «Укрветсанзавод», призначення нового конкурсного відбору на зайняття посади керівника ДП «Укрветсанзавод», призначення ревізії тощо. Водночас, Позивачем не надано доказів того, що він звертався до Відповідача із пропозицією продовжити контракт або укласти його на новий термін у встановлений п.28 Контракту.

В судовому засіданні Позивач та його представники - ОСОБА_10, ОСОБА_11 підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України - Лисенко М.О. проти позову заперечила та просила відмовити в його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судом встановлено, що 17 листопада 2014 року між Державною ветеринарною та фітосанітарною службою України, до сфери управління якої належить державне підприємство «Укрветсанзавод», та ОСОБА_1 було укладено Контракт № 05/2014, за яким ОСОБА_1 призначено на посаду генерального директора державного підприємства «Укрветсанзавод» на термін один рік з 17 листопада 2014 року по 16 листопада 2015 року (а.с.6-9).

На підставі зазначеного Контракту № 05/201 від 17.11.2014р., протоколу постійно діючої комісії з конкурсного відбору керівників державних суб'єктів господарювання № 1/4 від 09.10.2014р., погодження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27.10.2014р. № 001-2274, погодження Міністра аграрної політики та продовольства України від 14.11.2014р. № 37-25-4-7/17534, Відповідачем видано Наказ від 17.11.2014р. № 576-к, яким Позивача призначено, як переможця конкурсного відбору, на посаду генерального директора державного підприємства «Укрветсанзавод» на термін з 17 листопада2014р. по 16 листопада 2015р. на умовах укладеного з ним контракту (а.с.10).

Відповідно до п.1. Контракту № 05/2014 від 17.11.2014р. Керівник зобов'язується безпосередньо та через адміністрацію Державного підприємства «Укрветсанзавод» здійснювати поточне управління (керівництво) Підприємством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за Підприємством державного майна, а Уповноважений орган управління зобов'язується створювати належні умови для матеріального забезпечення організації паці Керівника.

Так, згідно п.п.24, 25 Контракту визначено, що внесення змін і доповнень до контракту здійснюється шляхом підписання додаткових угод. Цей контракт припиняється, зокрема після закінчення дії контракту. Так, відповідно до п.п.30, 32 Контракту, термін його дії з 17 листопада 2014 року по 16 листопада 2015 року. Умови контракту можуть бути змінені лише за угодою Сторін шляхом підписання додаткових угод.

Пунктом 28 Контракту визначено, що за два місяці до закінчення терміну дії контракту він може бути за угодою сторін продовжений або укладений на новий чи інший термін.

Наказом Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України від 16.11.2015р. № 460-к «Про звільнення ОСОБА_1.», керуючись Положенням про Державну ветеринарну та фітосанітарну службу України, затвердженим Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 464, та відповідно до пункту 11 та підпункту а пункту 25 контракту № 5/2014 від 17 листопада 2014 року між Державної ветеринарною та фітосанітарною службою та ОСОБА_1, Позивача 16 листопада 2015 року звільнено з посади генерального директора державного підприємства «Укрветсанзавод» у зв'язку із закінченням терміну дії контракту згідно із підпунктом 2 статті 36 Кодексу законів про працю України (а.с.11).

Згідно Наказу ДП «Укрветсанзавод» від 18.11.2015р. № 274-К/15 в зв'язку з тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_1 та відсутності його на робочому місці в день звільнення головному бухгалтеру ОСОБА_7 наказано провести остаточний розрахунок ОСОБА_1 відповідно до чинного законодавства не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок, в тому числі виплатити грошову компенсацію за 34 календарних дні невикористаної відпустки з 16.09.2014р. по день звільнення (а.с.54).

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Відповідно до п.1-2 Порядку проведення конкурсного відбору керівників суб'єктів господарювання державного сектору економіки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2008р. № 777, контракт з керівником суб'єкта господарювання державного сектору економіки укладається міністерством, Фондом державного майна, іншим органом, що здійснює управління об'єктами державної власності, у порядку, передбаченому постановами Кабінету Міністрів України від 19 березня 1993 р. № 203 "Про застосування контрактної форми трудового договору з керівником підприємства, що є у державній власності" (ЗП України, 1993 р., № 6, ст. 121; Офіційний вісник України, 1999 р., № 13, ст. 514) і від 2 серпня 1995 р. № 597 "Про Типову форму контракту з керівником підприємства, що є у державній власності" (ЗП України, 1995 р., № 11, ст. 264; Офіційний вісник України, 1999 р., № 29, ст. 1474), статутом зазначеного суб'єкта.

Відповідно до п.п.9.2., 9.4., 9.5. Статуту Державного підприємства «Укрветсанзавод», затвердженого Наказом Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України 17.12.2012р № 446 (а.с.40-46) управління підприємством здійснюється генеральним директором, який призначається на посаду та звільняється з посади Уповноваженим органом управління. Генеральний директор Підприємства призначається на посаду за результатами конкурсного відбору. Уповноважений орган управління уклає з генеральним директором Підприємства контракт, в якому зазначаються строк найму, права, обов'язки і відповідальність генерального директора, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін.

Згідно п.п.2-4 Положення про порядок укладання контракту з керівником підприємства, що у державній власності, при найманні на роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.1993р. № 203 (далі - Положення), відповідно до статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про управління майном, що є у загальнодержавній власності" наймання на роботу керівника підприємства, що є у державній власності, здійснюється шляхом укладання з ним контракту. Контракт може бути укладений на термін від 1 до 5 років.

Наймання на роботу керівника підприємства, що є у державній власності, здійснюється відповідними міністерствами або іншими підвідомчими Кабінету Міністрів України органами виконавчої влади (надалі - органи управління майном).

Контракт є підставою для видання наказу (розпорядження) про призначення керівника на посаду (наймання на роботу) з дня, встановленого за угодою сторін у контракті (п.8 Положення).

Пунктом 9 Положення визначено, що у контракті передбачаються строки його дії, вимоги до збереження державного майна, права, обов'язки та відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці (виконання робіт), умови розірвання контракту, соціально-побутові та інші умови, необхідні для виконання прийнятих на себе зобов'язань, з урахуванням галузевих особливостей та фінансового стану підприємства, включаючи обов'язкове підвищення кваліфікації або перепідготовку протягом терміну дії контракту (але не рідше одного разу на п'ять років).

Згідно п. 18 Положення за 2 місяці до закінчення строку дії контракту він може бути за угодою сторін продовжений або укладений на новий чи інший строк.

Судом встановлено, що Позивач 28.10.2015р. направив заступнику голови Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України лист «Щодо врегулювання трудових відносин», в якому з метою врегулювання подальших трудових відносин та продовження здійснення наданих Позивачу повноважень щодо управління Державним підприємством «Укрветсанзавод» останній надіслав заяву про продовження контракту (а.с.29), та заяву від 28.10.2015р., в якій просив розглянути питання продовження за угодою сторін контракту з генеральним директором ДП «Укрветсанзавод» від 17.11.2014р. № 05/2014 відповідно до пункту 28 контракту (а.с.30).

Разом з тим, судом встановлено, що ані Позивачем, ані Відповідач не здійснено жодних дій, у порядку визначеному п.28 контракту та п. 18 Положення про порядок укладання контракту з керівником підприємства, що у державній власності, при найманні на роботу, спрямованих на продовження контракту з Позивачем або укладення нового контракту на новий строк. Так, станом на день закінчення строку контракту № 05/2014 від 17.11.2014р. згоди Відповідача на подовження або укладення нового контракту отримано не було.

Відповідно до п. 2 ст. 36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) зазначено, що підставами припинення трудового договору є, зокрема закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

За ч. 1 ст. 39-1 КЗпП України визначено, що якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк.

На підтвердження того, що після закінчення строку дії контракту - 16.11.2015р. Позивач продовжував працювати на займаній посаді та фактично трудові відносини між ним та Відповідачем тривали, ОСОБА_1 надав документи, які були ним погоджені відповідно до його посадових обов'язків, зокрема лист щодо надання дозволу на реалізацію продукції, про встановлення ціни товару, про погодження оплати за використану електроенергію (а.с.31-33,35-37).

Разом з тим, з показань свідків, які були допитані в судовому засіданні, встановлено, що Позивач в період з 16.11.2015р. по 18.11.2015р. тільки приїжджав на підприємство для відкриття та закриття офісу, в той час як фактично всі функції та обов'язки генерального директора ДП «Укрветсанзавод» з 13.11.2015р. виконував ОСОБА_2 згідно наказу ОСОБА_1 від 13.11.2015р № 372-К/15 «Про тимчасове виконання обов'язків генерального директора» (а.с.53), що також підтверджується табелем обліку використаного робочого часу з 01 по 30 листопада 2015 року (а.с.55-57). Окрім того, як вбачається з листка непрацездатності серії АГЧ № 986256 ОСОБА_1 з 10.11.2015р. по 27.11.2015р. перебував на лікарняному та відповідно не міг виконувати свої посадові обов'язки за станом здоров'я (а.с.90), що також підтверджується актом про відсутність працівника на робочому місці від 19.11.2015р., складеного ОСОБА_6 ОСОБА_8, ОСОБА_7, згідно якого ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці 13, 16, 17 та 18 листопада 2015 року до моменту початку виконання обов'язків новопризначеним керівником підприємства ОСОБА_13 (а.с.91).

Згідно із п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням), і перевірити їх відповідність законові.

У п.9 цієї ж Постанови зазначено, що при розгляді справ про звільнення за п.2 ст.36 КЗпП судам слід враховувати, що звільнення з цих підстав вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (або понад три роки, але не більше, ніж до 6 років, якщо дитина за медичним висновком в цей період потребує домашнього догляду), одиноких матерів (жінка, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено в установленому порядку за вказівкою матері, вдова, інша жінка, яка виховує і утримує дитину сама) при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда провадиться з обов'язковим працевлаштуванням (ч.3 ст.184 КЗпП). Не може бути визнано, що власник або уповноважений ним орган виконав цей обов'язок по працевлаштуванню, якщо працівниці не була надана на тому ж або на іншому підприємстві (в установі, організації) інша робота або запропонована робота, від якої вона відмовилась з поважних причин (наприклад, за станом здоров'я).

Передбачені ч.3 ст.184 КЗпП гарантії поширюються і на випадки звільнення у зв'язку з закінченням строку договору зазначених працівників, коли вони були прийняті на сезонні роботи.

Оскільки згідно з ч.2 ст.23 КЗпП (в редакції від 19 січня 1995 року) трудовий договір на визначений строк укладається лише у разі, коли трудові відносини на невизначений строк не може бути встановлено з урахуванням характеру роботи або умов її виконання, або інтересів працівника (наприклад, його бажання), або в інших випадках, передбачених законодавчими актами, укладення трудового договору на визначений строк при відсутності зазначених умов є підставою для визнання його недійсним у частині визначення строку.

Щодо тверджень Позивача про неправомірність його звільнення у період його тимчасової непрацездатності, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" правила про недопустимість звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці (ч.3 ст.40 КЗпП ( 322-08 ) стосуються як передбачених статтями 40, 41(1) КЗпП, так й інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. При цьому маються на увазі щорічні, а також інші відпустки, що надаються працівникам як із збереженням, так і без збереження заробітку.

Разом з тим, звільнення працівника у зв'язку з закінченням строку строкового трудового договору не є ініціативою роботодавця, а є лише наслідком спливу строку дії строкового трудового договору, а тому, суд дійшов висновку, що перебування працівника на лікарняному у зв'язку з хворобою на момент закінчення строку дії строкового трудового договору не є підставою для продовження трудових відносин з таким працівником.

Згідно зі ст. 57-59 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.10 ЦПК України).

За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, а саме незаконність наказу Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України № 460-к від 16.11.2015р. «Про звільнення ОСОБА_1 з посади генерального директора Державного підприємства «Укрветсанзавод» в зв'язку з тим, що фактично після припинення строку дії контракту № 05/2014 від 17.11.2014р., укладеного між ОСОБА_1 та Державною ветеринарною та фітосанітарної службою України, Позивач продовжував виконувати свої посадові обов'язки в зв'язку з чим його трудові відносини з Відповідачем фактично тривали і після закінчення відповідного строку, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах та спростовуються матеріалами справи, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 21, 36, 39-1 КЗпП України з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", ст.ст. 10, 60, 212 - 215, 222, 223, 292, 293, 294, 296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України, третя особа: Державне підприємство «Укрветсанзавод», про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та визнання строкового договору укладеним на невизначений строк, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: