Провадження № 2/389/70/16
РІШЕННЯ

Іменем України

24 травня 2016 року Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого-судді Берднікової Г.В.

при секретарі Чукановій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у звязку з продовженням навчання, -

Встановив:

Позивач 25.01.2016 року звернувся до суду з позовом до батька ОСОБА_2 про стягнення аліментів у звязку з продовженням навчання на денному відділенні Кіровоградського державного педагогічного університету імені ОСОБА_3 по 30.06.2019 року у розмірі 1000 грн. щомісячно. Також просив стягнути з відповідача ? частину витрат на навчання згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання.

В судовому засіданні позивач вимоги підтримав. Зазначив, що навчається на денній комерційній основі. Вартість навчання за один семестр складає 4400 грн. У звязку з наведеним позбавлений можливості працевлаштування та відповідно потребує матеріальної допомоги. Проживає разом із матірю у м. Знамянка, а навчається в м. Кіровограді, отже вимушений здійснювати щоденні відповідні витрати на проїзд. Також витрати повязані із навчанням полягають в необхідності придбання канцелярських, інших супутніх товарів, в тому числі і одягу, і продуктів харчування. Батько матеріальної допомоги йому не надає. Відтак, весь тягар по його матеріальному утриманню покладається на матір, яка наразі перебуває у відпустці по догляду за молодшою сестрою.

Відповідач позов взагалі не визнав. Вказав, що позивач вже є повнолітньою, працездатною особою, має можливість працювати у вільний від навчання час або навчатись заочно. Також відзначив, що позивач мав можливість навчатись за бюджетом, вступити до іншого навчального закладу. З ним безпосередньо ніхто не радився з цього приводу. В свою чергу, він має ще й молодшого сина, який часто хворіє, потребує додаткового фінансового забезпечення у звязку із навчанням у музичній школі, гуртку з фізичного виховання, отже можливості надавати позивачу матеріальну допомогу не має. Просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_4, шлюб між якими було розірвано, після чого хлопець залишився проживати з матірю. Відповідач на підставі рішення суду сплачував аліменти на утримання сина до його повноліття.

ОСОБА_1 є студентом Кіровоградського державного педагогічного університету імені ОСОБА_3 за денною комерційною формою навчання. Термін навчання до 30.06.2019 року. Стипендію відповідно не одержує, не працює. Проживає разом із матірю в м. Знамянка.

Мати позивача ОСОБА_4 перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 з 12.12.2012 року, народила доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років з 09.04.2013 року відповідно до наказу ТОВ «ЛКС-Індастрі» № 32-к (а.с. 30).

Відповідач працює в моторвагонному депо Одеса-Застава 1 Регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", його середньомісячний дохід, що встановлений шляхом поділу сумарного доходу на визначену кількість місцяців на підставі данних відповідної довідки за період з жовтня 2015 року по березень 2016 року складає 5125 грн.

Відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 з 12.03.2005 року. Від цього шлюбу має малолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. Хлопчик навчається в музичній школі, за час навчання був лауреатом різних конкурсів. Також відповідач відзначив, що молодший син часто хворіє, на підтвердження чого надав довідку про одержання путівки на санаторно-курортне лікування від 10.03.2016 року, з якої вбачається, що дитина має зниження імунітету на фоні частих просутдних захворювань.

Відомостей щодо незадовільного стану здоровя самого відповідача або інших особливих проблем матеріального плану в судовому засіданні не здобуто.

У судовому засіданні зясовано, що позивач несе витрати на оплату навчання у розмірі 4400 грн. в семестр, звісно ж потребує витрат у звязку з навчанням у вигляді канцелярських приналежностей, інших супутніх товарів, так само як і витрат загалом повязаних з повсякденним побутом. Таким чином судом встановлено, що позивач у звязку з продовженням навчання у вищому навчальному закладі на денному відділенні потребує матеріальної допомоги зі сторони батьків.

Статтею 199 Сімейного кодексу України визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку,сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (ст.199 СК України, п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів»).

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відтак, однією із обов'язкових умов надання батьками утримання повнолітнім дочці чи сину є можливість надання дітям матеріальної допомоги, якої вони потребують саме у зв'язку з тим, що навчаються.

Як вже відзначалось вище відповідач працює, має стабільний дохід, а тому надавати сину посильну матеріальну допомогу може, враховуючи, що останній взагалі не працює, оскільки навчається на денній формі. Зауваження батька щодо наявності у позивача можливості працевлаштуватись є недоречними, так як останній навчається за денною формою. Доводи щодо того, що позивач не скористався правом на безкоштовну вищу освіту, а тому не має права претендувати на аліменти від батька, суд вважає безпідставними.

Звільнення батька від обовязку надання матеріальної допомоги на утримання сина є несправедливим по відношенню до матері, на яку в такому разі тягар утримання покладається в повному обсязі.

Підстав для визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі суд не вбачає, оскільки відповідач має постійне місце роботи, стабільний дохід.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає можливим визначити розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача у розмірі, що складатиме принаймні 1/6 частину його доходу щомісячно до закінчення ОСОБА_1 навчання, що дорівнюватиме приблизно оплаті за навчання (в місячному перерахунку) з витратами на проїзд. Інші витрати, повязані з навчанням, в тому числі повсякденним побутом, залишатимуться за ОСОБА_1 та його матірю, що аж ніяк не становитиме менше тієї суми, що буде сплачуватись батьком за аліментними зобовязаннями, виходячи із реальних витрат необхідних для проживання і навчання, а також рівності обовязків батьків по відношенню до дітей.

Суд звертає увагу сторін, що ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат у вигляді ? частини витрат на навчання, то тут суд має відзначити наступне.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у звязку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Разом з тим статтею 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обовязку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобовязань, обовязку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (правова позиція Верховного суду України від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15).

З урахуванням наведеного суд відмовляє у задоволенні позову в частині стягнення ? частини витрат на навчання. Витрати на навчання, які несе позивач, судом враховано при визначенні розміру щомісячних аліментів, що будуть стягуватись на його користь з батька.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 88, 213-215 ЦПК України, суд,-

Вирішив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у звязку з продовженням навчання задовольнити частково.

Стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у звязку з продовженням навчання на його ж утримання у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу), починаючи з 25.01.2016 року і до закінчення ОСОБА_1 навчання, тобто до 30.06.2019 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах місячного платежу підлягає негайному виконанню.

Роз'яснити сторонам, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення через даний суд до Апеляційного суду Кіровоградської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.В. Берднікова