СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/2089/15-ц
Провадження № 2/306/68/16
Рядок статзвіту № 26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

16.01.2016 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді: Жиганської Н.М.

при секретарі: Дешко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява справу за позовом публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення заборгованості за іпотечним договором, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «БРОКБІЗЕСБАНК» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення заборгованості за іпотечним договором.

Як на підставу заявлених вимог позивач посилається на те, що 31.07.2008 року між акціонерним банком "Брокбізнесбанк", в особі директора Закарпатської філії Ознобкіної Т.П. та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 574/1, відповідно до якого відповідачу надано грошові кошти у сумі 25000 дол.США на строк з 31.07.2008 року по 30.07.2018 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16 % річних на споживчі цілі. Внаслідок порушення відповідачами умов договору по здійсненню повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом, ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором на загальну суму 24898,88 дол.США, що за офіційним курсом НБУ станом на 26.08.2015 року (100 дол.США = 2262,3411 грн.) становить 563297,60 грн. В забезпечення виконання відповідачем ОСОБА_1 зобов'язання за кредним договором між позивачем та ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір № 574/2 від 31.07.2008 року, згідно якого ОСОБА_1 передав в іпотеку земельну ділянку площею 0,1214 га, яка знаходиться за адресою: Закарпатська область, урочище "Біласовиця" (належить ОСОБА_1 на праві приватної власності). Відповідачем ОСОБА_1 зобов'язання по іпотечному договору не виконуються, позивач просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 5% від суми кредиту у розмірі 1250 дол.США, що за офіційним курсом НБУ станом на 26.08.2015 року еквівалентно 28279,26 грн. та штраф від вартості предмета іпотеки на у розмірі 15941,64 грн. Оскільки відповідачами не вживаються ніяких заходів для погашення або зменшення заборгованості за кредитним договором, відповідачі продовжують ухилятися від виконання зобов'язання та заборгованість не погашають, просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість по кредитному договору № 574/1 від 31.07.2008 року на суму 24898,88 дол.США, що за офіційним курсом НБУ станом на 26.08.2015 року (100 дол.США = 2262,3411 грн.) становить 563297,60 грн. Стягнути з відповідача ОСОБА_1 суму кредиту у розмірі 1250 дол.США, що за офіційним курсом НБУ станом на 26.08.2015 року еквівалентно 28279,26 грн. та суму 15941,64 грн. штрафу за порушення іпотечного договору № 574/2 від 31.07.2008 року.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_4 (на підставі довіреності №289/03 від 07.12.2015 року) не з'явилася, подавши до суду клопотання (вх. № 10465 від 15.12.2015 року) про розгляд справи у відсутності представника за наявними у справі матеріалами. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися по невідомим суду причинам, хоча про час і місце розгляду справи були своєчасно та належним чином повідомлені, про що свідчать зворотні повідомлення про отримання судових повісток з розпискою відповідачів (а.с. 51 а.с.53-54, а.с.74-75, а.с. 83-84). Про причини неявки суду відповідачі не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутності не надавали, а тому суд визнає причини неявки ОСОБА_1, ОСОБА_2 неповажними.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України - у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що позивач не заперечив щодо заочного розгляду справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в ній даних чи доказів, провести заочний розгляд справи (у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України - якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) та доходить слідуючого висновку.

Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року " Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» - при розгляді справ за позовами, що виникають при укладенні, забезпеченні, виконанні та припиненні кредитних договорів виходити з положень Конституції України та враховувати, що кредитні відносини врегульовано законами України: від 07.12.2000 року № 2121-ІІІ «Про банки і банківську діяльність»; від 05.06.2003 року № 898-IV «Про іпотеку»; від 12.05.1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів»; від 18.11.2003 року № 1255-IV «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та іншими нормативно-правовими актами, у тому числі виданими Національним банком України у межах своїх повноважень, визначених Законом України від 20.05.999 року № 679-XIV «Про Національний банк України».

Згідно ст. 11 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

При оцінці доказів, суд виходить із вимог Закону щодо їх належності та допустимості (ст. 58 ЦПК України - належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; ст. 59 ЦПК України - обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування).

Відповідно до ст. 64 ЦПК України - письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Судом встановлено та перевірено в судовому засіданні надані позивачем докази на підтвердження заявлених вимог:

?кредитний договір № 574/1 від 31 липня 2008 року між акціонерним банком "Брокбізнесбанк", в особі директора Закарпатської філії Ознобкіної Т.П. та ОСОБА_1 про надання відповідачу грошових коштів у сумі 25000 дол.США на строк з 31.07.2008 року по 30.07.2018 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16 % річних на споживчі цілі.

заява на видачу готівки № 18 від 31.07.2015 року про надання ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 25000 дол.США (еквівалент у гривнях 121127,50 грн.).

іпотечний договір № 574/2 від 31.07.2008 року, згідно якого ОСОБА_1 передав в іпотеку нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,1214 га, яка знаходиться за адресою: Закарпатська область, урочище "Біласовиця", кадастровий номер - НОМЕР_3(належить ОСОБА_1 на праві приватної власності).

договір поруки № 574/3 від 31.07.2008 року, згідно до якого ОСОБА_2 виступила поручителем ОСОБА_1 та зобов'язалася, у випадку порушення ОСОБА_1 своїх зобов'язань перед кредитором, відповідати як солідарні боржники перед кредитором всім своїм майном.

Станом на 26 серпня 2015 року, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порушили умови кредитного договору № 574/1 від 31.07.2008 року і мають наявну заборгованість на загальну суму на суму 24898,88 дол.США, що за офіційним курсом НБУ станом на 26.08.2015 року (100 дол.США = 2262,3411 грн.) становить 563297,60 грн., а саме: заборгованість по кредиту - 10495,01 дол.США (237432,92 грн.); заборгованясть по процентам за користування кредитними коштами - 2218,95 дол.США (50200,22грн.); неустойка за прострочення сплати кредиту - 4773,69 дол.США (107997,15 грн.); неустойка за прострочення сплати процентів - 536,58 дол.США (12139,27 грн.); 3% річних за прострочення сплати кредиту - 447,57 дол.США (10125,56 грн.); 3% річних за прострочення сплати процентів за користування кредитними коштами - 50,28 дол.США (1137,51 грн.); штраф за порушення кредитного договору - 6376,80 дол.США (144264,97 грн.).

Разом з тим, відповідач ОСОБА_1 порушив умови іпотечного договору № 574/2 від 31.07.2008 року, а тому позивач має право вимагати від відповідача ОСОБА_1 сплату штрафу у розмірі 5% від суми кредиту у розмірі 1250 дол.США, що за офіційним курсом НБУ станом на 26.08.2015 року еквівалентно 28279,26 грн. та сплату штрафу від вартості іпотеки (вартість предмета іпотеки становить 318832,82 грн.) у сумі 15941,64 грн.

Відповідно до ч.1, ч. 3 ст. 549 ЦК України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року " Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» - відповідно до ст.99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а ст. 192 ЦК передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Отже, банк як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (статті 19, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність») банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків» є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання).

За ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору.

Відповідно до ст. 527 ЦК України - боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Відповідно до ст. 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За ч. 1 ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно абзацу 2 ч. 1 ст. 1050 ЦК України - якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Судом встановлено, що в матеріалах справи є відомості про повідомлення ПАТ "БРОКБІЗЕСБАНК" відповідача ОСОБА_1 про добровільне погашення простроченої заборгованості, направлені рекомендовані листи-вимоги про належне врегулювання питання погашення суми боргу за кредитним договором (підтверджується вимогою про дострокове погашення заборгованості за № 327 від 18.11.2014 року, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з розпискою ОСОБА_1 про отримання (а.с. 31-32)).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив зобов"язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань.

Таким чином, судом доведено наявність між сторонами договірних зобов'язань та, неналежне виконання таких відповідачами. А тому, з огляду на вищенаведене, враховуючи що відповідачі зобов'язання за вищевказаним договором кредиту належним чином не виконують, ухиляються від погашення заборгованості, прострочили зобов'язання та не виконують його у строк, встановлений кредитним договором, а також зважаючи на те, що на даний час строк поруки не закінчився, поруку не припинено іншим чином, суд вважає підставною вимогу ПАТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості по кредитному договору № 574/1 від 31.07.2008 року на суму 24898,88 дол.США, що за офіційним курсом НБУ станом на 26.08.2015 року (100 дол.США = 2262,3411 грн.) становить 563297,60 грн.

Відповідно до ст. 214 п. 6 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ст. 88 ч.3 ЦПК України - якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" - вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення ст. 88 ЦПК україни та керуватися тим, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат.

Позивач ПАТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" звільнений від сплати судового збору, відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", як уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку (копія постанови Правління Національного банку України "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "БРОКБІЗЕСБАНК" від 10.06.2014 року за № 339; копія рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування складів фізичних осіб "Про початок ліквідації ПАТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію" від 11.06.2014 року за № 45; копія рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб "Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ "БРОКБІЗНЕСБАНК"" від 21.05.2015 року за № 103). А тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 6075,18 грн. в користь держави.

Разом з тим, відповідно до п. 35 п.п.4 та п.п.5 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" - при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Таким чином, судові витрати з відповідачів необхідно стягнути у розмірі 3037,59 грн. з кожного.

На підставі вищенаведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності та, зважаючи на те, що відповідачі ухиляються від добровільної сплати заборгованості за кредитним договором, а їх неналежне виконання зобов'язання перед банком підтверджується матеріалами справи та доданими доказами, суд вважає що позов ПАТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 224-226, 292, 294 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 610, 612, 615, 625, 629, 1049, 1050 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариство "БРОКБІЗНЕСБАНК" - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2, мешканки АДРЕСА_1 заборгованість по кредитному договору № 574/1 від 31.07.2008 року на суму 24898,88 дол.США, що за офіційним курсом НБУ станом на 26.08.2015 року (100 дол.США = 2262,3411 грн.) становить 563297,60 грн. на користь публічного акціонерного товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК" (, адреса: м. Київ, проспект Перемоги, буд. 41).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 суму у розмірі 1250 дол.США, що за офіційним курсом НБУ станом на 26.08.2015 року еквівалентно 28279,26 грн. та суму 15941,64 грн. штрафу за порушення іпотечного договору № 574/2 від 31.07.2008 року на користь публічного акціонерного товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК" (, адреса: м. Київ, проспект Перемоги, буд. 41).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_1 на користь публічного акціонерного товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК" (, адреса: м. Київ, проспект Перемоги, буд. 41) судові витрати у користь держави у розмірі 3037,59 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2, мешканки АДРЕСА_1 на користь публічного акціонерного товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК" (, адреса: м. Київ, проспект Перемоги, буд. 41) судові витрати у користь держави у розмірі 3037,59 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга на рішення Свалявського районного суду подається до апеляційного суду Закарпатської області через Свалявський районний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ Н.М.Жиганська