Провадження № 2/161/358/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 лютого 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого-судді Кирилюк В.Ф.

при секретарі Турук І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Свій позов обґрунтовує тим, що з 30.04.1999 року по 27.11.2012 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Під час шлюбу ними було набуто житловий будинок по АДРЕСА_1, земельну ділянку площею 0,38 га, що розташована за цією ж адресою та дві частини торгового павільйону (приміщення НОМЕР_1 та НОМЕР_2), які знаходяться в АДРЕСА_2.

На підставі викладеного просила в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку, ? частину земельної ділянки площею 0,38 га, що розташовані по АДРЕСА_1, частину торгівельного павільйону (приміщення НОМЕР_1) загальною площею 18 кв.м, яке знаходиться в АДРЕСА_2.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 09.02.2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя в частині вимог про поділ житлового будинку НОМЕР_3 та земельної ділянки площею 0,38 га по АДРЕСА_1 району за заявою представника позивача залишено без розгляду.

Представник позивача ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача. Позов підтримав, просив його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечив.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 15.03.2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Луцького міськрайонного суду від 27.11.2012 року було розірвано (а.с.2-4).

Під час шлюбу ними було набуто майно, зокрема дві частини торгового павільйону (приміщення НОМЕР_1 та НОМЕР_2), які знаходяться в АДРЕСА_2, що підтвержується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.5-7).

Відповідно до ч 1. ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ч.2 ст.60 цього Кодексу вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Це означає, що на майно, набуте за час шлюбу, поширюється презумпція права спільної сумісної власності, що звільняє кожного з подружжя від обов'язку доводити право спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки за законом воно вважається таким, що належить подружжю.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором або законом.

Статтею 69 СК України передбачено право дружини і чоловіка на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Згідно частин 1, 3 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.1 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в порядку поділу спільного майна подружжя слід визнати за ОСОБА_1 право власності на частину торгового павільйону /літер-А-1/:приміщення НОМЕР_1 загальною площею 18,0 кв.м., яке знаходиться в АДРЕСА_2

На підставі ст.ст.368, 372 ЦК України, ст.ст.60, 69, 70, 71 СК України, керуючись ст.ст.3, 10, 57-61, 208, 209, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину торгового павільйону /літер-А-1/:приміщення НОМЕР_1 загальною площею 18,0 кв.м., яке знаходиться в АДРЕСА_2

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя Луцького міськрайонного суду В.Ф.Кирилюк