Справа № 755/6819/16-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2016 р. Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Ластовка Н.Д., перевіривши виконання вимог ст.ст. 119, 120 Цивільного процесуального кодексу України за позовною заявою ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання договору дарування недійсним, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В :

20 квітня 2016 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання договору дарування недійсним, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

22 квітня 2016 року вказану позовну заяву було передано в провадження судді Катющенко В.П. в порядку визначеному ст. 11-1, ч.1 ст. 118 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П., 11 травня 2016 року позовну заяву було визнано неподаною та повернута позивачеві у звязку з невиконанням вимог суду, зазначених в ухвалі від 25 квітня 2016 року.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19 липня 2016 року, Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 травня 2016 року скасовано, питання прийняття заяви направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

04 серпня 2016 року вказану позовну заяву було передано в провадження судді Ластовки Н.Д. в порядку визначеному ст. 11-1, ч.1 ст. 118 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, у матеріалах справи міститься клопотання позивача від 10 травня 2016 року про звільнення позивача від сплати судового збору за подання до суду вимог майнового характеру, яке не було розглянуте судом в порядку ст. 82 ЦПК України при вирішенні питання про прийняття позовної заяви.

Дане клопотання позивач обґрунтовує тим, що він є пенсіонером та отримує пенсію в розмірі 1862,17 грн., при цьому будь-яких інших доходів не має. Пенсія є його єдиним джерелом для існування.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

У ч. 3 ст. 82 ЦПК України зазначено, що з підстав, зазначених у ч. 1 цієї статті, суд може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно роз'яснень у п. 29 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10 відповідно до ст. 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3, 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до частини третьої статті 2 ЦПК України провадження у цивільних правах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно вимог ст. 82 ЦПК України ОСОБА_1 не надав доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Крім того, позивач вже сплатив судовий збір за подання до суду вимог немайнового характеру.

Вважаю, що правові підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання до суду вимог майнового характеру в даному конкретному випадку відсутні.

Зокрема, позивачем на надано конкретних правових доказів, що у позивача відсутні кошти для оплати судового збору, а обставини на які посилається позивач, не є правовою підставою для звільнення його від сплати судового збору.

Статтею 3 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік випадків коли судовий збір не справляється, однак позовні вимоги про визнання договору дарування недійсним, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння не міститься в даному переліку. Не вказана дана категорія справ і в ст. 5 цього Закону, яка містить перелік пільг щодо сплати судового збору.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача про визнання договору дарування недійсним, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння підлягають оплаті судовим збором на загальних підставах.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання до суду вимог майнового характеру, у звязку з чим позивачу необхідно сплатити судовий збір на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України, ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Відповідно до п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Таким чином, у разі неможливості визначити вартість майна, позивачем має бути сплачено максимальний розмір судового збору за подання позову майнового характеру в частині визнання права власності, виходячи зі ставок судового збору, встановлених Законом України «Про судовий збір».

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»,за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається зі змісту заявлених позивачем позовних вимог, останнім, крім вимоги майнового характеру, заявлено дві вимоги немайнового характеру, за якими також має бути сплачено судовий збір.

Позивачем до матеріалів позовної заяв долучено квитанцію про сплату судового збору в розмірі 551,21 гривня.

Таким чином, позивачем має бути сплачено судовий збір за вимогу майнового характеру та вимогу немайнового характеру.

Враховуючи те, що заява позивача не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «ОСОБА_6 де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 80, 119, 121, 210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про звільнення від оплати судового збору за подання до суду вимог майнового характеру.

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання договору дарування недійсним, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, який не може перевищувати три дні з дня отримання заявником копії ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: