Справа №295/3533/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.

при секретарі с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Богунського районного суду м. Житомира цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа ОСББ "Соколовська-14" про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із указаним позовом, у якому послався на те, що є наймачем трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1. У даній квартирі крім нього зареєстровані колишня дружина ОСОБА_3, дочки: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, онуки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 Згідно змісту позовної заяви відповідачі вже більше трьох років не проживають в даній квартирі, не сплачують комунальні платежі, не отримують кореспонденцію за даною адресою, їх особистих речей в квартирі не має, квартирою вони не цікавляться, перешкод в користуванні жилим приміщенням ніхто відповідачам не чинить, останні добровільно визначили собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користуються понад 6 місяців без поважних причин. Посилаючись на положення статтей 71, 72 Житлового кодексу України позивач просить суд визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою № 65 у буд. №6 по вул. Маршала Рибалка у м. Житомирі.

ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви з підстав у ній викладених, просив їх задовольнити. Крім цього позивач додав, що відповідачі виїхали з квартири по вул. Маршала Рибалка, 6 чотири роки назад та купили собі хату в с. Садки Житомирського району. За комунальні послуги він має великі борги, які відповідачі не оплачують. Наслідком великої заборгованості за комунальні послуги стало відключення каналізації, яка не підключена дотепер. Також ОСОБА_2 послався на те, що подібні умови проживання не влаштовували відповідачів, тому вони й виїхали. За словами позивача, квартиру він отримав від держави як інвалід армії, вона не приватизована. З того часу як ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виїхали з квартири АДРЕСА_2, вони жодного разу не приїжджали на квартиру, жодного дня після цього там не прожили. Зазначив, що у 2015 році поміняв вхідні двері та замок у дверях, оскільки двері зламались. При цьому у відповідачів відсутні ключі від нових дверей, а залишись тільки від тих, що стояли раніше.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_5, яка являється донькою позивача, в судовому засіданні уточнила, що в 2014 році були замінені двері разом із замком, так як попередні були зношені, бо стояли з часу заселення у квартиру. Додала, що ключів від нових вхідних дверей відповідачам ніхто не давав, оскільки останні не звертались до позивача із таким проханням. Звертала увагу, що надані відповідачами копії квитанцій про сплату комунальних послуг стосуються лише послуг, що надавав КВЖРЕП у 2013 році, та послуг наданих рядом підприємств до 2013 року, в той час як у період із 2014 по 2016 роки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 жодного разу не сплачували за комунальні послуги.

ОСОБА_4, яка діяла від свого імені та одночасно в інтересах ОСОБА_3, в судовому засіданні заперечувала проти позову. Вказала, що кожна з кімнат квартири по вул. М. Рибалка зачинялась на окремий замок, зокрема вона разом із матірю співвідповідачем по справі, займали кімнату площею 12,3 кв.м. квартири АДРЕСА_3 та оплачувала комунальні послуги в той час за себе і за матір. За словами ОСОБА_4, позивач кидався на відповідачів із ножем, ображав брутальними словами, з приводу чого неодноразово писались заяви до дільничного, проте надати відповідні докази цього не можуть, оскільки закінчився пятирічний термін зберігання даних матеріалів. Звертала увагу суду, що позивач та його представник ОСОБА_5 створили відповідачам такі умови, в яких відповідачі не могли проживати, не мали змоги користуватись кухнею, за борги водоканал у серпні 2012 року відключив каналізацію й водовідведення, що призвело до необхідності відповідачів залишити квартиру та виїхати до с. Садки. За словами ОСОБА_4 даному рішенню також сприяло її перебування у стані вагітності, неможливість проживання у створених умовах та переживання за долю майбутньої дитини. У с. Садки ОСОБА_4 зареєстрована та проживає з ОСОБА_3 у спільному будинку із 25.12.2012 року, іншого житла відповідачі не мають. Відповідач висказала сумнів у свідченнях сусідів, що зазначені у актах про не проживання відповідачів, доданих до позовної заяви. На її думку, сусіди не могли запамятати, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виїхали з квартири АДРЕСА_4 саме 10 грудня 2012 року. Послалась на наявність особистих речей у кімнаті, де проживала разом з матірю, а саме: одягу, меблів, холодильника, консервації тощо. Визнала, що сплачувала за комунальні послуги у період проживання в квартирі, але після 2013 року жодних проплат відповідачі не робили, окрім стягнення із ОСОБА_3 в примусовому порядку заборгованості за послуги перед ПП «ВЖРЕП №4» за судовим наказом. Крім цього ОСОБА_4 зазначила, що ОСОБА_3, починаючи з початку 2013 року і до 14.03.2014 майже кожного тижня навідувалась до квартири по вул. М. Рибалка, зокрема щоб полити залишені у кімнаті квіти. Натомість 14.03.2014 ОСОБА_3 не змогла потрапити до квартири у звязку із тим, що були замінені замки вхідних дверей. Зважаючи на це останньою було подане відповідне звернення до Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області. Протягом наступних двох тижнів 14.03.2014 ОСОБА_3 ще тричі намагалась потрапити до квартири № 65, що знаходиться в будинку №6 по вул. Маршала Рибалка, але двері їй ніхто не відчинив.

Представник ОСББ "Соколовська-14" в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у поданій на адресу суду заяві просив проводити розгляд справи у відсутність представника третьої особи, у винесенні рішення покладався на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши й дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонам докази, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є наймачем трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1, що була отримана ним у складі сімї із чотирьох чоловік, включаючи ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Дана обставина визнається сторонами по справі, а відтак не підлягає доказуванню в силу положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України.

Як вбачається із довідки про склад сімї, виданої ОСББ "Соколовська-14" 16.02.2016 року, у вищевказаній квартирі по вул. М. Рибалка зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 При цьому останні троє хоча й зареєстровані за даною адресою, однак фактично у квартирі не проживають.

Із наявних в матеріалах справи копій актів, складених ПП «ВЖРЕП-4» 29.10.2013 року та ОСББ "Соколовська-14" від 21.01.2016 та 15.02.2016 слідує, що відповідачі не проживають у ІНФОРМАЦІЯ_5 із 10.12.2012 року.

Статтею 71 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно із змістом ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду УРСР "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" №2 від 12.04.1985 судам розяснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Зі слів ОСОБА_4, яка діяла в судовому процесі від свого імені та одночасно як представник ОСОБА_3, вбачається, що однієї з підстав залишення відповідачами квартири АДРЕСА_5 була неможливість проживання у даній квартирі у звязку із незадовільними побутовими умовами, зокрема відключеною каналізацією (водовідведенням). Також залишенню колишнього постійного місця проживання у грудні 2012 року сприяло очікування ОСОБА_4 на народження дитини.

Дані обставини знайшли своє підтвердження у листах ОСОБА_3 від 14.08.2012 та 15.08.2012, адресованих керівникам КВЖРЕП №4 та КП «Житомирводоканал», у яких відповідач посилалась на несплату усіма мешканцями квартири у повному обсязі за надані комунальні послуги, наслідком чого стали великі борги та відключення каналізації (водовідведення). ОСОБА_3 просила згадані комунальні установи притягнути до відповідальності окремих мешканців квартири та посприяти у розвязанні проблеми, що склалась, у тому числі шляхом безоплатного підключення водовідведення (а.с. 34-36). При цьому сторонами по справі визнається, що каналізація (водовідведення) у квартирі не під'єднана дотепер. Із довідки ОСББ "Соколовська-14" від 16.02.2016 слідує, що донька ОСОБА_4 ОСОБА_9 народилась 13.06.2013 року, тобто майже через півроку після виїзду відповідачів з квартири по вул. М. Рибалка.

Крім цього, судом при прийнятті рішення про відмову в задоволенні позову приймається до уваги й те, що 14.03.2014 ОСОБА_3 не змогла потрапити квартири АДРЕСА_6 у звязку зі зміною вхідного замка.

Наявність такої перешкоди у користуванні майном як заміна вхідного замка у 2014 році не заперечується позивачем та підтверджується заявою ОСОБА_3 від 14.03.2014 на імя начальника Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області, у якій відповідач просила керівника місцевої міліції прийняти міри до колишнього чоловіка ОСОБА_2, який 14.03.2014 без відома відповідача за місцем постійного проживання замінив вхідний замок (а.с. 65). Сторони по справі не заперечують той факт, що відповідачам на час розгляду справи не були надані ключі від нового замка.

Також судом звернуто увагу на наявність судового наказу, виданого 25.03.2015 Богунським районним судом м. Житомира за заявою ПП «ВЖРЕП №4» про стягнення із ОСОБА_3 на користь приватного підприємства заборгованості за обслуговування та ремонт будинку у розмірі 2 623,47 грн. станом на 28.02.2015 року (а.с. 33). Зазначений наказ не було скасовано, що підтверджує наявність окремих зобовязань ОСОБА_3 з утримання майна.

На переконання суду, наведені вище обставини свідчать про поважність причин не проживання відповідачів у квартирі №65, що знаходиться в будинку по вул. М. Рибалка, 6 в м. Житомирі, у звязку із чим останніх не можна вважати такими, що втратили право користування даною квартирою, з огляду на положення статті 71 ЖК України.

Крім цього судом звернуто увагу й на те, що ОСОБА_4, згідно оглянутого судом оригіналу паспорта громадянина України, ще 04.02.2016 року була знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_7, а з 12.02.2016 року відповідач зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_6. Відтак відсутні абсолютно будь-які правові й законні підстави для визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування квартирою з огляду на її зняття з реєстраційного обліку в добровільному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 58-61, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.В. Кузнєцов