Справа № 523/703/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2016 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.,

при секретарі судового засідання Дзюба Г.І.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 21, в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої неправомірними діями, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 Анатолqі Олександрович звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої неправомірними діями. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач неодноразово звертався з позовами до Управління Пенсійного Фонду України про визнання незаконними дій.

Так, постановою Суворовського райсуду м. Одеси від 24.06.10 р. вчинені дії посадових осіб суб'єкта владних повноважень були визнані неправомірними і скасоване рішення № 1180 від 04.12. 2009 року.

Постановою Суворовського райсуду м. Одеси від 28.07.2011 р., дії управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси визнані неправомірними і зобов'язано при обчисленні та нарахуванні пенсії зарахувати відповідний стаж роботи з урахуванням середньої зарплати працівників, занятих у галузях економіки за аналогічною професією.

Постановою Суворовського райсуду м. Одеси від 11.06.2013 р., дії посадової особи суб'єкта владних повноважень були визнані такими, що не забезпечували поновлення порушених прав.

Постановою Суворовського райсуду м. Одеси від 04.09.2015р. вчинена дія посадовою особою управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси визнана неправомірною і зобов'язано при обчисленні і нарахуванні пенсії зарахувати до страхового стажу відповідні періоди трудової діяльності за записами вчинених у трудових книжках, а також заробітну плату.

Позивач стверджує, що незважаючи на чисельні постанови суду, які набрали законної сили, суб'єктом владних повноважень чиняться перешкоди позивачу у поновленні його права на пенсійні виплати, спричиняючи моральні і фізичні страждання.

В звязку із чим, позивач просить стягнути з Держави в особі Державної казначейської служби України з коштів Державного бюджету України на його користь у відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн.

В судовому засіданні представник відповідача подала клопотання про закриття провадження по справі, мотивуючи його тим, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2013р. було задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м.Одеси, Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної шкоди були задоволені частково та стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання головним управлінням Державної казначейської служби України у Одеській області, з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України, на користь ОСОБА_1 3 000,00 гривень, у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, за думкою представника відповідача, необхідно закрити провадження по справі.

Позивач заперечував проти задоволення клопотання, оскільки підстави позовних вимог не збігаються з позовними вимогами, які були вирішені рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2013р..

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Так судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2013р. позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м.Одеси, Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної шкоди були задоволені частково та стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання головним управлінням Державної казначейської служби України у Одеській області, з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України, на користь ОСОБА_1 3 000,00 гривень, у рахунок відшкодування моральної шкоди. При цьому, підставами подання позову були ті обставини, що рішенням №1180 від 04.12.2009 року, про утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонеру внаслідок зловживань з його сторони, відповідач УПФУ в Суворовському районі м.Одеси обмежив позивача у праві на законне обчислення пенсії. Постановами Суворовського районного суду від 24.06.2010 року, 28.07.2011 року, 11.06.2013 року, вищевказане рішення скасовувалось, дії відповідача - УПФ в Суворовському районі м. Одеси визнавались незаконними, він зобовязувався судом вчинити перерахунок пенсії, дії відповідача визнавались такими, що не забезпечували поновлення порушених прав позивача.

Однак на теперішній час, позивач посилається на постанову Суворовського райсуду м. Одеси від 04.09.2015р., якої вчинена дія посадовою особою управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси визнана неправомірною і зобов'язано при обчисленні і нарахуванні пенсії зарахувати до страхового стажу відповідні періоди трудової діяльності за записами вчинених у трудових книжках, а також заробітну плату.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи, що підстави позовних вимог не є ідентичними, то неможливо закрити провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 205,208-209 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Клопотання представника відповідача про закриття провадження по справі залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя