Справа № 185/9030/15-ц
Провадження № 2/185/142/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 лютого 2016 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Гаврилова В.А.

при секретарі Чичман І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,третя особа приватний нотаріус донецького міського нотаріального округу Трухніна Інна Георгіївна про визнання договору купівлі продажу квартири вдаваним, розподіл майна та визнання права спільної сумісної власності подружжя, усунення перешкод у користуванні власністю та вселення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду із позовом та просила визнати договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_3 посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Трухіною Інною Георгієвною 21.01.2010 року та фактично укладеним з ОСОБА_2 , як покупцем квартири, визнати двокімнатну квартиру АДРЕСА_3 та автомобіль TOYOTA Auris 1.33L 6MT, City (BS) VIN НОМЕР_2, код моделі NRЕ180L-DHFDKW, 2012 року випуску , реєстраційний номер НОМЕР_1, об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2, визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки квартири АДРЕСА_3, на 2/3 частки автомобіля TOYOTA Auris 1.33L 6MT , City (BS), VIN НОМЕР_2, код моделі NRЕ180L-DHFDKW, 2012 року випуску , реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого на ім'я ОСОБА_2, вселити ОСОБА_1 , ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 року та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартиру АДРЕСА_3. Мотивувала позов тим, що перебувала з ОСОБА_2 у шлюбі, з нею проживають їхні з відповідачем діти. Тому її доля в квартирі має бути більшою. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. В період з 2003 року проживали з відповідачем в квартирі , яка була придбана ОСОБА_2 до одруження . Адреса квартири : АДРЕСА_2. Наприкінці 2008 року вказана квартира була продана та на отримані кошти та додаткові сумісні кошти та кошти, які були надані їм батьками позивачки , була придбана квартира АДРЕСА_1, де проживали разом з сином ОСОБА_7. На початку 2010 року квартира АДРЕСА_1 була продана сторонами та на отримані гроші, інші сумісні гроші, гроші які були надані батьками позивачки , була придбана квартира АДРЕСА_3. У вказаній квартирі позивачка з ОСОБА_2 та дітьми проживала до розлучення . Коли було оформлено покупку квартиру позивачка не була присутня при підписанні договору купівлі продажу квартири. Була впевнена, що квартира належить чоловіку, але власником квартири була зареєстрована ОСОБА_3. Вказаний договір було укладено незаконно, було порушено право власності на частку спірної квартири позивачки. Також подружжям за час шлюбу, за сумісні кошти ,було придбано автомобіль марки TOYOTA Auris , який зареєстровано на ОСОБА_2

В судове засідання позивач не з'явлася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримала свої позовні вимоги.

Відповідачі та їх представник позов не визнали. Вважають , що спірна квартира не може бути поділена . Квартира не є спільною сумісною власністю. Доказів, передбачених Сімейним кодексом , для виділення позивачці 2/3 часток в сумісній власності не надано. Визнали право позивачки на ? частину автомобіля.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до такого.

01.02.2003 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджено копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу. /а.с.28/

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей , ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 року та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено копіями свідоцтва про народження /а.с.32,33/

У період шлюбу сторони придбали автомобіль марки TOYOTA Auris 1.33L 6MT, City (BS) , VIN НОМЕР_2, код моделі NRЕ180L-DHFDKW, 2012 року випуску , реєстраційний номер НОМЕР_1, який зареєстровано на ім'я ОСОБА_2. Вказаний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2.

06.05.2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Вказане підтверджено копією рішення суду./а.с. 29-31/.

21.01.2010 року відповідач ОСОБА_3 придбала квартиру АДРЕСА_3, що підтверджено копією договору купівлі-продажу квартири та витягу з державного реєстру від 21.01.2010 року. /а.с. 101,102/.

Позивачкою не надано доказів того, що вказана квартира була придбана за сумісні кошти подружжя, на особисті гроші позивачки , гроші які були надані батьками позивачки.

Квартира була придбана за кошти отримані від продажу попередньої квартири відповідачки ОСОБА_3 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яка належала на праві приватної власності ОСОБА_3, що підтверджено копією договору купівлі-продажу квартири та витягу з державного реєстру від 23.02.2009 року. /а.с.99,100/

Позивачкою також не надано доказів того, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, була придбана за сумісні кошти подружжя, особисті гроші позивачки , гроші які були надані батьками позивачки.

Посилання позивачки на наявність рахунку на 12900 доларів США, судом не приймається як доказ того, що на ці кошти придбана квартира , оскільки спірна квартира АДРЕСА_3 була придбана через рік після закриття банківського рахунку.

Позивачкою не надані докази використання вказаних грошей для придбання будь якої квартири, оскільки кожного разу придбана квартира співпадала по вартості з проданою квартирою, що підтверджено копіями договору купівлі продажу квартир./а.с.95,99,101,105/.

Посилання позивачки на те, що відповідачка ОСОБА_3 пенсіонер, та не мала коштів на придбання квартири, судом не може бути прийнято, оскільки ОСОБА_3 купувала квартиру на кошти після продажу квартири, яка їй належала. Продана квартира розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та придбана квартира АДРЕСА_3 мали практично рівну вартість 752 000 гривень та 760 000 гривень відповідно/ а.с. 101,105/

Заяви позивачки на те,що ОСОБА_2 належала квартира АДРЕСА_2 спростовуються копією договору купівлі продажу вказаної квартири, згідно якого власником квартири вказана ОСОБА_11./а.с. 95/. Вона продала вказану квартиру. Гроші отримані від продажу вказаної квартири не можуть вважатись грішми подружжя ОСОБА_2, сторін по справі.

Викладене приводить суд до висновку про те, що спірна квартира не може бути визнана спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2.

Статтею 60 СК України передбачено,що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

? Викладене приводить суд до висновку про те,що спірний автомобіль має бути визнаним спільною сумісною власністю сторін, оскільки факт придбання автомобілю за час шлюбу та за спільні кошти відповідач не оспорює. За сторонами підлягає визнанню право власності на автомобіль в рівних частках, оскільки відсутні підстави для визнання за позивачкою права власності на 2/3 частки автомобіля.

Вирішуючи питання про визнання договору купівлі - продажу двокімнатної квартири АДРЕСА_3 фактично укладеним відповідачем ОСОБА_2, судом встановлено ,що позивачкою не надано суду доказів того , що квартира була придбана за сумісні кошти подружжя, на отримані гроші, гроші які були надані батьками позивачки , тому відсутні підстави визнавати квартиру об'єктом спільної власності. Доводи позивачки згідно того, що подружжя мало кошти на депозитному рахунку та в подальшому використали на придбання спірної квартири не обґрунтовані.

Таким чином підстав для визнання за позивачкою права власності на 2/3 частини спірної квартири суд не вбачає. Суд вважає, що квартира не підлягає поділу між сторонами, оскільки це майно не придбано подружжям .

Відповідачка мала сплатити судовий збір відповідно до вимог ч. 3 ст.6 ЗУ « Про судовий збір », однак судовий збір при подачі позову не було сплачено.

Відповідно до ст.88 ЦПК України , суд розподіляє судові витрати між сторонами, в частині задоволених позовних вимог. Судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.60, 70 ЦК України , 88,209-213 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати автомобіль TOYOTA Auris 1.33L 6MT, City (BS) ,VIN НОМЕР_2, код моделі NRЕ180L-DHFDKW, 2012 року випуску , реєстраційний номер НОМЕР_1, спільним сумісним майном подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку автомобіля TOYOTA Auris 1.33L 6MT, City (BS), VIN НОМЕР_2, код моделі NRЕ180L-DHFDKW, 2012 року випуску , реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого на ім'я ОСОБА_2.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 910 гривень судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 3654 гривень судового збору.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані відповідно до ухвали Київського районного суду м. Донецька від 30.04.2014 року, після набрання чинності рішення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В. А. Гаврилов