Справа №461/1602/16-ц
Провадження №2/461/892/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

16 травня 2016 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Мисько Х.М.

при секретарі Коружинець Н.В.

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування внесеного позову покликаються на те, що ОСОБА_1 проживає, зареєстрована та є наймачем квартири №1Б у будинку №4 по вул. Сербській у м. Львові. Також у вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_3, яка у 1995 році виїхала на постійне місце проживання у Російську Федерацію, а у 2004 році, забравши свої особисті речі, залишила зазначену квартиру та остаточно переїхала до своїх родичів у Російську Федерацію. З того часу відповідач жодного разу не зявлялась, квартирою не цікавилась, комунальну послуги не сплачувала. Враховуючи, що на даний час комунальні платежі нараховуються згідно чисельності зареєстрованих осіб, що становить значні суми до оплати, а також те, що відповідач 11 років не проживає у вказаній квартирі, позивач змушений ставити питання про визнання відповідача такою, що втратила право на проживання.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили такий задоволити та винести заочне рішення.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином судом повідомлявся про час і місце слухання справи, в тому числі через засоби масової інформації. Зі згоди представника позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що згідно довідки з місця проживання про склад сімї і прописки №1046 від 02 березня 2016 року, виданої ЛКП «Старий Львів», в квартирі за адресою: м. Львів, вул. Сербська, 4/1Б, яка перебуває у державній власності, зареєстровано 6 осіб: ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с.6).

Факт непроживання відповідача ОСОБА_3 у вищевказаній квартирі підтверджується актами ЛКП «Старий Львів» від 10 грудня 2015 року, 02 березня 2016 року про те, що ОСОБА_3, яка зареєстрована в квартирі №1Б будинку № 4 на вул. Сербській у м. Львові, з 2004 року за вказаною адресою не проживає (а.с.7,8).

Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не проживає у квартирі №1Б будинку № 4 на вул. Сербській у м. Львові з 2004 року, тобто більше шести місяців.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 169, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.16 ЦК України, ст.ст.71,72 ЖК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд ,-

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Визнати ОСОБА_3такою, що втратила право користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте Галицьким районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а у разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий суддя Мисько Х.М.