Номер провадження: 22-ц/785/1977/16
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого - Плавич Н.Д.

суддів: Ващенко Л.Г., Вадовської Л.М.

при секретарі - Сідлецькій Ю.С.

у відкритому судовому засіданні розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Приморського районного суду м. Одеса від 17.12.2015р.

по справі за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_2,

про приведення квартири у попередній стан,

за позовом третіх осіб з самостійними вимогами ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Приморська районна адміністрація Одеської міської ради

про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2011 року позивач, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_5 про приведення частини реконструйованної квартири в попередній стан.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач є власником 558/1000частин комунальної квартири АДРЕСА_1.

КП «ЖКС «Порто-Франківський» встановлено, що відповідач самочинно, без належної проектної документації виконала роботи з реконструкції вказаної квартири, з улаштуванням ніши в капітальній стіні, а також отвору у «світловий ліхтар».

Посилаючись на вимоги Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» позивач просив зобов'язати ОСОБА_5 за власні кошти привести самовільно реконструйовану частину комунальної квартири у відповідність до технічної документації, зареєстрованої в КП «БТІ» Одеської міської ради, стягнути з відповідача судові витрати.

05.09.2011 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява співвласників вказаної комунальної квартири ОСОБА_3, ОСОБА_4, яким на праві власності разом з ОСОБА_6 належить 339/1000 в рівних частках вказаної комунальної квартири.

Ухвалою суду першої інстанції від 22.09.2011 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 були залучені до участі у справі як треті особи без самостійних вимог. (а.с.45 т.1)

В жовтні 2011 року ОСОБА_3 і ОСОБА_4 звернулися до Приморського районного суду м. Одеси до ОСОБА_5, ОСОБА_2, третя особа - Приморська районна адміністрації Одеської міської ради, з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обгрунтування своїх позовних вимог треті особи з самостійними вимогами посилалася на те, що вони є співвласниками квартири та місць загального користування, а саме: кухні, туалету, душової кімнати, коридору.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_2 без будь-якої дозвільної документації, без згоди інших співвласників здійснили захоплення та реконструкцію загальних місць користування, а саме: улаштували нішу в капітальній стіні; улаштували отвір в «світловий ліхтар»; зрізали труби, у зв'язку з чим квартира фактично не опалюється; демонтували двірний блок в душі; зірвали електричну проводку та демонтували перегородки комунального санітарного вузла, що виключає можливість використовувати його за призначенням; демонтували унітаз в туалеті, що також виключає можливість використовувати туалет за призначенням і фактично робить неможливим проживання в квартирі.

Відповідно до висновку будівельно-технічного дослідження самочинними та протиправними діями відповідачів, їм як співвласникам квартири спричинена шкода, грошова вартість відновлення квартири і приведення у первинний стан складає 17 320 грн.

Вони позбавлені можливості користуватися туалетом, душовою кімнатою, чим їм спричинена моральна шкода. Кожний з них оцінює моральну шкоду по 1 000 грн.

Посилаючись на вказані обставини просили стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4, ОСОБА_3 кожному по 8 660 грн. (17320:2) у відшкодування матерільної шкоди, завданої незаконною реконструкцією квартири, у відшкодування моральної шкоди - по 1 000 грн., судові витрати покласти на відповідачів.

Разом з позовом треті особи подали заяву про його забезпечення шляхом накладення арешту на частину загальної квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_5 (а.с.61-64 т.1)

Ухвалою суду прешої інстанції від 04 грудня 2013 року заява третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволена. Суд забезпечив їх позов, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: 558/1000 часток квартири загального заселення під АДРЕСА_1 (а.с.81 т.2)

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_2 заявлені до них позовні вимоги не визнали.

ОСОБА_2 посилався на те, що реконструкцію комунальної квартири він здійсним на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 липня 2010 року.

Вказаним рішенням були задоволені позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, про усунення перешкод в здійсненні права власності, виділння внатурі частки приміщення з самостійним блоком в ізольовану квартиру.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, що підтверджується копією спадкової справи, яка знаходиться в матеріалах(а.с. 58-78,т. 2) із заявою про прийняття спадщини після її смерті звернувся відповідач ОСОБА_2

Рішенням суду першої інстанції від 17.12.2015 року позовні вимоги Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_2 про проведення частини реконструйованної квартири в попередній стан, а також позов третіх осіб з самостійними вимогами ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено.

Суд зобов'язав ОСОБА_2 за власні кошти привести самовільно реконструйовану частину комунальної квартири АДРЕСА_1 в попередній стан згідно з технічною документацією, зареєстрованою в КП «БТІ» ОМР.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 у відшкодування матеріальної шкоди, завданої незаконною реконструкцією квартири, 8 660 грн., у відшкодування моральної шкоди 1 000 грн., всього 9 660 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної шкоди, завданої незаконною реконструкцією квартири, 8 660 грн., у відшкодування моральної шкоди 1 000 грн., всього 9 660 грн.

Судом вирішено питання щодо судових витрат(а.с.12-19,т3).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати в повному обсязі, постановити нове рішення про відмову у позовних вимогах до нього, посилаючись на порушення місцевим судом вимог матеріального і процесуального права.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його представник доводи апеляційної скарги підтримали.

Третя особа ОСОБА_4, його представник, а також представник ОСОБА_3 надали свої заперечення на апеляційну скаргу, вважають рішення законним та обгрунтованим.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи скарги і заперечення на неї, колегія дійшла висновку апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, з наступних підстав.

По матеріалам справи встановлено, що квартира АДРЕСА_1 є квартирою загального заселення, 558/1000часток вказаної квартири на праві власності належать ОСОБА_5 У вказаній квартирі крім неї також зареєстрований її чоловік, відповідач ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 померла, її спадкоємцем і правонаступником є ОСОБА_2

Власниками 339/1000 вказаної квартири є ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 в рівних частках (а.с.35 т.1)

Будинок АДРЕСА_1, взята на державний облік, є пам'яткою історії та культури місцевого значення. (а.с.66 т.1).

Будь-які роботи щодо вказаного будинку та його приміщень відповідно до ст. 26 Закону України «Про охорону культурної спадщини» повинні здійснюватись за дозволом органу охорони культурної спадщини обласної державної адміністрації, виданої на підставі погодженої з ним науково-проектної документації.

Судом встановлено, що подружжям ОСОБА_2 в квартирі загального користування було улаштовано нішу в капітальній стіні, отвір в «світловому ліхтарі», зрізано труби, що стало підставою того, що квартира не опалювалась, демонтовано дверний блок в душі, зірвано електричну проводку та демонтовано перегородки комунального санітарного вузла, демонтовано унітаз в туалеті.

Вказане підтверджується: листом директора КП «ЖКС «Порто-Франківський» на ім'я голови Приморської районної адміністрації Одеської міської ради (а.с.6 т.1), актом обстеження від 17.02.2011 року (а.с.7 т.1), заявою співвласників комунальної квартири на ім'я голови Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, актами КП «ЖКС «Порто-Франківський» від 19.05.2011 р., 23.05.2011 р., 06.06.2011 р. (а.с.70-72 т.1)

Вказані перебудови подружжя ОСОБА_2 виконували без належної проектно-дозвільної документації. Відповідно до відповіді Управління охорони об'єктів культурної спадщини від 04.08.2011 року погоджень будь-якої проектної документації, дозволів на проведення робіт з реконструкції приміщень квартири в будинку, який є пам'ятником історії та культури місцевого значення управлінням не надавалось. (а.с.66 т.1)

Розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 231 від 12.03.2011 року «Про приведення самовільно реконструйованої частини комунальної квартири АДРЕСА_1 в попередній стан, зобов'язано громадянку ОСОБА_5 до 23.05.2011 року привести самовільно реконструйовану частину комунальної квартири у попередній стан (а.с.5 т.1)

ОСОБА_8 було повідомлено про наявність вказаного рішення, від підпису він відмовився (а.с.10,20,22 т.1)

В суді першої інстанції представник ОСОБА_2 посилався на те, що реконструкція квартири проведена його довірителем з урахуванням рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.07.2010 року (справа № 2-1580/10). Вказаним рішенням було задоволено позов ОСОБА_5 про виділення внатурі частки приміщення самостійним блоком в ізольовану квартиру. (а.с.187 т.1). При наявності такого рішення ОСОБА_5 вважали, що виконують роботи з реконструкції в частині квартири, що їм виділена як ізольована.

Суд першої інстанції, перевіряючи вказані доводи, обгрунтовано дійшов висновку, що наявність вказаного рішення не надавали подружжям ОСОБА_5 права здійснювати реконструкцію квартири без відповідних рішень про надання дозволу на проведення цієї реконструкції.

Крім того, звернута увага, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 23.09.2011року було скасовано як незаконне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.07.2010 року. (а.с.188-190 т.1)

Дав оцінку доказам, що зібрані по справі, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення вимог Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_2 про приведення частини реконструйованої квартири у попередній стан відповідно до технічної документації. В позові Приморської районної адміністрації Одеської міської ради вказаний позивач просив зобов'язати відповідача за власний рахунок демонтувати нішу в капітальній стіні, здійснити демонтаж отвіру у «світловому ліхтарі». Інші вимоги не заявлялися. При розгляді вказаних позовних вимог в резолютивні частині рішення суд зобов'язав відповідача « привести квартиру в попередній стан до даних технічної документації»

У відповідності з вимогами ст. 213 ЦПК України рішення суду має бути законним, обгрунтованим та чітким, в подальшому не повинно виникати труднощів у його виконанні.

Погодившись з висновком суду про задоволення позовних вимог Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, судова колегія вважає необхідним викласти резолютивну частину рішення в цій частині вимог в новій редакції і чітко визначити, що саме зобов'язаний зробити відповідач за свій рахунок для приведення квпртири у відповідность до технічної документації.

З урахуванням зазначеного, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, резолютивна частина рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог Приморської районної адміністрації ОМР змінюється, з її викладенням в новій редакції: «Зобов'язати відповідача ОСОБА_2 за власний рахунок привести приміщення квартири АДРЕСА_1 у відповідності до даних технічного паспорту на вказану квартиру КП «БТІ»Одеської міської ради, а саме шляхом демонтажу ніши в капітальній стіні в приміщенні під літ 3 площею 17,5кв.м, демонтажу отвору розміром 50х50 у «світловому ліхтарі».

З висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог третіх осіб з самостійними вимогами ОСОБА_4, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди колегія погоджується.

Вказані треті особи є власниками 339/1000 часток вказаної квартири загального користування. Як власники квартири вони мають право користуватися приміщеннями, які належать їм на праві власності, а також приміщеннями загального користування (кухня, туалет, душова кімната, коридор).

В ході розгляду справи встановлено, що відповідач внаслідок самочинних перебудов зрізав труби у квартирі, у зв'язку з чим квартира фактично не опалювалась, демонтував дверний блок в душі, зірвав електричну проводку, демонтував перегородки комунального санітарного вузла, демонтував унітаз в туалеті.

Самочинні перебудови стали причиною того, що співвласники комунальної квартири позбавлені були права користуватися туалетом, душовою кімнатою, коридором.

З урахуванням актів, приписів, щодо незаконних дій подружжя ОСОБА_2, самочинне переобладнання квартири загального користування мали місце у 2011 році. Фотознімки, які приєднанні до матеріалів справи підтверджують руйнування місць загального користування в спірній квартирі, які стали наслідком незаконних дій ОСОБА_2. (а.с.96-97 т.2)

В матеріалах справи є висновок будівельно - технічного дослідження щодо вартості приведення приміщень загального користування у відповідність, вартість робіт 17 320 грн. (а.с.78 т.1). До висновку приєднаний сметний розрахунок і фотофіксація.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції, а також в суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 посилався на те, що він та його довіритель неодноразово просили провести судову будівельно-технічну експертизи і суд не вправі був без проведення експертного дослідження приймати висновок про вартість відновлювальних робіт на 17 320 грн.

Аналізуючи вказані доводи, суд першої інстанції, а також суд апеляційної інстанції звернули увагу на те, що ОСОБА_2 дійсно просив суд провести судову будівельно-технічну експертизу, але в подальшому в судовому засіданні 19.10.2015 року представник відповідача від вказаного клопотання вімовився. (а.с.221 т.2)

В суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_2, а також його представник не заявляли клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Смета на проведення відновлювальних робіт квартири загального користування складена станом на 16.06.2011 року з урахуванням цін, що існували на час складання цієї смети. Відповідно на теперішній час, вартість відновлювальних робіт значно збільшилась.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник не надали доказів, які спростовують смету 2011 року.

Враховуючи, що протягом 2011 - 2015 року ОСОБА_2 не виконав відновлювальних робіт по ремонту місць загального користування квартири спільного заселення, суд обгрунтовано стягнув з відповідача на користь третіх осіб вартість відновлювальних робіт в загальній сумі 17 320 грн., на кожного по 8 660 грн.

До теперішнього часу приміщення душової кімнати зруйновано, що підтвердждується ОСОБА_6 обстееження від 01.08.2016р., який надав ОСОБА_4 і який приєдний до матеріалів справи.

Внаслідок того, що співвласники квартири загального заселення протягом тривалого часу позбавлені можливості користуватися душовою кімнатою, туалетом, суд обгрутновано стягнув з відповідача на користь кожної третьої особи з самостійними вимогами по 1 000 грн. Відсутність можливості співвласників квартири загального користування користуватися туалетом і душовою кімнатою коридором, руйнування місць загального користування дійсно спричиняє моральні страждання. Сума, яку суд визначив у відшкодування моральної шкоди відповідає рівню моральних страждань, які зазнали треті особи, співвласники квартири загального заселення. Стягнення грошових коштів надасть можливості мешканцям квартири загального заселення відновити приміщення загального користування, душ, туалет, коридор.

Доводи представника відповідача про те, що треті особи фактично не проживають у комунальній квартирі, не дає підстав для відмови в позові.

Треті особи, на рівні з іншими власниками квартири, мають права на отримання звичайних благ, тепло в квартирі, можливість прийняти душ, скористатися для своїх потреб душовою кімнатою, туалетом в будь - який час, при постійному проживанні або при тимчасовому перебуванні у квартирі. Відсутність належно облаштованої туалетної кімнати, душової кімнати позбавляє співвласників квартири отримувати ці блага.

З урахуванням вказаних вище доводів, апеляційна скарга відповідача ОСОБА_2 задовольняється частково, резолютивна частина рішення суду в частині позову Приморської районної адміністрпавції ОМР змінюється, рішення в частині позовних вимог третіх осіб - ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 303,307 ч.1 п.3, 309 ч.3,4, 316,317,319 ЦПК України, судова колегія,-

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17.12.2015р. в частині позовних вимог Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_2 про приведення квартири у попередній стан, змінити, виклавши резолютивну частину в цій частині позовних вимог в новій редакції.

Позов Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_2 про приведення квартири в попередній стан задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2, користувача житлових та нежитлових приміщень квартири АДРЕСА_1 привести приміщення вказаної квартири до даних технічного паспорту від 12.01.1995р., виготовленого КП «БТІ» Одеської міської ради, шляхом демонтажу ніши в капітальній стіні в приміщенні під літ. 3 площею 17,5 кв.м, демонтажу отвору розміром 50х50 у «світловому ліхтарі».

Рішення суду першої інстанції від 17.12.2015р. в частині задоволення позову третіх осіб з самостійними вимогами ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа - Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без змін.

Рішення набирає чинності негайно після його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: Н.Д. Плавич

Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська