Справа № 303/4130/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

06 жовтня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Панька В.Ф.,

суддів: Куцина М.М., Бисаги Т.Ю.

при секретарі: Шукаль О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 22 липня 2016 року про забезпечення позову, -

в с т а н о в и л а :

Публічне акціонерне товариство "ВіЕс Банк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 22 липня 2016 року за заявою ПАТ "ВіЕс Банк" вжито заходів забезпечення позову, накладено арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, та ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 в межах заявленої суми позову 2 680 733, 94 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ставить питання про скасування зазначеної ухвали, оскільки така винесена всупереч вимогам статей 151-153 ЦПК України.

Розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої інстанції норм процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України суд за заявою сторони має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України одним із заходів до забезпечення позову є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суддя вирішуючи питання про необхідність вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, прийшов до вірного висновку щодо вжиття саме такого виду забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, що належить боржникам.

Доводи апелянтів не спростовують висновків судді щодо вжитих заходів забезпечення позову, а тому колегією суддів не можуть бути взяті до уваги.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що суддею першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону, а тому її слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 312-315 ЦПК України судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 22 липня 2016 року про забезпечення позову у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :