Справа № 361/1606/16-ц
Провадження № 2/361/1443/16
У Х В А Л А

01 червня 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Селезньової Т.В.,

при секретарі -Коваль А.В.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Федорівнипро визнання договору застави дійсним з моменту укладення,

встановив:

Позивач просить визнати дійсним з моменту укладення договір застави нежитлового приміщення площею 51,4 кв.м за адресою м. Бровари, вул. Гагаріна, 11 оф.1, укладений сторонами у простій письмовій формі 22 лютого 2007 року, для забезпечення виконання боржником зобовязань за договором позики від 01.02.2007р., укладеним між тими ж сторонами, нотаріально посвідчений. Даний договір застави позивачка просить визнати дійсним з підстав, передбачених ст.638 та ч.2 ст.220 ЦК України.

Відповідачка ОСОБА_2 подала суду через канцелярію письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій визнала предявлені до неї вимоги і не заперечувала проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог у її відсутності.

Згідно ч.2 ст.31 ЦПК України відповідач має право визнати позов, сторони мають право укласти мирову угоду.

Згідно ч.2 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки даної процесуальної дії. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК - при визнанні відповідачем позову суд ухвалює рішення про задоволення позову лише за наявності для того законних підстав. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно ст.215 ЦПК України в судовому рішенні суд, зазначає, зокрема, встановлені судом обставини, і визначені відповідно до них правовідносини, з'ясовує, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулась до суду, і якщо були то ким.

Відповідачка викликалась до суду з метою забезпечення виконання вимог, передбачених ч.2 ст174 ЦПК України, але до суду не з'явилась, тому суд позбавлений можливості розяснити відповідачці наслідки визнання позову і пересвідчитись у дійсності її намірів та волевиявлення.

Крім того, враховуючи передбачене ч.4 ст.174 ЦПК право (а не обовязок) суду ухвалити рішення про задоволення позовних вимог у разі визнання позову відповідачем, а також враховуючи, що рішення у такому випадку повинно відповідати всім вимогам до цього процесуального документу, передбаченим в ст. 213 та ст.215 ЦПК України, бути вмотивованим, обґрунтованим і законним, для чого необхідно дослідити докази, встановити обставини і виниклі між сторонами правовідносини, та їх відповідність закону, що регулює спірні правовідносини, - то при таких обставинах суд не вбачає підстав для прийняття визнання позову, заявленого відповідачем, і вважає доцільним продовження розгляду справи по суті, необхідним дослідження поданих доказів, з урахуванням заяви відповідачки та висловленої в ній позиції відповідачки щодо позовних вимог та обставин, зазначених у позові.

Керуючись ч.4 ст.174 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті визнання позову відповідачем ОСОБА_2 і продовжити судовий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Селезньова