Провадження № 2/127/4217/16
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 вересня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Гуменюка К.П.,

секретаря Підвисоцької О.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

31 травня 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, у якому просять суд усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням належної позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності квартири АДРЕСА_1, визнавши відповідача ОСОБА_5 таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням, в звязку з його відсутністю в даному приміщенні понад один рік без поважних причин.

В позовній заяві зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2014 року. Позивач ОСОБА_4, є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_5

На підставі Договору міни від 29 березня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим № 977, за позивачами та відповідачем було зареєстроване право спільної часткової власності в рівних долях, по 1/3 частині за кожним із співвласників на квартиру АДРЕСА_2. Всі сторони заселились в квартиру та були зареєстровані в ній.

На підставі договору купівлі-продажу від 08 серпня 2003 року, ОСОБА_5 продав належну йому 1/3 частку зазначеної вище квартири ОСОБА_1 та 26 серпня 2003 року право власності на дану 1/3 частку було зареєстровано за останньою.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 до даного часу проживають у даній квартирі та на імя ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок на квартиру в ОСББ «Стельмаха 9».

Відповідач ОСОБА_5 виїхав з квартири влітку 2013 року, забравши усі свої речі і з того часу не проживає разом з позивачами та припинив з ними спілкування. Однак, до даного часу ОСОБА_5 не знявся з паспортної реєстрації в жилому приміщенні позивачів і не бажає це зробити.

Отже, відповідач ОСОБА_5, який членом сімї позивачів вже не являється з літа 2013 року, тобто, вже понад рік, в спірній квартирі не проживає, своїх речей в цьому приміщенні не зберігає, участі в утриманні даного жилого приміщення та оплаті комунальних платежів не бере. Всі обовязки по утриманню даного приміщення покладені лише на позивачів - власників цього житла.

До цього часу відповідач не приймає жодних мір щодо зняття з паспортної реєстрації, тому на нього нараховуються комунальні платежі, які позивачі змушені оплачувати із своїх доходів, виникають труднощі з оформленням житлової субсидії, не мають змоги розпорядитись належним їм житлом на свій розсуд. Реєстрація відповідача в належній позивачам квартирі створює для них перешкоди в користуванні їхньою власністю.

З огляду на зазначене вище позивачі звернулись до суду з даною позовною заявою.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_4 до судового засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги позовної заяви не визнав та просив суд у їх задоволенні відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав.

Як було встановлено судом, що на підставі договору міни від 29 березня 2001 року ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в рівних долях кожному належить квартира АДРЕСА_3 (а.с. 8) та 13 квітня 2001 року за останніми у Вінницькому ООБТІ було зареєстровано право власності (а.с. 9).

В подальшому, відповідач ОСОБА_5 розпорядився належною йому на праві власності 1/3 частки вищезазначеної квартири, продавши її за договором купівлі-продажу від 08 серпня 2003 року, ОСОБА_1 (позивачу по справі). На підставі вказаного договору за останньою було зареєстровано право власності на 1/3 частки квартири АДРЕСА_3.

Таким чином, станом на день розгляду справи в суді квартира АДРЕСА_3 належить на праві часткової власності ОСОБА_1 (2/3) та ОСОБА_4А (1/3).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2014 року, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище «Григорук») В.В., зареєстрований 27 червня 1990 року у Вінницькому міському відділі ЗАГС, актовий запис № 1768, розірвано (а.с. 11).

Згідно довідки з місця реєстрації про склад сімї № 060 від 26 травня 2016 року, виданої ОСББ «Стельмаха 9», ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 та у даному житловому приміщенні також зареєстровані: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (не проживає), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 13).

Відповідно до ч. 1 ст. 50 та ст. 63 ЦПК України, свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. Показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 180 ЦПК України, свідки попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від давання показань.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, під час надання своїх пояснень зазначили, що являються сусідами позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4, а також повідомили, що відповідач ОСОБА_5 з 2013 року не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Актом від 26 травня 2016 року, засвідченого печаткою ОСББ «Стельмаха 9» та підписом голови ОСББ «Стельмаха 9» ОСОБА_9, підтверджується, що в квартирі АДРЕСА_4 проживають ОСОБА_1 та її син ОСОБА_4 ОСОБА_5 в даній квартирі не проживає з літа 2013 року. Даний факт підтверджується підписами сусідів: ОСОБА_10 (проживає ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт серії АВ № 553880), ОСОБА_8 (проживає ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серії АБ № 434415), ОСОБА_11 (проживає ІНФОРМАЦІЯ_7, паспорт серії АА № 236923) (а.с. 14).

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки відповідач ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_1 не проживає більше одного року, не сплачує плату за комунальні послуги, які нараховуються на нього, як на особу, яка зареєстрована в даній квартирі, не несе інших витрат по утриманню квартири, суд приходить до переконливого висновку, що вимоги позовної заяви про визнання ОСОБА_5, таким, що втратив право користування жилим приміщенням вище зазначеної квартири, підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача ОСОБА_1, а саме судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп., відповідно до квитанції № 0.0.559256773.1 (а.с. 1).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 197, 212-217 ЦПК України, ст.ст. 405 ЦК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням належної ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності квартири АДРЕСА_5, визнавши ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 450 (чотириста пятдесят) грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_12