Справа № 362/1799/16-ц Головуючий у І інстанції Лебідь-Гавенко Г. М.
Провадження № 22-ц/780/4484/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 18 02.08.2016
УХВАЛА

Іменем України

02 серпня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючогосудді: ОСОБА_1,

суддів: Воробйової Н.С., Верланова С.М.,

при секретарі: Тимошевській С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Київоблгаз», третя особа: Васильківська філія газового господарства публічного акціонерного товариства «Київоблгаз» про визнання дій неправомірними, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що між сторонами був укладений Договір № 89 від 18.11.2013 року «На експлуатацію складових єдиної газотранспортної системи України.

Переглянувши Договір та не погодившись з деякими його пунктами, 04.12.2013 року позивачем листом № 79 до Васильківської ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» був направлений Протокол узгодження розбіжностей № 1 до договору № 89 від 18.11.2013 року разом з одним підписаним екземпляром Договору № 89 від 18.11.2013 року. Другий підписаний екземпляр Договору залишився у позивача.

Станом на 26.12.2013 року Васильківською ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» не було надано ні відповідь на лист № 79, ні підписаний Протокол узгодження розбіжностей № 1 до договору № 89 від 18.11.2013 року, в звязку з чим 29.05.2014 року позивачем була направлена до Васильківської ФЕГГ Претензія № 1 з вимогою надати позивачу підписаний та скріплений печаткою Протокол узгодження розбіжностей № 1 до договору № 89 від 18.11.2013 року.

У відповідь на Претензію Васильківською ФЕГГ була надана відповідь № 896 від 20.06.2014 року про те, що Васильківська ФЕГГ не є юридичною особою та самостійним субєктом господарювання, а виконує частину функцій ПАТ «Київоблгаз» і не може надати позивачу підписаний та скріплений печаткою Протокол узгодження розбіжностей № 1 до договору № 89 від 18.11.2013 року з рекомендацією звернутись з претензією безпосередньо до ПАТ «Київоблгаз».

Не отримавши підписаний та скріплений печаткою Протокол узгодження розбіжностей, 10.10.2014 року позивач звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області з позовом щодо визнання дій Васильківської ФЕГГ в частині не повернення підписаного та скріпленого печаткою Протоколу узгодження розбіжностей неправомірними. Рішенням суду від 07.04.2015 року в задоволенні позову було відмовлено.

Враховуючи рішення суду, позивачем 27.11.2015 року був направлений 27.11.2015 року лист № 34 до ПАТ «Київоблгаз» з вимогою зобовязати Васильківську ФЕГГ повернути підписаний та скріплений печаткою Протокол узгодження розбіжностей. У відповідь на лист було отримано відповідь ПАТ «Київоблгаз» не по суті питання.

В звязку з цим, 28.12.2015 року позивачем до ПАТ «Київоблгаз» була направлена претензія № 1 з вимогою зобовязати Васильківську ФЕГГ повернути позивач підписаний та скріплений печаткою протокол узгодження розбіжностей № 1 до договору № 89 від 18.11.2013 року. У відповідь на претензію була надана відповідь від 12.01.2016 року про те, що оскільки сторонами не було досягнуто згоди за всіма істотними умовами договору до Договір № 89 від 18.11.2013 року є неукладеним.

Позивач, вважаючи відповідь ПАТ «Київоблгаз» на претензію № 1 від 28.12.2015 року неправомірною, так як Протокол узгодження розбіжностей № 1 набрав законної сили і Договір № 89 від 18.11.2013 року підписаний обома сторонами вважається укладеним, просить суд визнати дії ПАТ «Київоблгаз» щодо відмови зобовязати Васильківську ФЕГГ повернути позивачу підписаний та скріплений печаткою протокол узгодження розбіжностей № 1 до договору № 89 від 18.11.2013 року неправомірними.

Рішенням Васильківськогой міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду в звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.11.2013 року між ФОП ОСОБА_2 (далі - Замовник) та Васильківською філією ПАТ «Київоблгаз» (далі Виконавець) в особі начальника філії ОСОБА_3 було укладено договір № 89 на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами) за умовами якого замовник передає виконавцю в експлуатацію складові Єдиної газотранспортної системи, які безпосередньо приєднані до газових мереж виконавця, який є газорозподільним підприємством, та використовуються для забезпечення розподілу природного газу (а.с. 7-9).

04.12.2013 року замовником ОСОБА_2 було складено протокол узгодження розбіжностей № 1 який є невідємною частиною договору № 89 «На експлуатацією складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами)» від 18.11.2013 року ( а.с.10-12).

Факт надсилання вищевказаного Протоколу узгодження розбіжностей № 1 від 04.12.2013 року та 1-го примірника договору № 89 від 18.11.2013 року начальнику Васильківської філії ПАТ «Київоблгаз» підтверджується супровідним листом № 79 від 04.12.2013 року, зі змісту якого замовник просив розглянути Протокол узгодження розбіжностей, підписати та скріпити його печаткою.

Васильківською філією ПАТ «Київоблгаз» вищевказану претензію було отримано 04.12.2013 року вх. № 2456 (а.с.13).

29.05.2014 року позивачем було надіслано начальнику Васильківської філії ПАТ «Київоблгаз» Претензію № 1, з вимогою до 09.06.2014 року надати особисто на руки замовнику підписаний та скріплений печаткою Протокол узгодження розбіжностей № 1 до договору № 89 від 18.11.2013 року.

20.06.2014 року Васильківською філією ПАТ «Київоблгаз» було надано повідомлення № 896 про те, що відповідно до положення про Васильківську філію по експлуатації газового господарства Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз», Васильківська ФЕГГ не є юридичною особою та самостійним субєктом господарювання, а виконує частину функції ПАТ «Київоблгаз» в районі знаходження Філії. Враховуючи викладене, Васильківська ФЕГГ рекомендувала замовнику звернутися безпосередньо до ПАТ «Київоблгаз» (а.с.15).

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.04.2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Васильківської ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» про визнання дій неправомірними відмовлено, з підстав того, що Васильківська ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» є структурним підрозділом ПАТ «Київоблгаз» без права юридичної особи, в звязку з чим відповідальність за її діяння має нести саме ПАТ «Київоблгаз», рішення набрало чинності (а.с.16-17).

27.11.2015 року позивач, звернувся з листом № 34 безпосередньо до ПАТ «Київоблгаз» з вимогою зобовязати Васильківську ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» повернути йому підписаний та скріплений печаткою Протокол узгодження розбіжностей №1 до договору № 89 від 18.11.2013 року (а.с.18-19).

У відповідь на вищевказаний лист ПАТ «Київоблгаз» листом № KN09.4-ЛB-4550-1215 від 15.12.2015 року повідомило позивача, що згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2494 «Про затвердження Кодексу газопровідних систем» втратила чинність постанова НКРЕ від 07.03.2013 р. № 228 «Про затвердження Типового договору на експлуатацію складовими Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами)». В звязку з цим було запропоновано звернутися до Васильківської філії ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» для укладення нового договору на експлуатацію складових газорозподільної системи, згідно з вимогами Кодексу газорозподільних систем (а.с.20).

28.12.2015 року ОСОБА_2 звернувся безпосередньо до ПАТ «Київоблгаз» з претензією № 1, в якій просив зобовязати Васильківську філію ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» повернути йому підписаний та скріплений печаткою Протокол узгодження розбіжностей №1 до договору № 89 від 18.11.2013 року. Крім того, позивач повідомив про намір, у разі не виконання вимог претензії, звернутися до суду з позовом (а.с.21-22).

12.01.2016 року ПАТ «Київоблгаз» було надіслано лист повідомлення № KN09.4-ЛB-59-0116 у відповідь на претензію № 1 від 31.12.2015 року «щодо підписання протоколу розбіжностей», зі змісту якого вбачається, що оскільки сторонами не було досягнути згоди за всіма істотними умовами договору, Договір № 89 від 18.11.2013 року є неукладеним, а тому позивачу необхідно звернутися до Васильківської філії ПАТ «Київоблгаз» для укладення договору про експлуатацію газорозподільних систем або договору господарського відання чи користування з передачею газорозподільних систем на баланс Васильківської філії відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (а.с. 23).

З повідомлення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 9256/21/61-15 від 01.09.2015 року «щодо надання інформації» вбачається, що на засіданні Комісії 01.09.2015 року було прийнято рішення про переоформлення ліцензії серії АГ № 507469 на право провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ, виданої Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» на безстрокову (а.с.40).

Зі змісту ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1079 від 23.06.2011 року ( переоформлення рішенням від 01.09.2015 № 2248) Васильківська філія по експлуатації газового господарства Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» є відокремленим підрозділом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» (а.с.41-44).

Відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015 року «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем», втратила чинність постанова №228 від 07 березня 2013 року «Про затвердження Типового договору на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України».

Згідно до ч.1 розділу ІІІ Кодексу газорозподільних систем, експлуатацію газорозподільних систем здійснюють виключно Оператори ГРМ. Власники газової мережі, яка згідно з розділом ІІ цього Кодексу кваліфікується як газорозподільна система (крім газорозподільної системи, що відноситься до державного майна), що не є Операторами ГРМ, та Оператор ГРМ, до мереж якого підключені належні власникам газорозподільні системи (або на території ліцензованої діяльності якого знаходяться споживачі, підключені до цих газорозподільних систем), зобовязані укласти договір про експлуатацію таких газорозподільних систем, або договір господарського відання чи користування з передачею газорозподільних систем на баланс Оператору ГРМ, або оформити передачу належних власникам газорозподільних систем у власність зазначеному Оператору ГРМ (у тому числі шляхом купівлі-продажу).

Договори експлуатації, господарського відання та користування укладаються за формами, визначеними у додатках 3-5 цього Кодексу (крім газових мереж, що є державним майном).

Таким чином, форма та зміст (умови) договору про експлуатацію таких газорозподільних систем, або договір господарського відання чи користування з передачею газорозподільних систем на баланс Оператору ГРМ, або оформити передачу належних власникам газорозподільних систем затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015 року «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем» і повинен відповідати затвердженим вимогам.

Установивши вказані обставини, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено яким чином порушується його право чи не визнається іншою особою до якої предявлено позов, а посилання на наведені у позовній заяві обставини не підтверджено належними та допустимими доказами, оскільки відповідачем було запропоновано позивачу звернутися до Васильківської філії ПАТ «Київоблгаз» для укладення договору відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону. Відповідно до ст. 308 ЦПК України правильгне по суті рішення не може бути скасовано з одних лише формальних міркувань.

Обгрунтовуючи позов, позивач посилається на те, що його невлаштовують деякі пункти укладеного між сторонамим Договору № 89 від 18.11.2013 року «На експлуатацію складових єдиної газотранспортної системи України.

Згідно ст. ст. 6, 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Сторони є вільними в укладенні договору, визначенні його умов.

Згідно ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони і прийняття цієї пропозиції другою стороною.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли усіх істотних умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи пропозиція позивача на зміну укладеного між сторонами умов, шляхом підписання протоколу узгодження розбіжностей, відповідачем не прийнята.

За відсутності волі відповідача в укладенні договору такі дії відповідача не можуть бути визнані неправомірними.

Не можна погодитися з позовними вимогами та доводами апеляційної скарги в цій частині, які обгрунтовуються ст. 161 ГК України, оскільки договір укладений не між господарюючими субєктами, в звязку з тим, що позивач є фізичною особою і господарської діяльністості, повязаної з газопроводом не здійснює. Таким чином дані правовідносини Господарським Кодексом не регулюються.

Одже, підписавши договір, вважається, що позивач погодився з усіма викладеними в договорі істотними умовами і цей договір набрав чинності.

Усі зміни до нього мають вноситися до нього за обоюдною згодою шляхом укладення додаткових договорів у письмовій формі.

Крім того ст. 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інстереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Позивач звернувся до суду за захистом порушених прав в порядку цивільного судочинства і просить визнати дії відповідача неправовірними щодо порушення порядку розгляду протоколу розбіжностей.

Проте Цивільним Кодексом України дані правовідносини не врегульовані, визнання неправомірними таких дій не передбачено.

Таким чином позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства не у спосіб визначений законом.

За таких обставин рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга як необгрунтована підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Васильківськогоміськрайонного суду Київськоїобластівід 16 червня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набираєзаконноїсили з моменту їїпроголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищогоспеціалізованого суду України з розглядуцивільних та кримінальних справ протягомдвадцятиднів.

Головуючий

Судді