АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6470/16 Справа № 189/2185/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Пустовар О. С. Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 року

16 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Григор'євій В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

товариства з обмеженою відповідальністю "КСГ "Дніпро"

на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 29 червня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "КСГ "Дніпро" про визнання договору оренди земельної ділянки частково недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ "КСГ "Дніпро" звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 29.06.2016 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог (а.с.80-82).

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 29.06.2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВ "КСГ "Дніпро" про визнання договору оренди земельної ділянки частково недійсним - задоволено.

Договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_2 та СФГ "ОСОБА_3", правонаступником якого є ТОВ "КСГ "Дніпро", стосовно земельної ділянки площею 6,777 га, зареєстрований у книзі реєстрації договорів оренди землі Покровським відділом ДП ЦДЗК 21.01.2008 року за №24 - суд визнав недійсним в частині строку дії договору оренди земельної ділянки, вважати строком дії вказаного договору 5 (п'ять) років.

Також суд стягнув з ТОВ "КСГ "Дніпро" на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. та витрати, пов'язані з проведенням судово-технічної експертизи документа в розмірі 450 грн. 24 коп. (а.с.74-76).

Як на підстави апеляційній скарги, ТОВ "КСГ "Дніпро" посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, а також неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи (а.с.80-82).

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно копії державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, ОСОБА_2 являється власником земельної ділянки площею 6,777 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Орлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області (а.с.6).

Наприкінці 2007 року між ОСОБА_2 та СФГ "ОСОБА_3" було укладено договір оренди земельної ділянки площею 6,777 га, яка розташована на території Орлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, строком на 5 років.

Як вбачається з наданого позивачем вищевказаного договору оренди земельної ділянки, в розділі "Строк дії договору" було зроблено замальовування коректором самого строку, на який укладено договір та рукописним записом вказано " 10 (десять)".

Статтею 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Зокрема, частиною 3 статті 203 ЦК України встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як роз'яснено у п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справи про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009 року №9, відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину.

Згідно висновку експерта за №13/2.1-85 від 18.03.2016 року, до первісного змісту п.6 Договору оренди землі, зареєстрованого 21.01.2008 року за №24, укладеного між ТОВ "СФГ ОСОБА_3" та ОСОБА_2 вносилися зміни шляхом нанесення рукописних написів «10» та «десять» поверх замальованих барвником білого кольору первинних друкованих даних. Первинний текст в даному місці читався як " 5 (п'ять)" (а.с.52-54).

Згідно п.10.2. Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 02.07.2003 року №174, кожне виправлення у книзі реєстрації має бути застережене словами "виправленому вірити", засвідчене підписом особи та печаткою оператора (реєстратора), помилки у записах реєстрації, допущені при здійсненні державної реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі і виявлені оператором (реєстратором), виправляються у 10-денний термін, про що власнику, користувачу земельної ділянки надсилають письмове повідомлення про внесення відповідних змін до книги реєстрації.

Представник відповідача не заперечував проти того, що ні в жодному договорі немає підписи позивача, яка б засвідчувала виправлення строку дії договору оренди на 10 років.

За таких обставин, в силу діючого законодавства, а саме: ст.ст. 203,215 ЦК України, ст. 15 Закону України "Про оренду землі", з урахуванням того, що ОСОБА_4 не виявив своє волевиявлення на укладення договору оренди на строк 10 років, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, визнавши недійсним спірний договір оренди земельної ділянки в частині строку його дії.

Доводи ТОВ "КСГ "Дніпро"в апеляційній скарзі про те, що особи, які підписували договір оренди земельної ділянки строком на п'ять років отримували винагороду від ОСОБА_3 у сумі 2000 грн., а ті особи, які підписували договір оренди строком на десять років, отримували винагороду у розмірі 4000 грн. і що виправлення у п.6 договору у частині терміну оренди земельної ділянки з 5 на 10 років були зроблені виключно за згодою позивача в момент підписання договору нічим не підтверджені.

Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.

З огляду на зміст ст. 33 цього ж закону зміни до договору оренди вносяться шляхом укладення додаткової угоди.

З урахуванням зазначеного, зміна строку дії договору без укладення додаткової угоди чи відповідного застереження про виправлення у договорі не відповідає вимогами закону та правилам діловодства.

Посилання ТОВ "КСГ "Дніпро"на те, що позивач протягом 2 років отримував орендну плату, а тому визнавав умови строку договору не спростовують висновку судово-технічної експертизи за №13/2.1-85 від 18.03.2016 року, згідно якої підтверджено внесення зміни до первинного змісту п.6 спірного договору, що свідчить про відсутність волевиявлення ОСОБА_2 на укладення договору оренди земельної ділянки на строк 10 років.

Крім того, в судовому засіданні представник позивача пояснив, що договір оренди ОСОБА_2 отримав тільки у 2011 році і не звернув уваги на строк його дії. Твердження представника відповідача про те, що договір оренди ОСОБА_2 отримав у січні 2008 року нічим не підтверджені.

Посилання ТОВ "КСГ "Дніпро"на пропуск строку позовної давності не можуть бути прийняти до уваги, оскільки в суді першої інстанції представник відповідача не звертався з заявою про застосування наслідків спливу позовної давності.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "КСГ "Дніпро" - відхилити.

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 29 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: