Справа № 182/3404/16-ц
Провадження № 2/0182/2875/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10.08.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю секретаря Скоробогатової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом і за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про

визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати ОСОБА_3, яка до дня

смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. Після смерті матері відкрилась спадщина на :

- житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2;

- земельну ділянку, площею 1.870 га., за кадастровим номером НОМЕР_9, що розташована на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 06.12.2004 року, виданого відповідно до розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації № 869-р від 11.11.2004 року;

- земельну ділянку, площею 0.400 га., за кадастровим номером НОМЕР_2, що розташована на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_1 від 06.12.2004 року, виданого відповідно до розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації № 869-р від 11.11.2004 року.

За своє життя на випадок своєї смерті матір'ю було складено заповіт, відповідно до якого належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) НОМЕР_3, виданий КСП „Капулівський" Нікопольського району Дніпропетровської області на підставі рішення Нікопольської райдержадміністрації від 20.08.1996 року № 282/1-р розміром 2.41 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частини в натурі, виданого 24.10.1996 року, вона заповідала йому ОСОБА_1. Заповіт складено ОСОБА_3 21.12.1999 року та посвідчено секретарем Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області Пахомовою В.Г. Спадкоємцем за заповітом після її смерті є він. Окрім нього, спадкоємцем першої черги за законом є його рідний брат ОСОБА_2. Для оформлення своїх спадкових справ в квітні 2010 року він звернувся до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 та видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом. Але постановою державного нотаріуса від 23.03.2016 року за № 893/02-14 йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки померла заповідала йому право на земельну частку (пай), сертифікат серії НОМЕР_4, виданий КСП „Капулівський" Нікопольського району Дніпропетровської області від 24.10.1996 року, розміром 2.41 умовних кадастрових гектарів, а ним було надано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 06.12.2004 року, який було видано взамін сертифікату. Для вирішення цього питання Перша Нікопольська державна нотаріальна контора запропонувала йому звернутись до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Відповідно до вищевказаного заповіту в частині волевиявлення про передачу права на земельну частку (пай), сертифікат серії НОМЕР_4, виданий КСП „Капулівський" Нікопольського району Дніпропетровської області 24.10.1996 року, розміром 2.41 умовних кадастрових гектарів, стосується права передачі спадкодавця права на земельну ділянку, що була отримана ним за життя, і право власності на яку підтверджується державним актом на право власності серії НОМЕР_1 від 06.12.2004 року, виданого відповідно до розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації № 869-р від 11.11.2004 року. В даній ситуації, яка склалась, вважає, що за своїм змістом розпорядження спадкодавця було спрямоване на те, щоб заповісти йому земельну ділянку, на яку у спадкодавця на момент складання заповіту було право, підтверджене сертифікатом. Однак пізніше, коли спадкодавець отримав на підставі сертифікату державний акт на земельну ділянку, він не вніс до заповіту відповідних змін. Окрім того, йому стало відомо про наявність іншого спадкового майна, яке не увійшло до розпорядження залишеного померлою, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 та належав померлій на підставі свідоцтва № НОМЕР_10 про право особистої власності на житловий будинок від 22.03.1988 року. Майно, яке не охоплене заповітом, він приймає в порядку спадкування за законом як один із спадкоємців першої черги, відповідно до ст.1245, 1261 ЦК України. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На даний час він не має можливості набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. За таких обставин, виходячи з приписів ст.16 ЦК України, це право підлягає захисту в судовому порядку.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду зустрічну позовну заяву, в якій посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла їх мати ОСОБА_3, яка до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. Після смерті матері відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2; земельну ділянку, площею 1.870 га., за кадастровим номером НОМЕР_9, що розташована на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 06.12.2004 року, виданого відповідно до розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації № 869-р від 11.11.2004 року та земельну ділянку, площею 0.400 га., за кадастровим номером НОМЕР_2, що розташована на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 06.12.2004 року, виданого відповідно до розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації № 869-р від 11.11.2004 року. За своє життя на випадок своєї смерті мати склала заповіт, відповідно до якого належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) НОМЕР_4, виданий КСП „Капулівський" Нікопольського району Дніпропетровської області на підставі рішення Нікопольської райдержадміністрації від 20.08.1996 року № 282/1-р, розміром 2.41 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частини в натурі, виданий 24.10.1996 року, вона заповідала брату - позивачу по справі. Для оформлення своїх спадкових справ в квітні 2010 року брат звернувся до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері та видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом. Але постановою державного нотаріуса від 23.03.2016 року за № 893/02-14 йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Окрім того, ними було з'ясовано, що окрім майна, яке визначене заповітом, є й інше майно, яке до заповіту не увійшло, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в Дніпропетровській області, Нікопольському районі в АДРЕСА_1; земельна ділянка (пай № НОМЕР_6), площею 1.8747 га., - рілля, за кадастровим номером - НОМЕР_5, що розміщена на території Покровської сільської ради та земельна ділянка (пай № НОМЕР_6), площею 0.4019 га., - багаторічні насадження, за кадастровим номером - НОМЕР_7, що розміщена на території Покровської сільської ради. Вказані земельні ділянки, відповідно до рішення Нікопольського міськрайонного суду від 10.03.2005 року за № 2-6159/05 були успадковані ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_5, бо за останньою було визнано право власності на земельну частку (пай), розміром 2.41 умовних кадастрових гектар, без визначення меж цієї частки в натурі, що належало ОСОБА_5 на підставі сертифікату Серії НОМЕР_8 від 22.11.2004 року. Для подальшої державної реєстрації своїх майнових прав ОСОБА_6 звернулась до Держкомзему у Нікопольському районі Дніпропетровської області, але за своє життя так і не встигла зареєструвати право власності та отримати правовстановлюючий документ на нього, хоча межі зазначених земельних ділянок та кадастрові номери були присвоєні, про що свідчить копія листа Управління Держгеокадастру у Нікопольському районі Дніпропетровської області від 27.05.2016 року. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті. Він та його брат є спадкоємцями першої черги за законом майна, яке належало померлій ОСОБА_3. В добровільному порядку ними було розподілено належне майно ОСОБА_3, яке не було визначено заповітом, наступним чином: брату залишається житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в АДРЕСА_1, а йому залишається земельна ділянка (пай № НОМЕР_6), площею 1.8747 га., - рілля, за кадастровим номером - НОМЕР_5, що розміщена на території Покровської сільської ради і земельна ділянка (пай № НОМЕР_6), площею 0.4019 га., - багаторічні насадження, за кадастровим номером - НОМЕР_7, що розміщена на території Покровської сільської ради. В зв'язку з тим, що його брат з приводу оформлення спадщини звернувся до Нікопольського міськрайонного суду, ним було підготовлена зустрічна позовна заява. Позовні вимоги до нього визнає в повному обсязі і не заперечує проти їх задоволення. Майно, яке не охоплене заповітом, він приймає в порядку спадкування за законом як один із спадкоємців першої черги, відповідно до ст.1245, 1261 ЦК України. На даний час він не має можливості набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. За таких обставин, виходячи з приписів ст.16 ЦК України, це право підлягає захисту в судовому порядку.

В судове засідання сторони не прибули, надали до суду заяви, в яких просять справу розглянути в свою відсутність, позивач свій позов підтримав і на задоволенні позову наполягав, проти задоволення позовних вимог по зустрічному позову не заперечував. Відповідач проти задоволення позову свого брата не заперечував, позовні вимоги за зустрічною позовною заявою підтримав в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати сторін

ОСОБА_3 (а.с.6), яка до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. Після смерті матері відкрилась спадщина на :

- житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.30);

- земельну ділянку, площею 1.870 га., за кадастровим номером НОМЕР_9, що розташована на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 06.12.2004 року, виданого відповідно до розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації № 869-р від 11.11.2004 року (а.с.8);

- земельну ділянку, площею 0.400 га., за кадастровим номером НОМЕР_2, що розташована на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_1 від 06.12.2004 року, виданого відповідно до розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації № 869-р від 11.11.2004 року (а.с.8).

За своє життя на випадок своєї смерті матір'ю сторін було складено заповіт,

відповідно до якого належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) НОМЕР_4, виданий КСП „Капулівський" Нікопольського району Дніпропетровської області на підставі рішення Нікопольської райдержадміністрації від 20.08.1996 року № 282/1-р, розміром 2.41 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частини в натурі, виданого 24.10.1996 року, вона заповідала ОСОБА_1 (а.с.12). Заповіт складено ОСОБА_3 21.12.1999 року та посвідчено секретарем Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області Пахомовою В.Г. Крім позивача, спадкоємцем першої черги за законом є відповідач. Для оформлення спадкових справ в квітні 2010 року позивач звернувся до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 та видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом. Постановою державного нотаріуса від 23.03.2016 року за № 893/02-14 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій (а.с.11). Відповідно до заповіту, в частині волевиявлення про передачу права на земельну частку (пай), сертифікат серії НОМЕР_4, виданий КСП „Капулівський" Нікопольського району Дніпропетровської області 24.10.1996 року, розміром 2.41 умовних кадастрових гектарів, стосується права передачі спадкодавця права на земельну ділянку, що була отримана ним за життя, і право власності на яку підтверджується державним актом на право власності серії НОМЕР_1 від 06.12.2004 року, виданого відповідно до розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації № 869-р від 11.11.2004 року. Позивач вважає, що за своїм змістом розпорядження спадкодавця було спрямоване на те, щоб заповісти йому земельну ділянку, на яку у спадкодавця на момент складання заповіту було право, підтверджене сертифікатом. Однак пізніше, коли мати сторін по справі отримала на підставі сертифікату державний акт на земельну ділянку, вона не внесла до заповіту відповідних змін. Крім того, після смерті спадкодавиці відкрилась спадщина й на інше спадкове майно, яке не увійшло до розпорядження, залишеного померлою, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 та належав померлій на підставі свідоцтва № НОМЕР_10 про право особистої власності на житловий будинок від 22.03.1988 року. В добровільному порядку сторонами по справі було розподілено належне їх матері майно, яке не було визначено заповітом, наступним чином: ОСОБА_1 залишив собі житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в АДРЕСА_1, а ОСОБА_2 залишив собі земельну ділянку (пай № НОМЕР_6), площею 1.8747 га., - рілля, за кадастровим номером - НОМЕР_5, що розміщена на території Покровської сільської ради і земельну ділянку (пай № НОМЕР_6), площею 0.4019 га., - багаторічні насадження, за кадастровим номером - НОМЕР_7, що розміщена на території Покровської сільської ради.

Таким чином, суд вважає за можливе позовні вимоги за первісним та зустрічним позовом задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.3-10, 30, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 та належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва № НОМЕР_10 про право особистої власності на житловий будинок від 22.03.1988 року, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 1.870 га., за кадастровим номером НОМЕР_9, що розташована на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 06.12.2004 року, виданого відповідно до розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації № 869-р від 11.11.2004 року, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 0.400 га., за кадастровим номером НОМЕР_2, що розташована на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 06.12.2004 року, виданого відповідно до розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації № 869-р від 11.11.2004 року, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на земельну ділянку (пай № НОМЕР_6), площею 1.8747 га., - рілля, за кадастровим номером НОМЕР_5, що розміщена на території Покровської сільської ради, яка, відповідно до рішення Нікопольського міськрайонного суду від 10.03.2005 року № 2-6159/05, була успадкована гр.ОСОБА_3 (спадкоємицею після смерті гр.ОСОБА_5, сертифікат серії НОМЕР_8), але за життя ОСОБА_3 державний акт не отримано і реєстрацію права власності не проведено, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку (пай № НОМЕР_6), площею 0.4019 га., - багаторічні насадження, за кадастровим номером - НОМЕР_7, що розміщена на території Покровської сільської ради з цільовим використанням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка, відповідно до рішення Нікопольського міськрайонного суду від 10.03.2005 року № 2-6159/05, була успадкована гр.ОСОБА_3 (спадкоємицею після смерті гр.ОСОБА_5, сертифікат серії НОМЕР_8), але за життя ОСОБА_3 державний акт не отримано і реєстрацію права власності не проведено, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал