Справа № 359/6572/15-ц Головуючий у І інстанції Муранова-Лесів І. В.
Провадження № 22-ц/780/487/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 09.02.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

09 лютого 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагєєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року позивач ПАТ «КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявлені позовні вимоги мотивував тим, що за умовами кредитного договору від 10 листопада 2012 року відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 7095,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір; за умовами договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У порушення зазначених умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 23 червня 2015 року заборгованість складає 20284,74 грн. Просив стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 20284,74 грн. та судові витрати.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2015 рокупозов ПАТ «КБ «ПриватБанк» частково задоволено, стягнуто із відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 12565,15 грн. та судові витрати 234,60 грн.

Позивач ПАТ «КБ «ПриватБанк», не погоджуючись із рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2015 року, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про стягнення штрафу та в частині зменшення пені і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що пеня та штраф є різними видами неустойки, що передбачені договором, який підписано сторонами, в судовому порядку недійсним не визнавався, відтак передбачене кредитним договором одночасне стягнення штрафу і пені за несвоєчасне виконання грошового зобовязання є правомірним. Крім того, відповідачем не надавалася заява про зменшення розміру пені, не надано доказів в підтвердження стану здоровя та скрутного фінансового становища на день виконання зобовязання, бажання достроково здійснити погашення заборгованості, належного виконання взятих на себе зобовязань та інші підстави та істотні умови, а тому суд не мав зменшувати розмір неустойки.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що 10 листопада 2012 року між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання строкового кредиту на споживчі цілі в сумі 7095,50 грн. на строк 24 місяці з 10 листопада 2012 року по 09 листопада 2014 року з умовами сплати за користування кредитом відсотків в сумі 0,12 % річних, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 212,87 грн., щомісячний платіж встановлено у сумі 508,89 грн.

Договір укладено у вигляді підписаної сторонами заяви позичальника № К2Х6F105931510 від 10 листопада 2012 року.

Відповідно до змісту вказаної заяви від 10 листопада 2012 року ОСОБА_2 згоден, що підписана ним заява разом із запропонованими банком Умовами та правилами, Тарифами складає між ним та банком кредитно-заставний договір.

Відповідно до п. 2.4.5.1 Умов та Правил надання банківських послуг, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом, включаючи заборгованість, що виникла відповідно до п. 2.4.3.6, 2.4.5.2, 2.4.5.3 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості за кредитом, в тому числі заборгованості відповідно до п. 2.4.3.6, 2.4.5.2, 2.4.5.3 Умов та Правил за кожен день прострочення, але не менш ніж 1 гривню.

Згідно п. 2.4.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 90 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № К2Х6F105931510 від 10 листопада 2012 року, станом на 23 червня 2015 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму в розмірі 20284,74 грн., що складається з 7095,50 грн. заборгованості за кредитом, 5,82 грн. заборгованості за відсотками, 1915,83 грн. заборгованості з комісії, 9825,46 грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 500 грн. штраф (фіксована частина), 942,13 грн. штраф (процентна складова).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно із ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Частково задовольняючи позов ПАТ «КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_2 на умовах, встановлених кредитним договором, своєчасно не виплачує суму боргу за кредитом та боргу по відсоткам, тим самим не виконує належним чином покладені на нього за кредитним договором зобовязання, тому суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 7095,50 грн. заборгованості за кредитом, 5,82 грн. заборгованості за відсотками та 1915,83 грн. заборгованості комісії, слід стягнути на користь позивача із відповідача. При цьому суд зменшив нараховану неустойку із 9825,46 грн. до 3548 грн., а в задоволенні вимог про стягнення штрафу в розмірі 1442,13 грн. відмовив.

Оскільки за кредитним договором, укладеним між позивачем і відповідачем ОСОБА_2 утворилася заборгованість внаслідок невиконання умов кредитного договору, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про необхідність захисту права позивача шляхом стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором.

Вирішуючи питання щодо доведеності розміру заборгованості, зазначеного у розрахунку, наданого позивачем, суд першої інстанції вважав, що правильність розрахунку не викликає сумнівів. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості, а також доказів, що їх підтверджують, відповідачем надано не було.

Відтак колегія суддів погоджується із такими висновками суду і приймає розрахунок заборгованості відповідача за достовірний.

Оцінюючи законність рішення суду в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення штрафу, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Виходячи з аналізу зазначених статей штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобовязання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання, тобто встановлює певні юридичні наслідки у вигляді обовязку сплатити певну суму, яка залежить не тільки від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання, а й від часу такого невиконання.

Тобто, пеня та штраф є різними видами неустойки як засобу юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій.

Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобовязання.

Відповідно до п. 2.4.5.5. вищевказаного договору штраф застосовується у випадку порушення позичальником строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 90 днів. Позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Пеня ж, в свою чергу, відповідно до п. 2.4.5.1 вказаного договору сплачується при порушенні позичальником зобовязань із погашення кредиту у розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочення, але не менше 1 гривні.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції у порушення вимог статей 212 - 214 ЦПК України на умови договору та положення ст. 549 ЦК України уваги не звернув, зокрема, що штраф та пеня, відповідно до умов кредитного договору, настають при різних обставинах порушення зобовязання зі сторони боржника, а відтак є різними видами відповідальності за порушення зобовязань боржником.

У звязку з цим висновок суду щодо подвійної відповідальності відповідача за одне і теж саме порушення зобовязання не ґрунтуються на законі.

Крім того, колегія суддів враховує, що відповідачем положення кредитного договору № К2Х6F105931510 від 10 листопада 2012 року не оспорювалися, відтак в силу вимог ст. 204 ЦК України, яка встановлює презумпцію правомірності правочину, кредитний договір є чинним, і штрафні санкції підлягають повному стягненню із відповідача на користь банку згідно умов договору.

Не можна погодитися також із висновками суду в частині зменшення розміру неустойки із 9825,46 грн. до 3548 грн., виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Разом із тим суд першої інстанції зменшив розмір неустойки без належних правових підстав та підтвердження наявності інших обставин, які мають істотне значення, як того вимагає ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Безпідставними є висновки суду першої інстанції про відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання, оскільки банк є фінансовою установою, доходи якого залежать в тому числі від своєчасності виконання зобовязання за кредитними договорами, укладеними з фізичними особами.

Виходячи із вищевикладеного, суд не мав підстав для зменшення розміру неустойки, а тому рішення в даній частині також не можна вважати законним та обґрунтованим.

Враховуючи, що в резолютивній частині рішення судом зазначено загальний розмір заборгованості, яка стягується із відповідача, воно не може бути скасовано в його окремій частині і підлягає скасуванню в цілому.

За таких обставин рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного зясування обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені із порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є підставами для його скасування із ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України колегія суддів здійснює розподіл судових витрат та стягує із відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1583,40 грн. за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2015 рокускасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 20287,74 грн. за кредитним договором № К2Х6F105931510 від 10 листопада 2012 року, яка складається з наступного: 7095,50 грн. заборгованості за кредитом, 5,82 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 1915,83 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 9826,46 грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 1442,13 грн. штрафу, а також судовий збір в розмірі 1583,40 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц

Судді: Фінагєєв В.О.

ОСОБА_3