У Х В А Л А

21 вересня 2016 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

за участю секретаря Пєронкова М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача на правонаступника по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного банку «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки та договору поруки недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернулося до суду з заявою, в якій просить замінити стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у справі № 2-10098/11. В своїй заяві заявник посилається на те, що 08 серпня 2012 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська винесено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 14 травня 2008 року у розмірі 651 703, 38 грн. та судові витрати у розмірі 1 820 грн. На виконання зазначеного рішення було видано виконавчий лист. 20 квітня 2015 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено Договір факторингу № 18, відповідно до якого право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором перейшло до заявника.

В судове засідання сторони не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 04 квітня 2012 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська винесено рішення по справі № 2-10098/11, яким позов публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором № 0 від 14 травня 2008 року на користь ПАТ «УкрСиббанк» у розмірі 651 703 грн. 38 коп. У задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору недійсним, про відшкодування збитків, визнання договорів поруки та іпотеки недійсними відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судові витрати у розмірі 1 820 грн.

10 серпня 2012 року на виконання зазначеного рішення Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська видано два виконавчі листи. 11 серпня 2014 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження.

20 квітня 2015 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено Договір факторингу № 18, відповідно до якої право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 14 травня 2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Таким чином ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло права кредитора за вищевказаним кредитним договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч. ч. 1, 2, 5 ст. 8 Закону сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема й виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

При цьому процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв'язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі, й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов'язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе замінити стягувача по цивільній справі № 2-10098/11 позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного банку «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки та договору поруки недійсними, з публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 37, 210, 378, ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача на правонаступника по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного банку «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки та договору поруки недійсними задовольнити.

Замінити стягувача по цивільній справі № 2-10098/11 за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного банку «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки та договору поруки недійсними, з публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційному суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 5-денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя С.О. Демидова