АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/5874/16 Головуючий 1-ї інстанції Хайкін В.М.
Категорія: відшкодування шкоди
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Довгаль А.П.

суддів Коваленко І.П., Бездітко В.М.

при секретарі Щегельському Д.О.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу прокуратури Харківської області на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Харківської області про відшкодування моральної шкоди, спричиненої прийняттям незаконних рішень і протиправною тривалою бездіяльністю органу державної влади, його посадових осіб при виконанні ними своїх службових обовязків, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 Харківської області (надалі ОСОБА_2 Х/о), в якому просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 328 860,00грн.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що він неодноразово звертався до ОСОБА_2 Х/о в порядку статті 214 КПК України із заявами про вчинення працівниками правоохоронних органів кримінальних правопорушень - злочинів, але кожного разу отримував відповіді про відмову у внесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань. У подальшому, Червонозаводський районний суд м. Харкова зобовязав відповідача внести відомості про вчинення кримінальних правопорушень - злочинів до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Позивач зазначає, що такою протиправною бездіяльністю ОСОБА_2 Х/о були порушені його законні права та спричинено моральну шкоду. Моральна шкода полягає в тому, що внаслідок незаконних дій і протиправної бездіяльності відповідача ним втрачено довіру у законність і справедливість влади, у свою соціальну небезпеку, що спричиняє позивачу душевні страждання.

В судовому засіданні суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 Харківської області - ОСОБА_3 позов не визнала, вказуючи, що нормативною основою для відшкодування шкоди, завданою громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю саме органу дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду є стаття 1176 ЦК України та Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», а не стаття 1172 ЦК України, на яку посилається позивач, оскільки правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем врегульовані кримінально-процесуальним законодавством України. Посадовими особами ОСОБА_2 Харківської області будь-яких протиправних дій стосовно позивача не вчинено, доказів протиправності дій відповідача при розгляді його заяв про злочини останнім не надано. Той факт, що слідчим суддею було зобовязано прокурора Харківської області внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не може свідчити про протиправність дій відповідача, про наявність моральної шкоди та причинного звязку між ними.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 Харківської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 32 886,00грн.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 Харківської області просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити по справі нове рішенням про відмову в позові ОСОБА_1, посилаючись на його незаконність, на порушення норм матеріального і процесуального права, на не відповідність висновків суду обставинам справи та на неналежну правову оцінку наданим доказам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов частково та стягуючи з відповідача ОСОБА_2 Харківської області на користь позивача ОСОБА_1 32 886,00грн. у відшкодування моральної шкоди, що становить 10% від заявленої суми (328,860,00грн.), суд виходив з того, що внаслідок несвоєчасності, необґрунтованості, необєктивності розгляду заяв про внесення відомостей про кримінальне правопорушення-злочини до Єдиного реєстру досудових розслідувань, останньому спричинено душевні страждання.

Проте погодитися з таким висновком не можна, оскільки суд дійшов його без повного, всебічного та обєктивного розгляду справи, прав і обовязків сторін у даних правовідносинах, з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Згідно ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п.п.1,3 ч.1 названої статті моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням майна.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі, внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах (ч.6 ст.1176 ЦК України).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду, передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України.

Частиною 1 ст.1167 ЦП України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судовим розглядом встановлено, що 19.06.2015року ОСОБА_1 звертався до ОСОБА_2 Харківської області в порядку статті 214 КПК України із заявою про вчинення працівником правоохоронного органу ОСОБА_4 кримінального правопорушення-злочину, що підтверджується заявою із вхідними реєстраційним штампом (а.с.7). ОСОБА_2 Харківської області на адресу позивача була направлена відповідь, в якій зазначалось, що оскільки заява ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення-злочину не містять обставин, що можуть свідчити про вчинення прокурором відділу з питань розгляду листів та прийому громадян прокуратури Харківської області ОСОБА_4 кримінального правопорушення-злочину, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початок розслідування на даний час не виявляється можливим (а.с.6).

30.06.2015року ОСОБА_1 знову звернувся до ОСОБА_2 Харківської області в порядку статті 214 КПК України із заявою про вчинення працівником правоохоронного органу ОСОБА_4 кримінального правопорушення-злочину, що підтверджується заявою із вхідними реєстраційним штампом (а.с.12). ОСОБА_2 Харківської області на адресу позивача направлена відповідь, що заява ОСОБА_1 розглянута, але у звязку з тим, що заява не містять обставин, що можуть свідчити про вчинення прокурором відділу з питань розгляду листів та прийому громадян прокуратури Харківської області ОСОБА_4 кримінального правопорушення-злочину, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початок розслідування на даний час не виявляється можливим (а.с. 11).

01.07.2015року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 Харківської області в порядку статті 214 КПК України із заявою про вчинення працівником правоохоронного органу представником прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 кримінального правопорушення-злочину, що підтверджується заявою із вхідними реєстраційним штампом (а.с.12). ОСОБА_2 Харківської області на адресу позивача направлена відповідь, що заява ОСОБА_1 розглянута, але у звязку з тим, що заява про вчинення кримінального правопорушення-злочину не містять обставин, що можуть свідчити про вчинення представником прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 кримінального правопорушення-злочину, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початок розслідування на даний час не виявляється можливим (а.с.8).

28.09.2015року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 Харківської області в порядку статті 214 КПК України із заявою про вчинення працівником правоохоронного органу працівником державної служби охорони ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_6 кримінального правопорушення-злочину, що підтверджується заявою із вхідними реєстраційним штампом (а.с.15-16). ОСОБА_2 Харківської області на адресу позивача направлена відповідь, що заява ОСОБА_1 розглянута, але у звязку з тим, що заява про вчинення кримінального правопорушення-злочину не містять обставин, що можуть свідчити про вчинення працівником державної служби охорони ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_6 кримінальних правопорушень-злочинів, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початок розслідування на даний час не виявляється можливим (а.с.14).

Також, матеріали справи свідчать, що ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.04.2015року була задоволена скарга ОСОБА_1 на бездіяльність ОСОБА_2 Харківської області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 04.04.2015року та зобовязано уповноважених осіб ОСОБА_2 Харківської області внести відповідні відомості за заявою ОСОБА_1 від 04.04.2015року про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 65).

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.05.2015року була задоволена скарга ОСОБА_1 на бездіяльність Прокуратури Червонозаводського району м. Харкова щодо невнесення відомостей за заявою про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобовязано уповноважену особу Прокуратури Червонозаводського району м. Харкова внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_1 від 27.04.2015року про кримінальне правопорушення, вчинене, на його думку, посадовою особою правоохоронного органу старшим дільничним інспектором міліції Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_7, що полягає у внесенні завідомо неправдивих відомостей до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.57).

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.06.2015року задоволено скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність ОСОБА_2 Харківської області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 08.06.2015року та зобовязано компетентних осіб ОСОБА_2 Харківської області внести відповідні відомості за його заявою від 08.06.2015року до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.63).

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.07.2015року задоволено скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність прокуратури Харківської області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 30.06.2015року та зобовязано уповноважених осіб ОСОБА_2 Харківської області внести відповідні відомості за заявою ОСОБА_1 від 30.06.2015року про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.61).

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.07.2015року задоволено скаргу ОСОБА_1 і зобовязано компетентних осіб ОСОБА_2 Харківської області протягом 24 годин з моменту отримання копії даної ухвали внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_1 від 13.07.2015року про вчинення кримінального правопорушення прокурором Прокуратури Дзержинського району м. Харкова ОСОБА_5 під час судового розгляду цивільної справи №638/22211/14-ц Дзержинським районним судом м. Харкова (а.с.68).

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 31.07.2015року задоволено скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність ОСОБА_2 Харківської області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 22.07.2015року і зобовязано уповноважених осіб ОСОБА_2 Харківської області внести відповідні відомості за заявою ОСОБА_1 від 22.07.2015року про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а с.74).

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.08.2015року задоволено скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність прокуратури Харківської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 14.08.2015року та зобовязано компетентних осіб ОСОБА_2 Харківської області внести відповідні відомості за його заявою від 14.08.2015року до Єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочати досудове розслідування (а.с.70).

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.10.2015року задоволено скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність ОСОБА_2 Харківської області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 28.09.2015року та зобовязано уповноважену особу ОСОБА_2 Харківської області внести відповідні відомості за заявою ОСОБА_1 від 28.09.2015року про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.72).

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.12.2015року задоволено скаргу ОСОБА_1 і зобовязано компетентних осіб ОСОБА_2 Харківської області протягом 24 годин з моменту отримання копії даної ухвали внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_1 від 20.11.2015року (а.с.59).

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.12.2015року задоволено скаргу ОСОБА_1 про зобовязання уповноважених осіб ОСОБА_2 Харківської області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань і зобовязано уповноважених осіб ОСОБА_2 Харківської області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_1 від 14.12.2015року щодо можливого вчинення кримінального правопорушення щодо невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, за що передбачена відповідальність за статтею 382 Кримінального кодексу України (а.с.54-55).

У подальшому, Прокуратурою Харківської області на адресу позивача були направлені відповіді про те, що на підставі ухвал суду першої інстанції зареєстровані кримінальні провадження (а.с.53, 56, 58, 60, 62, 64, 67, 69, 71, 73).

Згідно розяснень, які містяться в п.п. 3, 5, 9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995року №4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підставах цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправними діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші підстави, що мають значення для вирішення спору.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової шкоди) суд повинен наводити у рішенні відповідні мотиви.

Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та обставини, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до положень ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Між тим, позивач ані суду першої інстанції, ні апеляційному не надав доказів, які б підтверджували наявність реальної шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і противоправними діями заподіювача та вини відповідача в її заподіянні.

В судовому засіданні апеляційного суду представником відповідача надані:

- витяг з кримінального провадження №0000516 від 08.06.2016р. про закриття досудового розслідування за ст.367 ч.1 КК України на підставі ч.1 ст.284 КПК України, внесеного до ЄРДР згідно ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова за заявою ОСОБА_1 від 30.06.2015року за фактом дачі неправдивих показань в судовому засіданні Червонозаводського районного суду м. Харкова під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно заявника 16.04.2015оку старшим прокурором прокуратури області ОСОБА_4;

- витяг з кримінального провадження №0000521 від 29.02.2016р. про закриття досудового розслідування за ст.365 ч.1 КК України на підставі ч.1 ст.284 УПК України, внесеного до ЄРДР згідно ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова за заявою ОСОБА_1 від 01.07.2015року за фактом перевищення службових повноважень прокурором Прокуратури Дзержинського району м. Харкова ОСОБА_5 під час розгляду Дзержинським районним судом м. Харкова цивільної справи за позовом заявника;

- витяг з кримінального провадження №0000907 від 26.10.2015р. про закриття досудового розслідування за ст.384 ч.1 КК України на підставі ч.1 ст.284 УПК України, внесеного до ЄРДР згідно ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова за заявою ОСОБА_1 від 28.09.2015року за фактом надання неправдивих показів у судовому засіданні працівником міліції ОСОБА_6 16.04.2015р.

Таким чином, лише факти невнесення Прокурором Харківської області відомостей про кримінальні правопорушення-злочини до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заявам ОСОБА_1 не давали суду підстав для стягнення з відповідача моральної шкоди, оскільки, як це зазначалось вище, необхідно три складові - наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправними діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Але, будь-яких доказів на підтвердження того, що позивачу з цього приводу були завдані душевні страждання або для нього настали негативні наслідки матеріали справи не містять. За таких обставин позовні вимоги вважаються необґрунтованими і не підлягають задоволенню, у звязку з чим оскаржуване рішення як таке, що ухвалено без дотримання норм матеріального і процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову ОСОБА_1 в позові.

Відповідно до положень ч.4 ст.88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 є інвалідом 2-ї групи, що підтверджується відповідними документами і на підставі п.9) ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» його звільнено від сплати судового збору в усіх судових інстанціях, а тому понесені прокуратурою судові витрати по сплаті судового збору при подачі апеляційної скарги в сумі 606,32грн. підлягають компенсації за рахунок держави.

Згідно п.п.1),4) ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування обставин справи, що мають значення для справи, та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.2), 309ч.1п.п.1),4), 313, 314ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу прокуратури Харківської області задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Харківської області про відшкодування моральної шкоди, спричиненої прийняттям незаконних рішень і протиправною тривалою бездіяльністю органу державної влади, його посадових осіб при виконанні ними своїх службових обовязків відмовити.

Судові витрати по сплаті ОСОБА_2 Харківської області судового збору при подачі апеляційної скарги в розмірі 606,32грн. - підлягають компенсації прокуратурі за рахунок держави.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді