Справа № 369/5077/15-ц Головуючий у І інстанції Усатов Д. Д.
Провадження № 22-ц/780/584/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 38 19.01.2016
УХВАЛА

Іменем України

19.01.2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі :

головуючого судді:Дмитрієвої Л.Д.

суддів : Матвієнко Ю.О.,Волохова Л.А.

при секретарі:ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.11.2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Києво-Святошинської райдержконтори, Головного управління юстиції в Київській області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду позовом про визнання заповіту нікчемним та надання додаткового строку для прийняття спадщини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22 липня 2004 р помер його дід ОСОБА_6,та після його смерті відкрилася спадщина, на належні йому житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: с.Малютянка Києво-Святошинського району Київської області, вул.Виноградова. №31.

Померлий 22 липня 2004 р. ОСОБА_6 заповів все своє майно своїм онукам позивачу - ОСОБА_4, та відповідачці - ОСОБА_5, в рівних частинах кожному.

04 грудня 2013 р. позивач звернувсь до Києво - Святошинської державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим 25.03.2000 р. секретарем виконавчого комітету Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області за реєстровим номером 20.

04 грудня 2013 року державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_7 винесено постанову від 04.12.2013 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на те, що спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_6 в установлений законом строк позивач не прийняв та не надав документи, що підтверджують право власності померлого 22 липня 2004 р. ОСОБА_6 на житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: село Малютянка Києво-Святошинського району Київської області, вулиця Виноградова, № 31.

Як зазначає позивач після смерті померлого 22 липня 2004 р. ОСОБА_6 у будинку за вищевказаною адресою він не зміг знайти жодних документів належних останньому, як і не може знайти такі документи у цьому будинку і наданий час.

Позивач посилається нате, що йому фактично відомо, що усі документи, належні померлому 22 липня 2004 р. ОСОБА_6, у тому числі - правовстановлюючі документи на житловий будинок та державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку , після смерті ОСОБА_6 забрала собі тітка ОСОБА_8, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на викладене вище та норми закону, позивач просив суд визначити йому додатковий строк в один місяць для подання ним до Києво-Святошинської районної державно нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті померлого 22 липня 2004 року ОСОБА_6

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.11.2015 року в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 діючи в інтересах ОСОБА_4 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким задовольнити його вимоги у повному обсязі, зазначаючи, що рішення постановлене з порушенням норма процесуального права. Вважає, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи, які мають значення для справи та помилково прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом положень ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця і народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності до статей 1269,1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав спільно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто протягом шести місяців з час відкриття спадщини.

Cтаттею 1272 ЦК України визначено, що за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Такий позов підлягає задоволенню, якщо позивач надасть докази наявності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними при цьому слід визнавати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 липня 2004 року помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 281154, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київський області, актовий запис - № 22

Як вбачається з матеріалів справи, згідно заповіту, який було посвідчено 25.03.2000 р. секретарем виконавчого комітету Малютянської сільської Ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_6, який проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 померлий заповів своїм онукам ОСОБА_4 та ОСОБА_5, все своє майно в рівних частинах кожному.

21.01.2005 р. на підставі заяви № 24 про прийняття спадщини за заповітом, яка надійшла від імені неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, Києво - Святошинською районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 15/2005 до майна померлого 22 липня 2004 р. ОСОБА_6.

04.12.2013 року ОСОБА_4 звернувся до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, проте державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори правомірно постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 04 грудня 2013 року за № 2775/02-31 було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що він вважається таким, що не прийняв спадщину, оскільки пропустив строк, встановлений для прийняття спадщини.

Позивач зазначав, що строк для подання заяви про прийняття спадщини, він пропустив з поважних причин, а саме своєю необізнаністю про заповіт складений його дідом, проте доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку суду не надав.

З матеріалів спадкової справи № 15/2005 до майна померлого 22 липня 2004 року ОСОБА_6 10 жовтня 2066 року позивач звернувсь до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори із заявою, в якій просив не оформляти спадщину до майна помелого 22 липня 2004 року ОСОБА_6, оскільки він мав намір протягом десяти днів звернутись до суду, що свідчить про те, що позивачу було відомо про існування заповіту та його зміст.

Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз'яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому ст.1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

З урахуванням наведеного, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив ОСОБА_4 у визначенні йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, оскільки у позивача були відсутні будь-які об'єктивні та непереборні труднощі для подання зави про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Таким чином, судова колегія не вбачає підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду.

Керуючись ст.ст. 218,307,308 ЦПК України ,судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.11.2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :