13 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючий суддя: Качан В.Я.
Судді: Кирилюк Г.М., Кабанченко О.А.
секретар: Архіпова А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року у справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення коштів за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Універсал Банк», ОСОБА_1 про визнання договорів частково недійсними, -
У вересні 2011 року ПАТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення коштів за кредитним договором № 001-2008-183 від 06.02.2008 та з урахуванням неодноразових уточнень до позовної заяви, просив стягнути заборгованість в сумі 82 976,85 швейцарських франків.
У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Універсал Банк», ОСОБА_1 про визнання кредитних договорів № 001-2008-183 від 06.02.2008 та № 001-2008-184 від 06.02.2008 частково недійсними.
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року первісний позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» кошти в сумі 183 223,60 швейцарських франків, що станом на 13.08.2015 є еквівалентом 4 023 260,46 грн. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить суд скасувати рішення Подільського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування своїх вимог відповідач ОСОБА_1 посилається на те, що судом першої інстанції не з'ясовано повно та всебічно обставини, що мають значення для справи, не правильно оцінено докази.

При цьому, ОСОБА_1 посилається на те, що ні він ні ОСОБА_2 не отримували вимоги про дострокове погашення кредиту, тому не можна керуватися абз. 1 п. 5.2.5 оспорюваних кредитних договорів.

Справа 2-4403/11
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/197/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Роман О.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Качан В.Я.
Заслухавши доповідь головуючого, пояснення відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_5, які з'явилися в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що06.02.2008 між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 001-2008-183, за умовами якого банк надав ОСОБА_1 в кредит кошти в сумі 52 000,00 швейцарських франків строком до 01.02.2038.

06.02.2008 між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 001-2008-184, за умовами якого банк надав ОСОБА_1 в кредит кошти в сумі 83 000,00 швейцарських франків строком до 01.02.2038.

06.02.2008 між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 001-2008-183-Р та договір поруки № 001-2008-184-Р, за умовами яких поручитель ОСОБА_2 зобов'язалася перед кредитором ПАТ «Універсал Банк» відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли із кредитних договорів № 001-2008-183 та № 001-2008-184 від 06.02.2008.

06.02.2008 між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки до кредитних договорів № 001-2008-183 та № 001-2008-184 від 06.02.2008, за умовами якого для забезпечення повного та своєчасного виконання боржником зобов'язань за кредитними договорами іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_1.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, який міститься в матеріалах справи (том ІІ а.с. 88-93), у зв'язку із неналежним виконанням зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, утворилась заборгованість, яка станом на 13.08.2015 за договором № 001-2008-183 06.02.2008 становить 82 976,85 швейцарських франків, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить 1 822 022,27 грн., та складається із: заборгованості по кредиту - 50 856,77 швейцарських франків, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить 1 116 723,13 грн.; відсотків - 30 861,06 швейцарських франків, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить 677 653,33 грн.; підвищених відсотків - 1 259,02 швейцарських франків, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить 27 645,81 грн. А також, за договором № 001-2008-184 06.02.2008 становить 100 246,75 швейцарських франків, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить 2 201 238,19 грн., та складається із: заборгованості по кредиту - 62 202,55 швейцарських франків, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить 1 365 856,03 грн.; відсотків - 37 222,33 швейцарських франків, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить 817 335,37 грн.; підвищених відсотків - 821,87 швейцарських франків, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить 18 046,79 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Універсал Банк» неодноразово письмово повідомляв відповідачів про необхідність сплати заборгованості (том І а.с. 89-98), однак погашення заборгованості не відбулося.

Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. ст. 553, 543 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Враховуючи викладене та обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ПАТ «Універсал Банк» шляхом стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості за кредитними договорами, оскільки відповідачами належним чином умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів не виконувалися ні в добровільному порядку ні на вимогу банку, у зв'язку із чим і утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку.

При цьому, колегія суддів враховує посилання ОСОБА_1 про те, що він не заперечує проти наявності зазначеної заборгованості за кредитними договорами, однак не має можливості на даний час належними чином здійснювати погашення заборгованості через скрутне матеріальне становище.

Проте, зазначені доводи не є правовою підставою для відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитними договорами у відповідності до вимог чинного законодавства.

Що стосується зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про визнання кредитних договорів № 001-2008-183 від 06.02.2008 та № 001-2008-184 від 06.02.2008 частково недійсними, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні таких позовних вимог з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту зустрічної позовної заяви, ОСОБА_2 просить суд визнати недійсним абз. 1 п. 5.2.5 кредитних договорів № 001-2008-183 від 06.02.2008 та № 001-2008-184 від 06.02.2008.

Так, абз. 1 п. 5.2.5 кредитних договорів № 001-2008-183 від 06.02.2008 та № 001-2008-184 від 06.02.2008 визначено, що відповідно до ст. ст. 525 та 611 ЦК України сторони погодили, що у випадку настання будь-якої з обставин, вказаних нижче, та направлення кредитором на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 30 календарних днів з дати відправлення кредитором вищевказаного повідомлення (вимоги) позичальнику, вважати термін повернення кредиту таким що настав на 31 календарний день з дати відправлення кредитором позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту.

Відповідно до ст. 203, 215 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно п. п. 7, 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину.

Таким чином, належними та допустимими доказами не доведено того, що волевиявлення ОСОБА_2 при укладенні і підписанні договорів не було вільним і не відповідало її внутрішній волі.

Враховуючи викладене та обставини справи, ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б свідчили про недійсність п. 5.2.5 кредитних договорів, тому підстави для визнання зазначених пунктів кредитних договорів недійсними у розумінні ст. ст. 203, 215 ЦК України відсутні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до обставин справи, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року у справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення коштів за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Універсал Банк», ОСОБА_1 про визнання договорів частково недійсними залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: