Справа №463/4023/16-ц
Провадження №2/463/1837/16
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

31 серпня 2016 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Шеремета Г.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особистою приватною власністю квартири та нежитлового приміщення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом майнового характеру, просив визнати за ним право особистої приватної власності на квартиру №20 в будинку №5 «а» по вул.Земельній в м.Львові, що складається з однієї житлової кімнати та кухні, житловою площею 17,1 кв.м., загальною площею 45,6 кв.м. та нежитлові приміщення 20 «п», що знаходяться в будинку №5 «а» по вул.Земельній в м.Львові загальною площею 44,3 кв.м.

Оглянувши матеріали позовної заяви, вважаю, що таку слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно з вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, з урахуванням змін внесених Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору від 22.05.2015 року, який набрав чинності з 01.09.2015 року, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру (фізичною особою) ставка судового збору становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 грн.) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (6890,00 грн.).

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно вартістю майна.

Частиною ч.2 ст.6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду у розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено дві вимоги майнового характеру (визнання права власності на будинок та нежитлові приміщення), однак сплачений ним судовий збір в розмірі 551,21 грн, що підтверджується квитанцією № від 30.08.2016 року, є явно недостатнім, оскільки не відповідає законодавчо встановленому розміру судового збору та дійсній вартості майна, право власності на яке просить визнати позивач (згідно договорів купівлі-продажу вартість квартири становить 331 000,00 грн.; нежитлових приміщень 130 200,00 грн.). Зважаючи на це, позивачеві слід доплатити судовий збір у розмірі, встановленому чинним законодавством, з урахуванням дійсної вартості майна, на рахунок Личаківського районного суду м.Львова (р/р 0006, Одержувач УДКСУ у Личаківському р-ні м. Львова, ЄДРПОУ - 38007620, МФО - 825014, Код платежу - 22030001).

Тому, зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки така подана з порушенням вимог ст. 119, 120 ЦПК України.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особистою приватною власністю квартири та нежитлового приміщення залишити без руху, надавши позивачу строк у пять днів з дня отримання ухвали, для усунення недоліків, які зазначені в мотивувальній частині ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Шеремета Г. І.