Провадження № 4-с/359/68/2016
Справа № 359/5770/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

04 серпня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Тоцької К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Борисполі Київської області скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2, Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві, стягувач Публічне Акціонерне товариство «ОСОБА_3 Аваль» в особі Київської регіональної дирекції «ОСОБА_3 Аваль», боржник ОСОБА_4, -

встановив:

19.07.2016 року представник ОСОБА_1 звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області зі скаргою, відповідно до якої просить: визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу ДВС у м.Києві ОСОБА_2 щодо ненаправлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження №49234861 з виконання виконавчого листа №2-4045/2010 від 30.07.2012, виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області, на адресу ОСОБА_1; зобовязати Відділу ДВС Оболонського РУЮ у м.Києві скасувати постанову від 23.03.2016 про розшук майна боржника як таку, що винесена внаслідок неправомірних дій головного державного виконавця відділу ДВС у м.Києві ОСОБА_2; зобовязати Відділ ДВС у м.Києві звільнити з-під арешту автомобіль НОМЕР_1, який перебуває у заставі Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» згідно договору застави від 16 серпня 2013 року реєстровий №2269; зобовязати Відділ ДВС Оболонського РУЮ у м.Києві поновити ОСОБА_1 строк для добровільного виконання виконавчого листа №2-4045/2010 від 30.07.2012, виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області.

В обґрунтування поданої скарги заявник зазначив, що 04.11.2015 року головним державним виконавцем Відділу ДВС Оболонського РУЮ у м.Києві ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №49234861 на виконання виконавчого листа №2-4045/2010 від 30.07.2012 року, виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області, і в цей же день винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а 23.03.2016 року в межах виконавчого провадження №439234861 винесено постанову про розшук майна боржника. Заявник зазначає, що наслідком арешту, накладеного головним державним виконавцем Городньою Г.Ю. на все майно ОСОБА_1 стало затримання в Радивільському районі Рівненської області та вилучення транспортного засобу SKODA YETI номерний знак НОМЕР_2, який перебуває у заставі Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» згідно договору застави від 16 серпня 2013 року реєстровий №2269. Заявник зазначає, що про постанову про відкриття виконавчого провадження вона дізналась через свого представника 06 липня 2016 року при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження, копію постанови не отримувала та звертає у увагу, що в постанові, а також усіх інших документах виконавчого провадження зазначено невірну адресу: замість «проспекту Героїв Сталінграда» вказано «вулиця Героїв Сталінграда», що не дало їй можливості добровільно виконати рішення в строк для його добровільного виконання. А також, що головним державним виконавцем не було належним чином перевірено інформацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна щодо перебування її автомобіля в заставі ПАТ «Кредобанк».

В судовому засіданні представник заявника скаргу повністю підтримав, а також додаткові пояснення, відповідно до яких звертає увагу, що застава транспортного засобу була зареєстрована, і накладення арешту порушую право як заставодержателя на переважне право звернення стягнення на предмет обтяження так і права заявника та що державний виконавець, зловживаючи правами в порушення вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень не здійснював розшуку майна боржника шляхом направлення відповідних запитів та з метою перевірки інформації електронних баз даних, не становив можливість накладення арешту на заставне майно, а також повинен був направити копію постанови про накладення арешту на майно та розяснити можливість її оскарження. Він також зазначає, що в матеріалах виконавчого провадження наявні конверти, адресовані заявнику, які повернуті через не запит, що підтверджує доводи заявника про її неналежне повідомлення про відкриття виконавчого провадження.

Головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_5, представник відділу , а також представник ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» та боржник ОСОБА_4 в судове засіданні не зявилися, були повідомлені про час та місце розгляджу справи, будь-яких заяв та заперечень з приводу скаргу до суду не направили.

Дослідивши додані до скарги матеріали виконавчого провадження, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

При цьому за змістом ч.2 ст.384, ч.1 ст.385 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ . Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

За змістом поданої скарги, про оскаржувані постанови заявнику стало відомо 06.07.2016 року при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження. Будь-яких доказів на спростування цієї обставини, суду надано не було. З відповідною скаргою заявник ОСОБА_1 звернулась до суду 15.07.2016 року, тобто в межах визначеного ст.383 ЦПК України строку, про що свідчить відбиток поштового штемпеля на поштовому конверті (а.с.19).

Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа №2-2045/2010, виданого 30.07.2012 Бориспільським міськрайонним судом Київської області головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.11.2015 року ВП№49234861 про солідарне стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» в особі Київської регіональної дирекції «ОСОБА_3 Аваль» боргу в розмірі 1086196,95 грн. (а.с.4), відповідно до якої зазначено про те, що боржнику необхідно самостійно виконати в семиденний термін з моменту винесення постанови.

Як зазначено в постанові про відкриття виконавчого провадження, а також в супровідному листі про направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.11.2015 для виконання та відома за №523/5 від 04.11.2015, адреса боржника ОСОБА_1, на яку направлялась копія постанови значиться: АДРЕСА_1 (3).

З долучених до скарги копій документів виконавчого провадження також встановлено, що в той же день, 04.11.2015 головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме при примусовому виконанні виконавчого листа №2-2045/2010, виданого 30.07.2012 Бориспільським міськрайонним судом Київської області, ВП №49234861, постановлено накласти на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику: ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_2, - у межах суми звернення 1086196,95 грн. (а.с.6), копія якої згідно супровідного листа від 04.211.2015 року направлялась ОСОБА_1 зав вказаною в постанові адресою (а.с.5).

За змістом ч.1, 2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

З пояснень представника заявника також встановлено, що листи, адресовані ОСОБА_1 повернулись до відділу виконавчої служби через їх не запит.

Суд звертає увагу, що всупереч твердженням представників заявника - боржника ОСОБА_1, будь-які докази того, що в м.Києві окрім проспект ОСОБА_6 є також вулиця ОСОБА_6, відсутні, окрім того, виконавче провадження було відкрито за зареєстрованим місцем проживання боржника в Оболонському районі м.Києва, де знаходиться проспект ОСОБА_6, а також, що відсутні будь-які докази того. Що працівниками пошти листи, адресовані державної виконавчою службою повертались саме через невірно зазначену адресу, відсутні.

Суд також звертає увагу, що за змістом вищенаведених вимог ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови, а не з моменту її отримання, а також, що накладаючи арешт на майно боржника, державний виконавець діяв у межах своїх повноважень, на підставі та у спосіб, визначений ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому слід зазначити, що чинний Закон України «Про виконавче провадження» не передбачає такої процедури, як поновлення боржнику строку для добровільного виконання виконавчого листа, та що заявник не була позбавлена такого права добровільно виконати рішення суду, як з моменту ухвалення відповідного рішення Бориспільським міськрайонним судом Київської області, так і з моменту, коли заявнику стало відомо про відкриття виконавчого провадження по сьогоднішній день. В звязку з чим в цій частині вимоги заявника є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Водночас було встановлено, що постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 було винесено постанову про розшук майна боржника ВП № ВП№49234861, відповідно до якої зазначено, рішення суду боржником не виконане та що згідно відповіді територіального сервісного центру №43 РСД МВС в м.Києві за боржником зареєстровано транспортний засіб, в звязку з чим на підставі ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» оголошено розшук майна боржника та транспортних засобів, що належать боржнику ОСОБА_1 (а.с.8, і копія постанови згідно листом від 23.03.2016 №1286/5 направлялась в тому числі на імя боржника ОСОБА_1 за вищевказаною адресою (а.с.7).

Встановлено також, що відповідно до Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від09.06.2016 року, складеного в Рівненській області, Радивільському районі с.Опарипси, а/д Київ-Чоп 434 кв, працівниками взводу дорожньо-патрульної служби, підпорядковоної Головному управлінню Національної поліції в Рівненській області на підставі постанови ;49234861 від 22.04.2016 було затримано для його тимчасового переміщення належний ОСОБА_1 автомобіль НОМЕР_1 (11).

Як вбачається зі змісту нотаріально посвідченого договору застави від 16.08.2013 року реєстровий №2269, укладеного між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1, на забезпечення виконання зобовязань заставодавця ОСОБА_1 за кредитним договором №1214.09.00.2102 від 16 серпня 2013 року було передано в заставу рухоме майно: автомобіль НОМЕР_1, рік випуску -2012, який належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №1508 від 15.08.2013 року, укладеного між заставодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Європа-авто» (12-13).

Відповідно до вимог Закону України «Про заставу» 16.08.2013 року на підставі вищевказаного договору застави 2269 від 16.08.2013 року, було зареєстровано обтяження та заборонено відчужувати автомобіль НОМЕР_1 (а.с.9).

Відповідно до вимог ч.1 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно вимог ч.2 цієї статті стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Та, як передбачено ч.5 вказаної статті, у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Проте, будь-які належні і допустимі докази того, що державним виконавцем вживались заходи щодо виявлення коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення стягнення, суду надано не було.

Також відсутні відомості, що з метою відшукування такого майна державним виконавцем вживались заходи, передбачені Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за №489/20802 щодо направлення відповідних запитів на отримання інформації, в тому числі направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо); здійснення виходу за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника (п.3.12 Інструкції).

За змістом ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами Національної поліції.

Такий розшук за змістом ч.2 вказаної статті здійснюють органи Національної поліції, а розшук боржника - юридичної особи та іншого майна боржника організовує державний виконавець. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача.

За змістом ч.4 цієї статті дії та бездіяльність державного виконавця, пов'язані з розшуком боржника або його майна, можуть бути оскаржені у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

За змістом ч.3 та 4 вказаної статті для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

За замістом ч.5 ст.18 Закону України «Про заставу», що відповідає аналогічним за змістом вимогам ч.1 та 2 ст.14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якими передбачено пріоритет зареєстрованих обтяжень, якщо предметом застави є рухоме майно, заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та заставодержателями застав, які зареєстровані пізніше. Переважне право заставодержателів одного і того ж майна, що зареєстровані в один і той же день, визначається моментом реєстрації застави. Переважне право у задоволенні вимог із заставленого рухомого майна визначається на підставі моменту реєстрації застави та моменту реєстрації змін щодо предмета застави в частині цих змін.

Враховуючи, що виконавче провадження було відкрито за заявою стягувача, який не є заставодавцем, накладення арешту та оголошення в розшук автомобіля, обтяженого забороною відчуження на підставі укладеного боржником договору застави з іншим кредитором ПАТ «Кредобанк». який має пріоритетне право на задоволення своїх вимог за рахунок заставного майна - автомобіля НОМЕР_1, рік випуску -2012, порушує вимоги ст.ст.40,54 Закону України «Про виконавче провадження», а також право боржника запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення а також право згідно ст.17 Закону України «Про заставу» - розпоряджатися заставленим майном в межах укладеного договору.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

За змістом ч.1 та 2 ст.387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу та, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що в іншій частині скарги вимоги заявника щодо скасування постанови про розшук майна боржника в частині розшуку автомобіля, який перебуває у заставі ПАТ «Кредобанк» та щодо зняття арешту, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8,208,209,383-387 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити частково.

Зобовязати начальника Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м.Києві скасувати постанову головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 від 23.03.2016 року про розшук майна боржника, ВП № 49234861, в частині розшуку належного заявнику транспортного засобу автомобіля НОМЕР_1, який перебуває у заставі Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» згідно договору застави від 16 серпня 2013 року реєстровий №2269.

Зобовязати Відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м.Києві звільнити з-під арешту автомобіль НОМЕР_1, який перебуває у заставі Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» згідно договору застави від 16 серпня 2013 року реєстровий №2269.

В задоволенні іншої частини вимог скарги відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області на протязі пяти днів з дня її проголошення, для осіб, які не були присутні при її оголошення, на протязі пяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: І.В.Муранова-Лесів