справа № 125/450/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2016 Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Переверзєва С.В.

при секретарі Бородкіній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Мрія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Мрія» про визнання поруки за договором поруки припиненою,

ВСТАНОВИВ:

В заяві до суду представник Кредитної спілки «Мрія» вказав, що 21.12.2007 року між спілкою та ОСОБА_1 укладено договір кредиту №57 в сумі 32000,00грн., з умовою його щомісячного погашення згідно розрахунку. ОСОБА_1А з 30.06.2011року припинив повернення отриманого кредиту, чим порушив пункти 3.1; 3.2 умов договору та вимоги ст. 525 ЦК України. Внаслідок винних дій ОСОБА_1А виникла заборгованість на загальну суму 39309,00 грн., яка складається з: 16684,00 грн. - сума несплаченого кредиту, 9665,61грн.- сума несплачених відсотків, 12 959,39грн. сума додаткових нарахованих відсотків на 31.01.2014року.

ОСОБА_2 виступила поручителем за зобовязанням ОСОБА_1 згідно договору кредиту, а тому несе солідарну відповідальність. Враховуючи викладене просив стягнути вказані кошти та понесенні судові витрати.

В зустрічній позовній заяві ОСОБА_2П вказала, що 21 грудня 2007 року між Кредитною Спілкою Мрія» (далі Кредитор) та ОСОБА_1, як членом спілки, було укладено кредитний договір № 57, згідно якого останньому було надано кредит в сумі 32000,00 гривень, терміном на 84 місяці з 21.12.2007р. по 21.12.2014р. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між КС «Мрія» та ОСОБА_1 21 грудня 2007 року було укладено договір поруки, згідно якого вона, як Поручитель, зобовязувалась перед Кредитором за виконання усіх зобовязань ОСОБА_1 відповідно договору кредиту №57 від 21.12.2007р. Пунктом 2.4 Договору поруки визначено, що Кредитор зобовязаний в 10-ти денний термін повідомити Поручителя в письмовій формі про неналежне виконання або невиконання Боржником свої обовязків за договором кредиту із зазначенням грошових сум та рахунків, куди поручитель зобовязаний перерахувати зазначені кошти. Таким чином, за належних виконань кредитором п.2.4 договору поруки вона мала можливість контролювати виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором і в разі потреби своєчасно прореагувати на допущенні ним порушення. Враховуючи, що істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору, зазначена обставина була істотною умовою при укладанні договору поруки, на яку вона розраховувала. При її відсутності вона б договір поруки не укладала, оскільки усвідомлювала, що невиконання (несвоєчасне або не в повному обсязі) Боржником своїх зобовязань відповідно договору кредиту призведе до нарахування додаткових відсотків. В порушення вимог чинного законодавства кредитор в односторонньому порядку відмовився від виконання свого зобов'язання, передбаченого п.2.4 договору поруки, чим позбавив її можливості належним чином виконувати свої зобов'язання Поручителя. Боржник, як вказується в позові, порушив строк погашення кредиту з 30.06.2011р. З цього часу, Кредитор жодним чином не повідомляв її, як Поручителя, про невиконання позичальником кредитних зобов'язань, а вона, в свою чергу, не вживала заходів на виконання договору поруки у зв'язку з незнанням факту прострочення повернення кредитних коштів Боржником, що зумовило нарахування збільшеної процентної ставки, і відповідно, збільшення обсягу її відповідальності, як Поручителя. З позовом до суду КС «Мрія» звернулося лише в квітні 2014 року, коли дійсно суттєво збільшилась заборгованість по відсотках за користування кредитом. КС Мрія несвоєчасним повідомленням її, як поручителя, порушила умови договору поруки та положення ст. 526 ЦК України щодо загальних умов виконання зобовязань. Також Кредитором порушено вимоги ст. 530 ЦК України, відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Неналежне виконання своїх обовязків КС Мрія призвело до порушення її права на предявлення вимоги до Боржника, яке передбачене ч.І ст.555 ЦК України. Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до ч.ч.І, 3 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк може бути визначено актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. На підставі ч.І ст. 252, ч.І ст. 253 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями, годинами. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. В ст. З «Строк поруки» договору зазначено, що порука припиняється з повним виконанням нею зобовязань Боржником, передбаченого п.2.5 договору кредиту. Відповідно до вищевказаного пункту договору кредиту, не зазначено виконання зобовязання, а визначено тільки порядок внесення платежів по кредиту. Аналізуючи вказані положення договору поруки від 21.01.2007р., можна зробити висновок, що сторони не визначили ні строк договору поруки, ні строк настання відповідальності Поручителя за зобовязанням Боржника. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК та розяснень, що містяться в п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від ЗО березня 2012р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. В свою чергу згідно ч.І ст.559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Як їй стало відомо, між Кредитною Спілкою «Мрія» та Боржником було укладено додаткові угоди до кредитного договору, якими пролонговано строк дії договору кредиту №57 від 21 грудня 2007р. З Додаткової угоди №4 від 21 червня 2011 року вбачається, що сторони домовилися внести зміни до п. 2.1. Договору кредиту №57, виклавши її в наступній редакції: «Строк дії договору з 21.12.2007року по 21.05.2015року з пролонгацією на три місяці до 21.08.2015року». Тобто, з даного пункту угоди випливає, що позичальник погодився на продовження терміну кредитного договору, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами. За змістом ч. 1 ст. 559 ЦК до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, здійснені без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього, зокрема: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. У п. 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від ЗО березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вказано, що якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч.І ст.559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на предявлення позову про визнання договору поруки припиненим. Вважає, що недотримання Кредитором умов договору поруки, внесення ним змін до кредитного договору №57 від 21.12.2007р. додатковими угодами та збільшення періоду, за який нараховуються відсотки, без згоди й повідомлення її, як Поручителя, що призвело до збільшення обсягу її відповідальності, є підставою для визнання поруки припиненою відповідно до вимог ч.ч. 1,4 ст.559 ЦК України, та, як наслідок, - визнання договору поруки припиненим.

В судовому засіданні представник Кредитної спілки ,,Мрія,, ОСОБА_3В та Голова правління ОСОБА_4І пред,явлений позов до ОСОБА_1А підтримали повністю, відносно вимог до ОСОБА_2П просили провадження закрити, так як від них відмовились, і відповідно до ухвали Барського районного суду від 11 серпня 2016 року вказане клопотання було задоволене. ОСОБА_4І суду пояснив, що відповідно до порушення трудової дисципліни 18 березня 2013 року ОСОБА_1А був звільнений з КС ,,Мрія,, Починаючи з серпня 2012 року ОСОБА_1А перестав сплачувати кошти і тому виникло питання стягнення заборгованості за кредитним договором. Пред,явлений позов ОСОБА_2П не визнали і просили відмовити в його задоволенні.

ОСОБА_1А пред,явлений позов КС ,,Мрія,, не визнав. Він пояснив, що працював в Барському відділенні Кредитної спілки ,,Мрія,, Відповідно до наданих повноважень, він від імені спілки, укладав кредитні договори з громадянами і відповідно уклав також з собою кредитний договор. Однією із умов повернення кредиту, було передбачена можливість відрахування його заробітної плату в рахунок погашення кредиту. Крім вказаного кредиту спілка уклала договір на використання його автомобіля, він витрачав кошти на придбання запасних частин, палива, і спілка повинна була ці витрати також зарахувати в рахунок погашення кредиту. На даний час він рахується ще працівником КС ,,Мрія,, оскільки наказу про його звільнення йому не надано, трудова книжка не повернута і разрахунок з ним не здійснений. Він звертався у різні інстанції з приводу вирішення його трудових прав, але фактично будь яких дій, крім накладення штрафу на керівництво спілки, здійснено не було. Враховуючи здійсненні проплати він вважає, що сплатив тіло кредиту і тому в задоволенні позову КС ,,Мрія,, слід відмовити.

ОСОБА_2П в судовому засіданні наполягала на зоволенні свого позову.

Суд, заслухавши поясненя сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов Кредитної спілки ,,Мрія,, слід задовольнити частково, а позов ОСОБА_2П - повністю. До такого висновку суд дійшов із слідуючого: у відповідності до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовму засіданні сторонами не заперечувався той факт, що 21.12.2007 року між спілкою та ОСОБА_1 укладено договір кредиту №57 в сумі 32000,00грн., (а.с.4-6) з умовою його щомісячного погашення згідно розрахунку. Відповідно до пояснень представників КС ,,Мрія,, ОСОБА_1А з 30.06.2011року припинив повернення отриманого кредиту, чим порушив пункти 3.1; 3.2 умов договору та вимоги ст. 525 ЦК України. Внаслідок винних дій ОСОБА_1А виникла заборгованість на загальну суму 39309,00 грн., яка складається з: 16684,00 грн. - сума несплаченого кредиту, 9665,61грн.- сума несплачених відсотків, 12 959,39грн. сума додаткових нарахованих відсотків, натомість ОСОБА_1А зазначав, що погасив кредит і тому підстав для його задоволення не існує. Оцінюючи дані ствердження суд зазначає, що згідно вимог ст.509, 510 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. Згідно ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або закон. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд не приймає до уваги посилення ОСОБА_1А на те, шо відповідно до договору оренди від 1 квітня 2008 року (а.с.78) він, як власник автомобіля надав його в оренду КС ,,Мрія,, і користуючись автомобілем в інтересах КС ,,Мрія,, витрачав кошти на паливо, запасні частини і тому витраченні кошти має бути зараховані в рахунок погашення кредиту № 57, оскільки дані умови взагалі не передбаченні зазначеними договорами, не відповідають змісту вимог ст.202 ЦК України, а відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України доказування не може грунтуватись на припущеннях.

В огрунтування своїх вимог КС ,,Мрія,, надала суду розрахунок до позовної заяви про стягнення боргу (а.с.7), натомість ОСОБА_1А була надана суду інвентаризація розрахунків по наданих кредитах та отриманих відсотках по кредитам за вересень 2012 року (а.с.44-45), відповідно до якої його забогованість по кредиту становить13740 грн 92 коп. Враховуючи дані обставини і те, що відповідно до ухвали суду від 8 травня 2014 року витребобувались з КС ,,Мрія,, оригінали фінансовивої інвентаризації, оригінали звітів по просроченой заборгованості, але не зважаючи на дані вимоги, відповідні документи не були надані, то суд приймає до уваги саме зазначену інформацію і вважає, що до стягнення підлягає саме 13740 грн 92 коп.

В своїх вимогах КС ,,Мрія,, наполягала на стягенні 9665,61грн.- сума несплачених відсотків, 12 959,39грн. сума додаткових нарахованих відсотків, натомість у відповідності до вимог ст. 258 ЦК України дані вимоги не підлягають до задоволення, так як відповідно до позову КС ,,Мрія,, було зазначено, що ОСОБА_1А припинив погашення кредиту 30 червня 2011 року, відповідно до умов договору №57 було визначено, що погашення кредиту має відбуватись щомісчно, тобто з липня 2011 року КС ,,Мрія,, знала про порушення своїх прав і протягом року мала звернутись до суду, але це було зроблено тільки в лютому 2014 року, тобто після закінчення строку позовної давності. В врахуванням вакладеного дані вимоги не підлягають до задоволення.

КС ,,Мрія просила стягнути понесенні судові витрати. Відповідно до квитанції (а.с.1) загальна сума витрат становить 393 грн 09 коп. Разом з тим суд вирішив позов задовольнити частково і тому у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України до задоволення підлягає 137 грн 55 коп.

Стосовно вирішення позову ОСОБА_2П, то суд встановив, що21 грудня 2007 року між Кредитною Спілкою Мрія» та ОСОБА_1, як членом спілки, було укладено кредитний договір № 57, згідно якого останньому було надано кредит в сумі 32000,00 гривень, терміном на 84 місяці з 21.12.2007р. по 21.12.2014р. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між КС «Мрія» та ОСОБА_1 21 грудня 2007 року було укладено договір поруки, згідно якого ОСОБА_2П, як Поручитель, зобовязувалась перед Кредитором за виконання усіх зобовязань ОСОБА_1 відповідно договору кредиту №57 від 21.12.2007р. Пунктом 2.4 Договору поруки визначено, що Кредитор зобовязаний в 10-ти денний термін повідомити Поручителя в письмовій формі про неналежне виконання або невиконання Боржником свої обовязків за договором кредиту із зазначенням грошових сум та рахунків, куди поручитель зобовязаний перерахувати зазначені кошти. Таким чином, за належних виконань кредитором п.2.4 договору поруки вона мала можливість контролювати виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором і в разі потреби своєчасно прореагувати на допущенні ним порушення. Враховуючи, що істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору, зазначена обставина була істотною умовою при укладанні договору поруки, на яку вона розраховувала. При її відсутності вона б договір поруки не укладала, оскільки усвідомлювала, що невиконання (несвоєчасне або не в повному обсязі) Боржником своїх зобовязань відповідно договору кредиту призведе до нарахування додаткових відсотків. В порушення вимог чинного законодавства кредитор в односторонньому порядку відмовився від виконання свого зобов'язання, передбаченого п.2.4 договору поруки, чим позбавив її можливості належним чином виконувати свої зобов'язання Поручителя. Боржник, як вказується в позові, порушив строк погашення кредиту з 30.06.2011р. З цього часу, Кредитор жодним чином не повідомляв її, як Поручителя, про невиконання позичальником кредитних зобов'язань, а вона, в свою чергу, не вживала заходів на виконання договору поруки у зв'язку з незнанням факту прострочення повернення кредитних коштів Боржником, що зумовило нарахування збільшеної процентної ставки, і відповідно, збільшення обсягу її відповідальності, як Поручителя. З позовом до суду КС «Мрія» звернулося лише в лютому 2014 року, коли дійсно суттєво збільшилась заборгованість по відсотках за користування кредитом. КС Мрія несвоєчасним повідомленням її, як поручителя, порушила умови договору поруки та положення ст. 526 ЦК України щодо загальних умов виконання зобовязань. Також Кредитором порушено вимоги ст. 530 ЦК України, відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Неналежне виконання своїх обовязків КС Мрія призвело до порушення її права на предявлення вимоги до Боржника, яке передбачене ч.І ст.555 ЦК України. Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до ч.ч.І, 3 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк може бути визначено актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. На підставі ч.І ст. 252, ч.І ст. 253 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями, годинами. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. В ст. З «Строк поруки» договору зазначено, що порука припиняється з повним виконанням нею зобовязань Боржником, передбаченого п.2.5 договору кредиту. Відповідно до вищевказаного пункту договору кредиту, не зазначено виконання зобовязання, а визначено тільки порядок внесення платежів по кредиту. Аналізуючи вказані положення договору поруки від 21.01.2007р., можна зробити висновок, що сторони не визначили ні строк договору поруки, ні строк настання відповідальності Поручителя за зобовязанням Боржника. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК та розяснень, що містяться в п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від ЗО березня 2012р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. В свою чергу згідно ч.І ст.559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Між Кредитною Спілкою «Мрія» та Боржником було укладено додаткові угоди до кредитного договору, якими пролонговано строк дії договору кредиту №57 від 21 грудня 2007р. З Додаткової угоди №4 від 21 червня 2011 року (а.с.38) вбачається, що сторони домовилися внести зміни до п. 2.1. Договору кредиту №57, виклавши її в наступній редакції: «Строк дії договору з 21.12.2007року по 21.05.2015року з пролонгацією на три місяці до 21.08.2015року». Тобто, з даного пункту угоди випливає, що позичальник погодився на продовження терміну кредитного договору, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами. За змістом ч. 1 ст. 559 ЦК до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, здійснені без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього, зокрема: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. У п. 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від ЗО березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вказано, що якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч.І ст.559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на предявлення позову про визнання договору поруки припиненим. Вважає, що недотримання Кредитором умов договору поруки, внесення ним змін до кредитного договору №57 від 21.12.2007р. додатковими угодами та збільшення періоду, за який нараховуються відсотки, без згоди й повідомлення її, як Поручителя, що призвело до збільшення обсягу її відповідальності, є підставою для визнання поруки припиненою відповідно до вимог ч.ч. 1,4 ст.559 ЦК України, та, як наслідок, - визнання договору поруки припиненим.

На підставі викладеного і керуючись ст. 209, 212, 213, 218 ЦПК України, ст. 258, 261, 510, 525, 526, 530, 559, 610, 611, 612, 625 ЦК України, договіру кредиту № 57 від 21 грудня 2007 року, договіру поруки від 21 грудня 2007 року, суд,

В И Р I Ш И В:

Позов Кредитної спілки «Мрія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Мрія» 13740 грн 92 коп забогованості за кредитним договором, 137 грн 55 коп понесених судових витрат, а загалом 13878 грн 47 коп.

Визнати договір поруки від 21 грудня 2007 року укладений між Кредитною спілкою «Мрія» та ОСОБА_2 припиненим.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області протягом 10 діб.

СУДДЯ: