УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Закропивного О.В., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Березівського районного суду Одеської області від 24 листопада 2015 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 14 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним вище позовом, посилаючись на те, що 06 травня 2009 року між ним та ОСОБА_5 було укладено договір позики, відповідно до умов якого він передав останньому в позику 6 500 доларів США, строком до 01 серпня 2009 року, що підтверджується відповідною розпискою.

Враховуючи те, що відповідач не повернув позичених грошових коштів, ОСОБА_4 просив стягнути з нього суму боргу еквівалентну 52 042 грн 25 коп., 1 700 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, а також пеню в сумі 222 грн 56 коп.

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 24 листопада 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 борг за договором позики в сумі 52 042 грн 25 коп. та 1 700 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

В решті позову ОСОБА_4 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 14 березня 2016 року рішення Березівського районного суду Одеської області від 24 листопада 2015 року скасовано в частині задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення і стягуючи борг за договором позики, з висновком якого погодився й апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, оцінивши докази відповідно до ст. 212 ЦПК України, зокрема, розписку від 06 травня 2009 року, з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що між сторонами склались правовідносини, які випливають з договору позики, і що ОСОБА_5 не виконав своїх зобов'язань за цим договором, має борг перед ОСОБА_4, який підлягає стягненню на користь останнього.

Такі висновки судів узгоджуються з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-50 цс 16, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Скасовуючи рішення місцевого суду в частині задоволення позову про відшкодування моральної шкоди та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову у позові, суд апеляційної інстанції, керуючись ст. ст. 22, 1166, 1167 ЦК України, врахувавши роз'яснення постанови пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», правильно зазначив, що відшкодування позивачеві моральної шкоди в даному випадку не передбачено ні законом, ні укладеним між сторонами правочином.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду апеляційної інстанції.

Доводи касаційної скарги зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, порядку збирання та надання суду.

Таким чином, оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди із урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшли висновку про часткове задоволення позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Березівського районного суду Одеської області від 24 листопада 2015 року в незміненій апеляційним судом частині та рішення апеляційного суду Одеської області від 14 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
О.В. Закропивний

С.П. Штелик