У Х В А Л А

пр. № 6/759/147/16

ун. № 759/18780/14-ц

25 березня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Ключника А.С. за участю секретаря судового засідання Борисенко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду від 08.05.2015 року у справі за позовом КС "Зараз" до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності правочину,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про відстрочку виконання рішення суду від 08.05.2015 року у справі за позовом КС "Зараз" до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності правочину, в якій просить відстрочити виконання рішення суду до моменту прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні № 0007763.

В судове засідання учасники процесу не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, а тому суд вважає за можливе розглянути дану заяву у їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволеня заяви, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 08.05.2015 року позовні вимоги КС "Зараз" до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності правочину задоволено частково (а.с. 53, 54-55).

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 02.07.2015 року, рішення суду від 08.05.2015 року, залишено без змін (а.с.78, 79-81).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, рішення суду від 08.05.2015 року, та ухвалу від 02.07.2015 року, залишено без змін (а.с.109-110).

18.00.2015 року Святошинським районним судом м. Києва видано виконавчий лист (а.с.86).

22.03.2016 року заявник (боржник) звернулась до суду з заявою про відстрочку виконання рішення суду від 08.05.2015 року.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

При цьому Верховний Суд України у пункті 10 постанови №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26.12.2003 р., вказує про те, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст.121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Тобто, законодавець передбачає можливість для суду застосувати відстрочку виконання судового рішення лише у виключних і виняткових випадках і з урахуванням усіх обставин справи та ступеню і характеру ускладнень для виконання рішення суду.

В даному випадку, заявник є боржником і обставини на які посилається заявник, не є обставинами, які ускладнюють виконання рішення суду.

Аналізуючи обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення суду враховуючи правову позицію Верховного Суду України розмір боргу, час, який сплив з дня постановлення рішення суду від 08.05.2015 року і набрання ним чинності, протягом якого боржник не був позбавлений можливості вчинити дії щодо виконання рішення суд, обставини з якими боржник звернувся до стягувача про відстрочку виконання рішення суду, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не встановлено наявність у боржника виняткових або надзвичайних обставин в розумінні ст.373 ЦПК України, які б могли утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, обставини на які посилається заявник (боржник) не може бути визнана судом виключними обставинами, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що правові підстави для задоволення заяви, передбачені ст.373 ЦПК України, відсутні.

Окрім того, за результатами прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні № 0007763 заявник не позбавлений права звернутися до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Згідно абзацу 5 п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції, зазначені в статті 293 ЦПК відповідно до буквального змісту кожного із пунктів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 209, 210, 293, 373 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду від 08.05.2051 року у справі за позовом КС "Зараз" до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності правочину - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ключник