Справа № 476/326/16-ц
Провадження № 2/476/97/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2016 року Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Патрика Ю.Ю.

за участю секретаря Минаєвої Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Єланецького району Миколаївської області, ОСОБА_2 селищного комунального підприємства "Єланецьводопостач" про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 селищної ради Єланецького району Миколаївської області, ОСОБА_2 селищного комунального підприємства "Єланецьводопостач" про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, посилаючись на те, що з 17 жовтня 1985 року її колишній чоловік ОСОБА_3 працював оператором газової розподільчої станції Миколаївського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії УМГ "Харківтрансгаз" в с.м.т. Єланець Миколаївської області. В зв'язку з цим їхній сім'ї був наданий житловий будинок № 18 по вулиці Садовій в с.м.т. Єланець Миколаївської області, який складався з двох квартир. 2 лютого 1987 року вона зареєструвалася в даному будинку, в квартирі № 1, де проживає по теперішній час.

З 16 жовтня 1987 року вона почала працювати разом зі своїм чоловіком оператором газової розподільчої станції Миколаївського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії УМГ "Харківтрансгаз" в с.м.т. Єланець Миколаївської області.

З 2004 року вона з чоловіком припинили шлюбні відносини і останній переїхав проживати в квартиру № 2 вищевказаного будинку, де зареєстрував своє місце проживання 10 лютого 2005 року.

В квартирі АДРЕСА_1 в с.м.т. Єланець вона проживає понад 30 років, на протязі вказаного часу сплачує комунальні послуги, користується квартирою, доглядає та утримує її, постійно робить поточний та капітальний ремонт. З метою отримання правовстановлюючих документів на квартиру вона звернулася до ОСОБА_2 селищної ради, але їй було відмовлено в зв'язку з відсутністю приватизаційного органу і рекомендовано звернутись до суду.

В зв'язку з викладеним, позивачка просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 в с.м.т. Єланець Миколаївської області за набувальною давністю.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради Єланецького району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про слухання справи в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищного комунального підприємства "Єланецьводопостач" в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про слухання справи в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує.

Вислухавши позивачку, її представника, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що з 17 жовтня 1985 року чоловік позивачки - ОСОБА_3 працював оператором газової розподільчої станції Миколаївського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії УМГ "Харківтрансгаз" в с.м.т. Єланець Миколаївської області. Для проживання сім'ї позивачки надано житловий будинок № 18 по вулиці Садовій в с.м.т. Єланець, який складався з двох квартир. 2 лютого 1987 року ОСОБА_4 зареєструвалась в квартирі АДРЕСА_1 в с.м.т. Єланець Миколаївської області, де проживає по теперішній час.

З 16 жовтня 1987 року ОСОБА_4 почала працювати разом зі своїм чоловіком оператором газової розподільчої станції Миколаївського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії УМГ "Харківтрансгаз" в с.м.т. Єланець Миколаївської області.

З 2004 року позивачка ОСОБА_4 припинила шлюбні відносини зі своїм чоловіком ОСОБА_3, який переїхав проживати в квартиру № 2 вищевказаного будинку, де зареєстрував своє місце проживання 10 лютого 2005 року.

В судовому засіданні встановлено, та підтверджено поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що у вищевказаній квартирі позивачка проживає постійно з 02.02.1987 року.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.321, ст. 328 ЦК України право власності є непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Згідно п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Оскільки позивачка добросовісно, з 02.02.1987 року заволоділа чужим майном - квартирою № 1 в будинку № 18 по вулиці Садовій в с.м.т. Єланець Миколаївської області, понад десять років відкрито, безперервно ним володіє, за нею може бути визнано право власності на це нерухоме майно за набувальною давністю згідно ч.1 ст. 344 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в с.м.т. Єланець Миколаївської області за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Єланецький районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Ю.Ю. Патрик