Номер провадження: 22-ц/785/958/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Станкевича В.А.

суддів Варикаші О.Д.

ОСОБА_2

при секретарі Желєзнові В.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ТДВ «СК «Альфа-Гарант», ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування, майнової та моральної шкоди, інших збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою представника ТДВ «СК «Альфа-Гарант» ОСОБА_5 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2015 року, -

встановила:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ТДВ «СК «Альфа-Гарант», ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування, майнової та моральної шкоди, інших збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування власної позиції, позивач посилався на ті обставини, що ОСОБА_3 у встановленому законом порядку користувався автомобілем марки «Dodge Avenger», реєстраційний номер НОМЕР_1.

17 червня 2014 року відбулась ДТП за участю вказаного автомобілю під керуванням ОСОБА_3, а також автомобілю марки «Honda CRV», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 Вказана ДТП призвела до заподіяння певних механічних пошкоджень зазначеному майну позивача.

ОСОБА_3 вказував, що в результаті розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідача ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З урахуванням викладеного, позивач вважав, що відшкодовувати заподіяну шкоду повинні ОСОБА_4, як особа, що цієї шкоди завдала та ТДВ «СК «Альфа-Гарант», як страховик винної особи.

Виходячи з викладеного, уточнивши заявлені вимоги, позивач просив суд стягнути: з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» суму страхового відшкодування у розмірі 2 959,50 гривень, суму пені за час прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 409,90 гривень; з ОСОБА_4 суму майнової шкоди в розмірі 41 293,24 гривень, суму франшизи в розмірі 1000,00 гривень; а також солідарно з відповідачів суму компенсації моральної шкоди в розмірі 3000,00 гривень та судові витрати.

ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, але від представника особи надійшла заява про підтримання вимог та розгляд справи за відсутності сторони.

Представник ТДВ «СК «Альфа-Гарант» у судове засідання не з'явився, але від представника товариства надійшла заява про заперечення проти заявлених вимог та розгляд справи за відсутності сторони.

ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2015 року позов ОСОБА_3 до ТДВ «СК «Альфа-Гарант», ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування, майнової та моральної шкоди, інших збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволений частково.

Стягнуто з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_3 суму невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 2 959,50 гривень.

Стягнуто з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_3 суму пені за порушення строків виплати страхового відшкодування за період з 30 жовтня 2014 року по 27 березня 2015 року в розмірі 409,90 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму майнової шкоди в розмірі 41 293,24 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму франшизи в розмірі 1000,00 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму компенсації моральної шкоди в розмірі 2000,00 гривень.

Стягнуто з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_3 пропорційну суму оплаченого судового збору в розмірі 43,44 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 пропорційну суму оплаченого судового збору в розмірі 499,60 гривень.

В задоволенні інших вимог ОСОБА_3 до ТДВ «СК «Альфа-Гарант», ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі, поданій представником ТДВ «СК «Альфа-Гарант» ОСОБА_5, ставиться питання про скасування рішення суду в частині стягнення з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах скарги і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межax доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином колегія суддів перевіряє законність рішення суду першої інстанції тільки в частині стягнення з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_3 суму невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 2 959,50 гривень та суму пені за порушення строків виплати страхового відшкодування

Судом встановлено, що ОСОБА_3 користувався автомобілем марки «Dodge Avenger», реєстраційний номер НОМЕР_3.

17 червня 2014 року відбулась ДТП за участю автомобілю марки «Dodge Avenger», реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, та автомобілю марки «Honda CRV», реєстраційний номер НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_4

Згідно постанови Малиновського районного суду міста ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення № 521/10510/14-п від 17 липня 2014 року, суд встановив наявність в діях ОСОБА_4 порушення Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України під №1 306 від 10 жовтня 2001 року, у зв'язку з чим прийшов до висновку про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до судового рішення, ОСОБА_4 було визнано винним у вчинені відповідного адміністративного правопорушення. Дане судове рішення набрало законної сили у встановленому законом порядку.

Згідно ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Водночас, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

При таких даних суд першої інстанції правильно вважав, що згадана

ДТП відбулась за наявності вини ОСОБА_4, що призвело,

до заподіяння механічних пошкоджень автомобілю марки «Dodge Avenger», реєстраційний номер НОМЕР_3.

Відповідно до рахунку-фактури № НОМЕР_5 від 24 вересня 2014 року, складеного ПАТ «Одеса-Авто» загальна сума відновлювального ремонту автомобілю марки «Dodge Avenger», реєстраційний номер НОМЕР_3 складає 59 050,26 гривень.

Оскільки даний рахунок сторонами не заперечувався, заяв про забезпечення доказів приводу визначення суми майнової шкоди з урахуванням вартості відновлювального ремонту від сторін не надходило, то суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що саме така сума потрібна для відновлювального ремонту зазначеного автомобіля.

Як зазначає ст. 1166 ч. І ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлювання пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 509 ч.ч. 1,2 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну,дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як встановлено п.13 постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1. Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність водія автомобілю марки «марки «Honda CRV», реєстраційний номер НОМЕР_4, була застрахована ТДВ «СК «Альфа-Гарант» та даний автомобіль був забезпеченим транспортним засобом.

Страховиком було визначено суму страхового відшкодування з урахуванням вартості відновлювального ремонту та фізичного зносу в загальному розмірі 17 757,02 гривень. Однак в позасудовому порядку позивач отримав 13 797,52 гривень, оскільки страховою компанією було вирахувано франшизу в розмірі 1 000,00 гривень та ПДВ.

П. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника) сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Оскільки ПАТ «Одеса-Авто» є платником податку на додану вартість, то суд першої інстанції обґрунтовано погодився із обґрунтованістю відповідних вимог ОСОБА_3 та дійшов обґрунтованого висновку, що з відповідача ТДВ «СК «Альфа-Гарант» підлягає стягненню сума недовиплаченого страхового відшкодування у розмірі 2959,50 гривень.

Як встановлює п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Заявляючи вимоги про стягнення пені за порушення строків виплати страхового

відшкодування за період з 30 жовтня 2014 року по 27 березня 2015 року в розмірі 409,90 гривень, стороною позивача розраховано дані суми виходячи з простроченої суми виплати страхового відшкодування, кількості днів прострочення та показників облікової ставки НБУ.

На підставі наведеного суд першої інстанції дійшов обґрунтовано висновку про необхідність стягнути з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» суму пені в заявленому розмірі.

Враховуючи все вищевикладене, колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ТДВ «СК «Альфа-Гарант» ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ТДВ «СК «Альфа-Гарант», ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування, майнової та моральної шкоди, інших збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня набрання ухвалою суду законної сили.

Головуючий: В. А. Станкевич

Судді : О.Д. Варикаша

ОСОБА_2