АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/1101/16 Доповідач - Демкович Ю.Й.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2016 р.

колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Демковича Ю.Й.

суддів - Козак І. О., Загорський О. О.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополя цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 27 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИЛА:

02.08.16 ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції від 27.07.16, вважаючи, що воно поставлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу в задоволені вимог останньої.

Порушення вбачає в тому, що суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки здобутим доказам, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому розгляду спору, а саме: судом не вказано яким саме інтересам позивача, що має істотне значення, суперечить збереженню їхнього шлюбу.

Також зазначає, що судом першої інстанції не враховано те, що Конституцією України проголошена охорона сім'ї державою, яка полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них чи інтересам їхніх дітей. Вказує, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено в наданні терміну для примирення.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 27.07.16 позов задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

У суді представник відповідача підтримав вимоги скарги, пославшись на мотиви, зазначені в ній.

Заслухавши доповідача, пояснення представника сторони спору, перевіривши матеріали справ, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга до задоволення не підлягає, виходячи із наступного.

Суд першої інстанції виходив із установлених обставин, які свідчать про те, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, шлюб існує формально й збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. При цьому суд враховував, що позивач настоює на розірванні шлюбу й, виходячи із засад добровільності шлюбу, задовольнив позов.

Із даним висновком судова колегія погоджується з огляду на наступне.

Установлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 31.07.03.

Із вимогами про розірвання шлюбу позивач звернулася 06.07.15.

В їх обґрунтування ОСОБА_2 зазначила, що з 2008 року вона не підтримує з відповідачем подружніх стосунків, вони не ведуть спільного господарства.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом першої інстанції встановлено, що зазначені позивачем обставини мають місце, сторони не ведуть спільного господарства, остання тривалий час перебуває за межами України.

Твердження ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції неправомірно відмовлено в наданні терміну для примирення сторін судова колегія до уваги не бере, оскільки як вбачається із позовної заяви позивач вказала, що в 2009 році Тернопільським міськрайонним судом розглядалась справа за її позовом до відповідача про розірвання шлюбу, однак з ціллю збереження сім'ї провадження по справі на її вимогу було закрите.

Колегія суддів враховує тривалість розгляду даного спору, в якому 23.10.15 року винесене заочне рішення, й шлюб між сторонами розірвано, і яке в подальшому скасоване за вимогою відповідача про перегляд заочного рішення, й приходить до висновку про необґрунтованість доводів відповідача щодо можливості збереження їхньої сім'ї, оскільки впродовж часу з моменту подачі позову (06.07.2015) по час постановлення оспорюваного рішення (27.07.2016) сторони мали достатньо часу щоб примиритися однак жодних доказів про примирення не здобуто. Навпаки, позивач настоює на розірванні шлюбу.

У силу ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 315, 324 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 27 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Ю.Й. Демкович