пр. № 2/759/4668/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року Суддя Святошинський районний суд м. Києва Кириленко Т.В. розглянувши заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» /04655, м. Київ, пр-т Московський, 28-А/ про забезпечення позову, суд,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 /01030, АДРЕСА_1/, ОСОБА_4 /03194, АДРЕСА_2/, третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу /АДРЕСА_3/ про визнання іпотекодержателем нерухомого майна та з метою забезпечення позову просить накласти арешт на квартиру № 21 в будинку № 18-б по вул Зодчих в м. Києві.

В обгрунтування заяви посилається на те, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05.08.2015 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18.11.2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, задоволено позов ОСОБА_4 до ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», ОСОБА_3, третя особа ПАТ «Сведбанк» про визнання недійсним іпотечного договору, усунення перешкод в розпорядженні власністю шляхом припинення іпотеки нерухомого майна і вилучення з Державного реєстру відомостей про іпотеку та обтяження нерухомого майна. Під час перевірки інформації в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, ТОВ «ФК «Вектор Плюс» дізналося про вилучення запису про обтяження іпотекою квартири АДРЕСА_4, а тому на думку позивача невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог про визнання іпотекодержателем нерухомого майна.

Відповідно до частин 1 та 3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Як роз»яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2009 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.4 постанови Пленуму).

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Правова природа арешту майна, вчиненого у зв»язку із провадженням по цивільній справі, полягає у обмеженні його власника у праві розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, укладення інших правочинів чи перероблення майна), при цьому за ним зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

Оскільки позивачем не надано доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утрудненння виконання рішення суду в разі задоволення позову, не вбачається наявності звязку між заходом забезпечення позову та предметом позовної вимоги, фактично зазначається про необхідність накладення арешту на майно у зв'язку з ухиленням відповідачів від виконання рішення в іншій справі, підстав для задоволення заяви не має.

Керуючись ст. 151 - 153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» /04655, м. Київ, пр-т Московський, 28-А/ про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів.

Суддя