Справа № 145/1885/15-ц Провадження № 22-ц/772/1970/2016, № 22-ц/772/1969/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 53Доповідач Луценко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого Луценка В.В.,

суддів Денишенко Т.О., Іващука В.А.,

при секретарі Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Автоелектроапаратура», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору, на стороні відповідача: державного реєстратора реєстраційної служби Тиврівського районного управління юстиції, ОСОБА_3, про визнання незаконними та скасування рішень ОСОБА_4 Приватного акціонерного товариства «Автоелектроапаратура», за апеляційними скаргами: представника Приватного акціонерного товариства «Автоелектроапаратура» - ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 22 березня 2016 року, а також апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 18 квітня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Автоелектроапаратура» (надалі ПрАТ «Автоелектроапаратура») про визнання незаконними та скасування рішень зазначивши в заяві, що рішенням ОСОБА_4 ПрАТ «Автоелектроапаратура» від 08.07.2015 року його усунуто (відсторонено) від виконання повноважень Голови Правління ПрАТ «Автоелектроапратура» та призначено ОСОБА_3 тимчасово виконуючим обовязки Голови правління ПрАТ «Автоелектроапаратура» з дорученням проведення всіх необхідних дій щодо цього призначення в Єдиному Державному реєстрі, інших установах.

В протоколі засідання ОСОБА_4 ради ПрАТ «Автоелектроапаратура» від 08.07.2015 року вказано, що підставою для усунення його від повноважень Голови правління ПрАТ «Автоелектроапаратура» є неналежне виконання ним обовязків Голови правління, що призвело до грубого порушення законних прав акціонерів Товариства.

ОСОБА_2 вважає, що рішення ОСОБА_4 ради ПрАТ «Автоелектроапаратура» є незаконним та таким, що порушують його трудові права, оскільки він належним чином виконував обовязки Голови правління товариства і ніяких законних прав акціонерів не порушував, будь-яких претензій до нього з приводу невиконання або неналежного виконання обовязків Голови правління товариства відповідач до нього не предявляв.

Окрім цього в порушення правоустановчих документів товариства та Закону України «Про акціонерні товариства» члени ОСОБА_4 ради товариства ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не мали права на здійснення повноважень членів ОСОБА_4 ради Товариства, щодо прийняття рішень про його усунення від виконання посадових обовязків Голови правління товариства, оскільки не укладали з ПрАТ «Автоелектроапаратура» відповідних договорів.

Під час судового розгляду справи 05.02.2016 року ОСОБА_2 уточнив свої позовні вимоги, просив визнати незаконним рішення ОСОБА_4 ради ПрАТ «Автоелектроапаратура», оформлене протоколом від 08.07.2015 року про усунення (відсторонення) його від виконання повноважень Голови правління ПрАТ «Автоелектроапаратура» з 08.07.2015 року та призначення ОСОБА_3 на посаду тимчасово виконуючого обовязки Голови правління ПрАТ «Автоелектроапаратура» і доручення йому проведення всіх необхідних дій щодо цього в ЄДР, інших установах; визнати незаконним рішення ОСОБА_4 ради ПрАТ «Автоелектроапаратура», оформлене протоколом від 21.12.2015 року про виключення його з числа осіб, які мають право підпису та призначення ОСОБА_3 на посаду виконуючого обвязки Голови ПрАТ «Автоелектроапаратура» та включення останнього в коло осіб, які мають права підпису з 22.12.2015 року та доручення йому проведення всіх необхідних дій щодо цього в ЄДР, інших установах.

На обґрунтування своїх уточнених позовних вимог ОСОБА_2 зазначив, що його не повідомляли про проведення засідання ОСОБА_4 ради товариства 21.12.2015 року, участі в засіданні ОСОБА_4 ради він не приймав, пояснення не надавав. Жодних документів ОСОБА_4 ради стосовно усунення його від виконання посадових обовязків Голови правління до товариства не надходило, а про оскаржуване рішення про його відсторонення від виконання обовязків Голови правління товариства йому стало відомо при ознайомленні з матеріалами даної справи, після виконання Державним реєстратором реєстраційної служби Тиврівського районного управління юстиції, ухвали Тиврівського районного суду від 18.12.2015 року про витребування документів, на підставі яких, 22.12.2015 року вчинено дії щодо внесення до Єдиного Державного реєстру юридичних і фізичних осіб-підприємців відомостей про зміну керівництва та уповноважених осіб ПрАТ «Автоелектроапаратура»

В позовній заяві ОСОБА_2 зазначив, що обовязки Голови правління товариства він виконує належним чином у відповідності до Статуту товариства та контрактних зобовязань. Жодних нарікань від працівників та акціонерів товариства щодо виконання трудових обовязків він не отримував. Прав акціонерів товариства не порушував, а в самих протоколах засідань ОСОБА_4 ради товариства від 08.07.2015 року та від 21.12.2015 року не зазначено, які саме права акціонерів ним порушено.

Призначений тимчасово виконуючого обовязки Голови правління товариства ОСОБА_3 до ПрАТ «Автоелектроапаратура» до цього часу не звертався, справи щодо діяльності товариства не приймав.

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 22.03.2016 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення ОСОБА_4 ПрАТ «Автоелектроапаратура», оформлене протоколом від 08.07.2015 року про усунення (відсторонення) ОСОБА_2 від виконання повноважень Голови правління Приватного акціонерного товариства «Автоелектроапаратура» з 08.07.2015 року та призначення ОСОБА_3 (громадянина України, НОМЕР_1, виданий Голосіївським РУ ГУМВС України у м. Києві 16.04.2008 року, прописаний: м. Київ, пт-т Академіка ГлушковаАДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2) на посаду тимчасово виконуючого обовязки Голови правління Приватного акціонерного товариства «Автоелектроапаратура» і доручення йому проведення всіх необхідних дій щодо цього в ЄДР, інших установах.

Визнано незаконним рішення ОСОБА_4 ПрАТ «Автоелектоапарура», оформлене протоколом від 21.12.2015 року про усунення (відсторонення) від виконання повноважень Голови правління Приватного акціонерного товариства «Автоелектроапаратура» ОСОБА_2 з 21.12.2015 року та виключення його з числа осіб, які мають право підпису та призначення ОСОБА_3 (громадянина України, пасторат МЕ 867769, виданий Голосіївським РУ ГУМВС України у м. Києві 16.04.2008 року, прописаний: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2) на посаду виконуючого обовязки Голови Правління Приватного акціонерного товариства «Автоелектроапаратура» та включення його в коло осіб, які мають право підпису з 22.12.2015 року та доручення йому провести всі необхідні дії щодо цього в ЄДР, інших установах.

Стягнуто з ПрАТ «Автоелектроапаратура» в прибуток держави судовий збір 550 гривень 20 копійок.

Також, ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 18.04.2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ПрАТ «Автоелектроапаратура» про визнання незаконними та скасування рішень ОСОБА_4 ПрАТ «Автоелектроапаратура» в частині скасування запису в Єдиному державному реєстрі, допущення рішення до негайного виконання відмовлено.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ПрАТ «Автоелектроапаратура» в частині скасування запису в Єдиному державному реєстрі закрито.

В апеляційних скаргах представник ПрАТ «Автоелектроапаратура» ОСОБА_5 та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 просять рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заявлених вимог, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення вимог процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення та закриття провадження у справі в частині задоволення вимог про скасування запису в ЄДР та допущення рішення до негайного виконання скасувати, а справу повернути на новий розгляд, посилаючись на порушення судом вимог матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення і заперечення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, судова колегія приходить до висновку про те, що скарги представника ПрАТ «Автоелектроапаратура» та ОСОБА_3 задоволенню не підлягають, а скарга ОСОБА_2 на ухвалу суду підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються нормами цивільного, трудового законодавства, Законом України «Про акціонерні товариства», Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», Статутом ПрАТ «Автоелектроапаратура» та іншими правоустановчими документами, які знаходяться в матеріалах справи.

Так, матеріалами справи встановлено, що відповідно до рішення установчих зборів акціонерного товариства від 22.12.2004 року утворено ПрАТ «Автоелектроапаратура», яке здійснює свою діяльність відповідно до Статуту Приватного акціонерного товариства «Автоелектроапаратура», редакція якого затверджена протоколом від 25.10.2010 року (т.1,а.с.15-30).

Відповідно до п.п.7.24; 7.27 Статуту Правління є виконавчим органом товариства, яке здійснює керівництво його поточною діяльністю. Права та обовязки членів правління товариства визначаються законодавством, статутом та трудовим договором (контрактом), що укладається з кожним членом правління. Від імені товариства трудовий договір (контракт) підписує голова ОСОБА_4 ради чи особа, уповноважена на те ОСОБА_4 радою.

На підставі протоколу ОСОБА_4 ради ПрАТ «Автоелектроапаратура» від 01.11.2013 року між ПрАТ «Автоелектроапаратура», в особі Голови Спостережної ради ОСОБА_9, та ОСОБА_2 укладено контракт на строк з 01.11.2013 року по 31.12.2018 року, згідно з яким, ОСОБА_2 обраний на посаду Голови Правління ПрАТ «Автоелектроапаратура» (т.1,а.с.11-14).

За умовами Контракту позивач зобовязався безпосередньо і через сформований ним апарат здійснювати поточне управління (керівництво) товариством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективно використовувати, зберігати майно товариства та майно, що не увійшло до статутного фонду, а Вищий орган товариства зобовязався створювати необхідні умови для роботи керівника (п.1.1.Контракту).

Згідно п.2.1.3 Контракту Вищий орган товариства через свій виконавчий орган (правління) зобовязався не обмежувати компетенцію та права керівника, які передбачені Статутом товариства та цим контрактом.

Рішенням ОСОБА_4 ради ПрАТ «Автоелектроапаратура» в складі членів ради: ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, оформленим протоколом від 08.07.2015 року вирішено усунути (відсторонити) від виконання ОСОБА_2 повноважень Голови правління ПрАТ «Автоелектроапаратура» у звязку з невиконанням останнім своїх повноважень, що призвело до грубого порушення законних прав акціонерів товариства з 08.07.2015 року та призначено ОСОБА_3 на посаду тимчасово виконуючого обовязки Голови правління ПрАТ «Автоелектроапаратура» з дорученням останньому проведення всіх необхідних дій щодо цього в ЄДР, інших установах (т.1,а.с.10;т.2,а.с.49).

Рішенням ОСОБА_4 ради ПрАТ «Автоелектроапаратура» у цьому ж складі її членів, оформленим протоколом від 21.12.2015 року ОСОБА_2 повторно з аналогічних підстав, вирішено усунути (відсторонити) від виконання повноважень Голови правління ПрАТ «Автоелектроапаратура» з 21.12.2015 року та виключити його з числа осіб, які мають право підпису та призначити ОСОБА_3 на посаду виконуючого обовязки Голови ПрАТ «Автоелектроапаратура», включивши його в коло осіб, які мають право підпису з 22.12.2015 року та доручення йому проведення всіх необхідних дій щодо цього в ЄРД, інших установах (т.1,а.с.181).

З п.1.2 укладеного між сторонами у справі Контракту убачається, що даний контракт є трудовим договором. На підставі контракту між Керівником та Вищим органом товариства виникають трудові відносини, які з боку останнього реалізуються виконавчим органом товариства (Правлінням).

Відповідно до ч.3 ст.21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обовязки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися за угодою сторін.

До трудових відносин належать відносини усіх підприємств, установ, організацій, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами (ст.3 КЗпП України).

В розясненнях п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.10.2008 року «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» зазначено, що спори, повязані з оскарженням членами виконавчих органів товариства, а також членами наглядової ради товариства, які уклали з товариствами трудові договори, рішень відповідних органів товариства про звільнення (усунення, відсторонення, відкликання) їх з посади, розглядаються в порядку цивільного судочинства, як трудові спори. Судам необхідно звернути увагу на те, що у цьому разі позивач звертається до суду за захистом своїх трудових прав як найманого працівника, а не акціонера (учасника) господарського товариства.

У порядку цивільного судочинства слід розглядати і спори між учасником (засновником, акціонером) господарського товариства та товариством, що виникають не з корпоративних, а з трудових відносин посадових осіб товариства, якщо однією зі сторін, які беруть участь у справі, є фізична особа.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_2 працював Головою Правління ПрАТ «Автоелектроапаратура» та не є учасником товариства і звернувся до суду за захистом порушеного трудового права на працю, а не як учасник товариства з питань, які стосуються управління товариством та розподілу прибутку. За таких обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що даний спір виник з трудових правовідносин і його належить вирішувати в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до довідки ПрАТ «Автоелектроапаратура» від 04.02.2016 року №06-23/29 рішення ОСОБА_4 ради ПрАТ «Автоелектроапаратура», оформлене протоколом від 21.12.2015 року для відома та виконання до товариства не надходило, за журналом вхідної кореспонденції підприємства не реєструвалось (т.2,а.с.115).

Про існуванні рішення від 08.07.2015 року позивач ОСОБА_2 дізнався в листопаді 2015 року, при ознайомлені з матеріалами цивільної справи, а зі змістом рішення від 21.12.2015 року позивач ознайомився після надходження до його (29.01.2016 року) до суду, яке Державний реєстратор Тиврівського районного управління юстиції надав на виконання ухвали суду від 18.01.2006 року (т.1,а.с.176).

Тому, твердження представника відповідача про те, що позивачем пропущений строк звернення до суду для вирішення даного спору є безпідставними.

За змістом ст.46 КЗпП України працівник може бути відсторонений від роботи у разі: появи на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного спяніння: відмови або ухилення від обовязкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони: в інших випадках передбачених законодавством.

Згідно ст.ст.10,57,60 ЦПК України суд вирішує цивільно-правовий спір на засадах змагальності. Кожна сторона зобовязана доказами довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що мають значення для справи.

Проте, представником відповідача, належних та допустимих доказів на обґрунтування викладених у оспорюваних рішеннях ОСОБА_4 ради товариства про неналежне виконання позивачем своїх повноважень Голови правління товариства, що призвело до грубого порушення законних прав акціонерів, суду не надано.

В апеляційних скаргах представник відповідача та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3, зазначають про те, що усунення члена виконавчого органу товариства від виконання своїх обовязків, яке передбачене частиною третьою статті 99 Цивільного кодексу України, не є відстороненням працівника від роботи в розумінні статті 46 Кодексу законів про працю України.

Дійсно, відповідно до ч.3 ст.99 ЦК України (в редакції від 16.01.2003 року) члени виконавчого органу можуть бути в будь-який час усунені від виконання своїх обовязків, якщо в установчих документах не визначені підстави усунення членів виконавчого органу від виконання своїх обовязків.

Однак на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами частина 3 статті 99 ЦК України (в редакції від 13.05.2014 року) набула змін і в ній відсутнє поняття як «усунення члена виконавчого органу від виконання своїх обовязків».

Відповідно до п.2.2.8 Контракту Вищий орган товариства (Загальні збори) має право вимагати від позивача позачергово звітувати про його дії, якщо він не виконує належним чином свої обовязки з управління товариством і розпорядження його майном: передав майно іншим особам, втратив або розтратив майно товариства внаслідок недбалості, невиконання або виконання неналежним чином своїх обовязків.

Проте доказів того, що ОСОБА_2 пропонувалось дати пояснення Вищому органу товариства чи ОСОБА_4 раді з приводу виконання ним своїх посадових обовязків, зокрема щодо підстав та порядку відчуження майна товариства: рішень судів про визнання правочинів щодо відчуження майна відповідача, укладених в період виконання позивачем повноважень Голови правління ПрАТ «Автоелектроапаратура» недійсними чи про звернення відповідача до правоохоронних органів з даних питань, прийняття останніми відповідних процесуальних рішень, що свідчили б про незаконність (підозру на незаконність) дій позивача при виконанні ним своїх повноважень суду не надано.

В укладеному між сторонами трудовому контракті відсутні будь-які додаткові підстави для відсторонення ОСОБА_2 від виконання повноважень Голови правління товариства за рішенням ОСОБА_4 ради ПрАТ «Автоелектроапаратура».

Окрім цього не доведені повноваження осіб членів ОСОБА_4 ради ПрАТ «Автоелектроапаратура» на прийняття рішення про відсторонення (усунення) позивача ОСОБА_2 від виконання повноважень Голови правління ПрАТ «Автоелектроапаратура».

Відповідно до п.7.1 Розділу 7 Статуту ПрАТ «Автоелектроапаратура» органами управління Товариством є: Загальні збори акціонерів, ОСОБА_4 рада, Правління, Ревізор.

В п.7.15 Статуту товариства зазначено, що ОСОБА_4 рада товариства є органом, що здійснює захист прав акціонерів товариства, і в межах компетенції, визначеної Статутом та законодавством, контролює та регулює діяльність правління.

Пунктом 7.16 Статуту товариства встановлено, що член ОСОБА_4 ради здійснює свої повноваження на підставі договору з товариством, яке від імені товариства підписує голова правління або інша особа, уповноважена на те загальними зборами.

В частині 3 статті 51 Закону України «Про акціонерні товариства» від 17 вересня 2008 року №514-VI (з наступними змінами і доповненнями) передбачено, що порядок роботи членів наглядової ради та виплати їм винагороди визначається цим Законом, статутом товариства, положеннями про наглядову раду акціонерного товариства, а також цивільно-правовим чи трудовим договором (контрактом), що укладається з членом наглядової ради. Такий договір або контракт від імені товариства підписується головою виконавчого органу чи іншою особою на умовах, затверджених рішенням загальних зборів. У разі укладення з членом наглядової ради товариства цивільно-правового договору такий договір може бути оплатним або безоплатним.

Відповідно до ч.9 ст.53 зазначеного вище Закону член наглядової ради здійснює свої повноваження, дотримуючись умов цивільно-правового договору, трудового договору або контракту з товариством та відповідно до статуту товариства, а представник акціонера - член наглядової ради товариства здійснює свої повноваження відповідно до вказівок акціонера, інтереси якого він представляє у наглядовій раді.

Зі змісту ч.3 ст.24 КЗпП України вбачається, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 28.09.2015 року (т.1,а.с.70-77;т.2,а.с.53-59), яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 10.12.2015 року (т.1,а.с.78-80), суди визнали правомірним проведення 16.04.2015 року позачергових Загальних зборів акціонерів ПрАТ «Автоелектроапаратура», якими зокрема було вирішено достроково припинити повноваження як членів ОСОБА_4 ради товариства ОСОБА_9, ОСОБА_10 та обрано Головою ОСОБА_4 ради ОСОБА_6, а членами ОСОБА_4 ради ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Однак даними зборами акціонерів не було обрано осіб, уповноважених на укладення з членами новообраної ОСОБА_4 ради договорів від імені товариства (т.1,а.с.31-33;т.2,а.с.50-52).

Доказів про укладення відповідачем з вказаними особами трудового договору, який від імені товариства підписує голова правління або інша особа, уповноважена на те загальними зборами, суду не надано.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що усунення (відсторонення) відповідачем від виконання обовязків Голови правління ПрАТ «Автоелектроапаратура» ОСОБА_2 є незаконним, оскільки проведено з порушенням норм чинного трудового законодавства, Закону України «Про акціонерне товариство», Статуту ПрАТ «Автоелектроапаратура» та умов укладеного між сторонами у справі Контракту.

Доводи апеляційних скарг представника ПрАТ «Автоелектроапаратура» ОСОБА_5 та ОСОБА_3 висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування або зміни судова колегія не знаходить.

Окрім того, 27.03.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі, оскільки суд першої інстанції не розглянув позовних вимог в частині поновлення його порушеного трудового права, зокрема про скасування запису у Єдиному державному реєстрі юридичних і фізичних осіб-підприємців ПрАТ «Автоелектроапаратура» про відсторонення від виконання обовязків Голови правління товариства та позовні вимоги про внесення реєстратором (уповноваженими особами) до ЄДР записів про скасування запису та внесення відомостей про керівника товариства.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 18.04.2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ПрАТ «Автоелектроапаратура» про визнання незаконним та скасування рішень ОСОБА_4 ПрАТ «Автоелектроапаратура» в частині скасування запису в Єдиному державному реєстрі, допущення рішення до негайного виконання відмовлено.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ПрАТ «Автоелектроапаратура» в частині скасування запису в Єдиному державному реєстрі закрите.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки дана ухвала постановлена з порушенням вимог матеріального та цивільно-процесуального права.

Закриваючи провадження у справі в частині заявлених позовних вимог про скасування запису в Єдиному державному реєстрі та допущення до негайного виконання рішення суду про визнання незаконними рішень ОСОБА_4 ради товариства про усунення від виконання обовязків Голови правління ПрАТ «Автоелектроапаратура» суд у своїй ухвалі зазначив, що справа цій частині заявлених позовних вимог повинна розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

З таким висновком суду безперечно погодитись не можна з наступних підстав.

ОСОБА_2О звернувся в суд з позовом до ПрАТ «Автоелектроапаратура» про визнання недійсними та скасування рішень ОСОБА_4 ради товариства про усунення (відсторонення ) від виконання обовязків Голови правління товариства.

В уточнених позовних вимогах ОСОБА_2 просив поновити порушені відповідачем його трудові права, шляхом скасування запису у Єдиному державному реєстрі відомостей про керівника ПрАТ «Автоелектроапаратура».

До участі в розгляді справи суд в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача притягнуто Державного реєстратора реєстраційної служби Тиврівського районного управління юстиції Вінницької області та ОСОБА_3 на якого тимчасово були покладені виконання обовязків Голови правління товариства.

Визнавши незаконними та скасувавши рішення ОСОБА_4 ради ПрАТ «Автоелектроапаратура» про усунення (відсторонення) позивача ОСОБА_2 від виконання обовязків Голови правління товариства, суд першої інстанції закрив провадження у справі в частині уточнених позивачем вимог. Таким чином, суд фактично не прийняв, передбачених законом мір щодо поновлення порушених трудових прав позивача та можливості виконання ним своїх службових обовязків, відповідно до умов укладеного Контракту.

Висновок суду, щодо необхідності розгляду уточнених позовних вимог ОСОБА_2 в порядку адміністративного судочинства не ґрунтується на вимогах Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», оскільки позивачем дії Державного реєстратора реєстраційної служби Тиврівського районного управління юстиції, Вінницької області у даній справі не оскаржувались, і відповідних вимог ОСОБА_2 не заявлялись.

Враховуючи наведене ухвала суду про закриття провадження у справі підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,307,308,311,313-315,317-319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги представника Приватного акціонерного товариства «Автоелектроапаратура» - ОСОБА_5 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 22 березня 2016 року залишити без зміни.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовільнити частково.

Ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 18 квітні 2016 року скасувати, а справу в цій частині позовних вимог направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів.

Суддя-доповідач: _______ ОСОБА_11

Судді: _______ Денишенко Т.О.

_______ ОСОБА_12