Справа № 473/2042/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"29" вересня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Висоцької Г.А.,

при секретарі - Радєвій Н.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1, її представника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська із застосуванням звукозаписувальної техніки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

29.06.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому вказує, що 21.07.1997 року на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Вознесенського міського та районного округів Омельчук І.М. і зареєстрованого в КП «Вознесенському МБТІ» за № 2378 вона є власником житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

У 2011 році з її дозволу в будинку зареєструвалися її рідна сестра ОСОБА_3 та її неповнолітній син ОСОБА_4, який на той період був неповнолітнім.

Відповідачі в будинку не проживали жодного дня, однак залишаються в ньому зареєстрованими. Увесь цей час відповідачі проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2.

Реєстрація відповідачів в будинку створює позивачу перешкоди в розпорядженні власністю, тому вона змушена звертатись до суду і просить визнати останніх такими, що втратили право користування належним їй будинком.

В судовому засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6. позов підтримали у повному обсязі і пояснили, що відповідачі являються її родичами, які звернулися з проханням до неї про реєстрацію її будинку для отримання ОСОБА_4 паспорту по досягненню ним повноліття.

Відповідачі не проживають в будинку з часу його реалізації, сторони не мають одна до одної претензій, відповідачі витрат по утриманню житла не несуть, проте ухиляються від зняття з реєстрації в зазначеному будинку і реєстрації за фактичним місцем проживання.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, судом належним чином повідомлялися за місцем фактичного проживання. Судові виклики отримали, причину неявки суду не повідомили, тому суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 21.07.1997року на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Вознесенського міського та районного округів Омельчук І.М. і зареєстрованого в КП «Вознесенському МБТІ» за № 2378 вона є власником житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1.

З 08.08.2011 року та з 01.09.2011 року в будинку також зареєстрована її сестра- відповідач ОСОБА_3 та племінник - відповідач ОСОБА_4

Проте відповідачі за місцем реєстрації взагалі без поважних причин не проживали та не бажали в подальшому користуватися будинком, оскільки постійно мешкають за адресою АДРЕСА_2, витрати по утриманню житла не несуть, їх особистих речей в будинку немає, проте вони без поважних причин не знялися з місця реєстрації, внаслідок чого створюються незручності власнику житла.

Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами (а.с. 14-16) а також поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, які підтвердили, що відповідачі в будинку не живуть і ніколи не мешкали.

Положеннями ст. 405 ЦК України передбачено, що члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідачі за місцем реєстрації без поважних причин не проживають з часу реєстрації, тобто понад встановлений законом річний строк, між ними та власником житла не встановлено наявність домовленості щодо іншого порядку користування житлом або інших строків збереження житлового приміщення.

З урахуванням вказаного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Висоцька Г.А.