Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
УХВАЛА

Іменем України

16 вересня 2016 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Батченка О.В. при секретарі Кваша С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за скаргою

ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції під час проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 49293259 неправомірними; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 49293259 від 10 листопада 2015 року, постанову по стягнення з боржника виконавчого збору від 17 листопада 2015 року, постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 04 грудня 2012 року, постанову про арешт коштів боржника від 04 грудня 2015 року, постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04 грудня 2015 року, постанову про розшук майна боржника від 14 березня 2016 року.

В судове засідання сторони не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Скаржник, згідно наданої заяви просив слухати справ без його участі, вимоги скарги підтримав в повному обсязі. Державний виконавець Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в судове засідання не з'явився, надав суду письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні скарги та судове засідання проводити без його участі.

Дослідивши матеріали скарги та доданих документів, суд встановив наступне.

01 квітня 2016 року у Центральному відділі державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_1 отримав копії постанов про відкриття виконавчого провадження № 49293259 від 10 листопада 2015 року, про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 7 010 грн. 35 коп. від 17 листопада 2015 року, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 04 грудня 2015 року.

В своїй скарзі ОСОБА_1 вказує, що крім цього, з матеріалів виконавчого провадження він зняв копії постанов про арешт коштів боржника від 04 грудня 2015 року, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04 грудня 2015 року, про поновлення виконавчого провадження він 14 березня 2016 року, про розшук майна боржника від 14 березня 2016 року.

В матеріалах справи відсутні зворотні поштові повідомлення з особистим підписом скаржника, які б підтверджували отримання ним вищезазначених постанов. Такі повідомлення не були надані й представником відділу Державної виконавчої служби при подачі своїх заперечень.

Отже, оскільки скаржник вчасно не отримав постанову про відкриття виконавчого провадження, тому не міг добровільно виконати рішення суду в строк, встановлений постановою.

Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 13 жовтня 2015 року скаржник подав касаційну скаргу, в зв'язку з чим було зупинено виконавче провадження, про що державним виконавцем винесено постанову від 29 грудня 2015 року.

В своїй скарзі ОСОБА_1 зазначає, що про винесену постанову про поновлення виконавчого провадження від 14 березня 2016 року він дізнався від державного виконавця 23 березня 2016 року. Крім цього, 23 березня 2016 року йому було запропоновано в добровільному порядку виконати рішення суду та сплатити на користь ОСОБА_2 70 103 грн. 52 коп. і судовий збір. Наступного дня ОСОБА_1 сплатив вказану суму.

Згідно ч. 1 ст. 28 ЗУ "Про виконавче провадження", у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЗУ "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе задовольнити скаргу, оскільки скаржник не отримував вчасно оскаржувані постанови та виконав рішення суду за вимогою державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 383, 384 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції під час проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 49293259 неправомірними.

Скасувати постанови державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження № 49293259 від 10 листопада 2015 року, про стягнення з боржника виконавчого збору від 17 листопада 2015 року, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 04 грудня 2012 року, про арешт коштів боржника від 04 грудня 2015 року, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04 грудня 2015 року, про розшук майна боржника від 14 березня 2016 року.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Центрального районного суду

м. Миколаєва ОСОБА_3