Справа №263/2191/16-ц Провадження №2/263/951/2016
21.03.2016 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: судді Ікорської Є.С. при секретарі Турчиній Н.К.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання біржового контракту дійсним, -
У судовому засіданні представника позивачки присутня не була, надала заяву, у котрій просила справу розглянути у її відсутність, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідачі до залу судового засідання не зявились по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлені в порядку передбаченому ч.5 ст.74 ЦПК України. Заяв про розгляд справи у відсутності відповідачів чи про відкладення розгляду справи від відповідачів до суду не надходило.
За таких обставин, з урахуванням думки представника позивачки, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутності відповідачів за наявними в справі доказами.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного
На підставі ст.15 ЗУ «Про товарну біржу» зазначена угода на час її укладення не потребувала нотаріального посвідчення. Правовідносини, що склалися між сторонами біржової угоди, мали місце до набрання чинності ЦК України в редакції 2004 року, тому відповідно до п.4 Прикінцевих положень підлягають застосуванню положення ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст.47 ЦК УРСР, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, нотаріальне посвідчення угод обовязкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.2 ст.48 цього Кодексу. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріально оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Факт домовленості позивачки та відповідачів щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 підтверджується наданими позивачкою письмовими доказами, зокрема копією технічного паспорту (а.с.8-9), копією договору купівлі-продажу квартири (а.с.6), копією реєстраційного посвідчення Маріупольського БТІ, згідно з яким за позивачкою зареєстровано право власності на квартиру (а.с.7).
Таким чином, договір купівлі-продажу жилого приміщення, сторонами у якому є громадяни, укладений з порушенням вимог ст.227 ЦК УСРС, якою передбачене обовязкове нотаріальне посвідчення угод цього виду. Проте сторони після складення вказаного договору виконали свої обовязки, тому суд вважає необхідним визнати угоду дійсною.
На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що вимоги позивачки щодо визнання угоди купівлі-продажу квартири слід задовольнити у повному обсязі.
На розподілі судових витрат позивачка не наполягала.
Керуючись ст. 10, 11, 59, 60, 79, 212-215, 224,233 ЦПК України, ст.47,227 УРСР в ред. 1963 року України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання біржового контракту дійсним - задовольнити.
Визнати дійсною біржову угоду №1605/01, укладену 16.05.2000 року на Універсальній товарній біржі «Содействие» між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, щодо купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивачем по справі заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: Є.С. Ікорська