Справа № 450/1076/13-ц Провадження № 2/450/60/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2016 р.Пустомитівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді -Кукси Д. А.
при секретарі -Рибак Н. В.

з участю :

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та поновлення строків, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_7 звернулися до суду з позовом, в якому просять поновити строк на зверненням до суду з позовом за захистом своїх порушених прав та стягнути з відповідача ОСОБА_6 в користь ОСОБА_4 7 821,37 грн. завданої матеріальної шкоди; судових витрат в розмірі 171 грн.; 5000 грн. моральної шкоди; 7172,89 грн. інфляційних втрат; стягнути з відповідача ОСОБА_6 в користь ОСОБА_7 5000 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди.

В обґрунтуванні своїх вимог позивачі покликаються на такі обставини:

26.07.2008 року о 21 год. 30 хв. н а/д Львів - Бібка, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки „ВАЗ - 2109" д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням позивача ОСОБА_4 та автомобіля марки „Вольво" д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням відповідача ОСОБА_6

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «ВАЗ-2109» отримав технічні ушкодження^ пасажир ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров"я.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 27.11.2008 року, ОСОБА_6 визнано винним в вчиненні ДТП яка мала місце 26.07.2008 року, та притягнено до адміністративної відповідальності.

Відповідно до висновку спеціаліста №539 експертного автотоварознавчого дослідження зід 19 вересня 2008 року, розмір матеріальної шкоди внаслідок технічних ушкоджень автомобіля, спричинених неправомірними діями відповідача ОСОБА_6, складає 7821,37 грн.

Позивачі вказують, що окрім матеріальної шкоди завданої пошкодженням автомобіля, позивачці ОСОБА_5 завдано також матеріальну шкоду ,яка полягає у тому, що в момент дорожньо-транспортної пригоди їй як пасажиру були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми,забою головного мозку середнього ступеня субарноїдального крововиливу,забою тканин лобової частини голови та нижніх кінцівок, що підтверджується довідкою виклику швидкої медичної допомоги від 26 липня 2008 року, медичною картою стаціонарного хворого №1687/650 від 27 липня 2008 року про перебування на стаціонарному, а надалі і на амбулаторному лікуванні. Період лікування проходив важко, за свої кошти вона придбала необхідні медикаменти, були затрачені значні кошти на посилене харчування, дорожні витрати. Матеріальні затрати за період лікування, що тривав з 26 липня по 18 серпня 2008 року на стаціонарному лікування та за період з 21 січня по 21 лютого 2009 року вона оцінює у 5000 гривень.

Також, позивачі вказують, що окрім матеріальної шкоди, в результаті дорожньо-транспортної пригоди їм спричинена моральна шкода, яка виразилась в порушенні звиклого режиму життя, переживаннями за стан здоров"я, клопотами по ремонту автомобіля, затрат часу, незручностей у ведені підприємницької діяльності. Тілесні ушкодження при дорожньо-трансопортній пригоді позначилися на загальному стані ОСОБА_5 відчуття сильних головних болей, коливання артеріального тиску, неможливість повноцінно виконувати домашню роботу. Виникла необхідність у звернені до суду, що є вкрай негативним фактом для них і особливо це відчувається із-за цинічного ставлення до ним відповідачем ОСОБА_6, який всупереч нормам людської моралі, ухиляється від добровільного відшкодування матеріальної та моральної шкоди за погодженням сторін. Завдану моральну шкоду оцінюють у 5000 тис. кожному.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали повністю та просять задоволити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_6 не з'явився, однак в ході судового розгляду справи звернувся до суду з заявою про застосування строків позовної давності.

В судовому засіданні представники відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 позовні вимоги позивачів заперечили, вважають їх необгрунтовними, оскільки позивачами не представлено жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували їх твердження про завдання їм матеріальної шкоди, яка виразилась у понесені матеріальних затрат на лікування оцінених позивачем ОСОБА_5 у 5000 грн. та завдання їм в наслідок ДТП моральної шкоди. Вимоги позивачів про стягнення суму інфляційних втрат вважають безпідставними, оскільки дія ч. 2 ст. ст. 625 ЦК України не поширюється на правовідносини, що виникають, у зв'язку із завданням шкоди. Також, просять суд застосувати до правовідносин строки позовної давності.

Проаналізувавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи та дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов задоволенню не підлягає, з таких підстав :

Судом встановлено, що 26.07.2008 року о 21 год. 30 хв. н а/д Львів - Бібка, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки „ВАЗ - 2109" д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням позивача ОСОБА_4 та автомобіля марки „Вольво" д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням відповідача ОСОБА_6

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «ВАЗ-2109» отримав технічні ушкодження^ пасажир ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров"я.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 27.11.2008 року, ОСОБА_6 визнано винним в вчиненні ДТП яка мала місце 26.07.2008 року, та притягнено до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.1166 ЦК України - майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до висновку спеціаліста №539 експертного автотоварознавчого дослідження від 19 вересня 2008 року,розмір матеріальної шкоди внаслідок технічних ушкоджень автомобіля марки „ВАЗ - 2109" д.н.з. НОМЕР_1, спричинених неправомірними діями відповідача ОСОБА_10, складає 7821,37 грн.

За вказаних вище обставин, суд вважає доведеним факт завдання відповідачем ОСОБА_6 позивачу ОСОБА_4 матеріальної шкоди внаслідок технічних ушкоджень автомобіля марки „ВАЗ - 2109" д.н.з. НОМЕР_1 у розмірі 7821,37 грн.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

На підставі встановлених судом обставин суд вважає, що окрім завданої позивачам матеріальної шкоди у зв'язку з пошкодження автомобіля, позивачу ОСОБА_5 завдані матеріальні збитки, які виразились у понесені витрат на лікування та реабілітації після отриманих травм внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини відповідача, що об'ктивно стверджується представленими суду доказами. А тому суму завданих збитків ОСОБА_5 у розмірі 5000 грн. суд вважає обгрунтовною.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як встановлено судом, позивачі дійсно зазнали моральної шкоди у зв'язку із вищевказаною дорожньо-транспортною пригодою. Заподіяна позивачам моральна шкода виразилася у перенесених ним душевних стражданнях, в незручностях, пов'язаних з неможливістю експлуатації автомобіля, в результаті чого довший час позивач перебував без транспортного засобу, що виразилось у порушенні нормального ритму життя, дискомфорті та постійне напруження у побуті, а також ухилення відповідача від відшкодування завданої ним шкоди. Розмір оціненої позивачами шкоди у 5000 грн. на кожного суд вважає, обгрунтовним та таким, що відповідає розміру та глибині завданої моральної шкоди.

Що стосується позовних вимог позивачів про стягнення з відповідача ОСОБА_6 інфляційний втрат, суд вважає безпідставними, оскільки дія ч. 2 ст. 625 ЦК України не поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із завданням шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Судом встановлено, що позивачі звернулись до суду з даним позовом 28.03.2013 року, тобто поза межами строку позовної давності.

Всупереч вимог ст. 10,60 ЦПК України, позивачами не представлено суду доказів, які б стверджували про поважність пропуску чи переривання строку позовної давності.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, по застосування якої заявлено у спорі, є підстави відмови у позові.

За вказаних вище обставин, у задоволенні позовних вимог позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, слід відмовити, у зв'язку із пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-218, 222 ЦПК України, ст. 16, 256, 257, 258, 261, 267 1166, 1167 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

СуддяД. А. Кукса