Справа № 186/1120/15-ц
Провадження номер № 2/0186/618/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кривошеї С. С.

при секретарі: Кравченко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_1.

В обґрунтування позову зазначає, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н від 05 січня 2006 року, згідно якого відповідачу були видані кредитні кошти в розмірі 5300,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до п.9.12. Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

У порушення умов договору відповідач ОСОБА_1 зобов'язання належним чином не виконав, тому, станом на 30 червня 2015 року за ним існує заборгованість за кредитним договором у розмірі 27 972,96 гривень. Сума заборгованості складається з заборгованості за кредитом в розмірі 4880,53 гривень, заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 21287,05 гривень, а також штрафів відповідно до п. 8.6 Умов кредитного договору, штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 гривень, штрафу (процентна складова) в розмірі 1308,38 гривень.

Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 27 975,96 гривень, судові витрати по справі в сумі 279,76 гривень.

У судове засідання представник позивача не з'явився, направив суду заяву, в якій прохав суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник за дорученням ОСОБА_2 позовні вимоги не визнали, представник позивача ОСОБА_2 надала суду заяву про застосування строків позовної давності згідно якої, у провадженні Першотравенського міського суду Дніпропетровської області знаходиться справа за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н від 05 січня 2006 року, згідно якого відповідачу були видані кредитні кошти в розмірі 5300,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з відсотковою ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 36,00% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовною заявою про захист свого порушеного права 09 липня 2015 року. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим до матеріалів справи самим позивачем, вбачається що останній платіж по кредитному договору було здійснено відповідачем 06 жовтня 2008 року у сумі 410,00 грн.

Відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України).

Відповідно до умов договору, укладеного ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем, кінцевий термін виконання кредитного зобов'язання відповідає строку дії картки. Строк дії картки в договорі визначений у два роки.

Автоматичне неодноразове продовження дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобов'язання, отже продовження дії картки для настання кінцевого терміну повернення заборгованості значення немає. Аналогічна правова позиція ВСУ викладена у справі №6-127цс14.

За договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України).

Щодо посилання позивача на факт того що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві, не можна розцінювати як складову частину кредитного договору, так як відповідач під такими умовами свого підпису не ставив.

Загальні умови надання споживчого кредиту не є складовою частиною укладеного між сторонами договору, якщо вони не підписувалися відповідачем. До такого висновку дійшов ВСУ в постанові від 11 лютого 2015 року №6-240цс14.

Просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

У судове засідання 11 жовтня 2016 року відповідач ОСОБА_1 та його представник за дорученням ОСОБА_2 не з'явились, представник за дорученням ОСОБА_2 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнає та просить суд врахувати доводи викладені у заяві про застосування строку позовної давності.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримав кредит, відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 05 січня 2006 року, в розмірі 5300,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідач ОСОБА_1 зобов'язання по кредитному договору № б/н від 05 січня 2006 року не виконав, тому станом на 30 червня 2016 року за ним існує заборгованість за кредитним договором у розмірі 27 975,96 гривень. Сума заборгованості складається з заборгованості за кредитом в розмірі 4880,53 гривень, заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 21 287,05 гривень, а також штрафів відповідно до п.8.6 Умов кредитного договору, штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 гривень, штрафу (процентна складова) в розмірі 1308,38 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору № б/н від 05 січня 2006 року.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 05 січня 2006 року, відповідачем 06 жовтня 2008 року сплачено в погашення заборгованості по кредиту 410,00 гривень, після чого більше платежів не було.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання; за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання; якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Абзацом другим п.31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи).

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. Особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (стаття 267 ЦК України).

На підставі п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно з ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За умовами договору № б/н від 05 січня 2006 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжною карткою відповідач зобов'язаний щомісячно в строки, визначені «Правилами здійснення операцій за картковими рахунками», здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, як виникла за попередній звітний місць, та погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів за користування кредитною лінією, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць.

Таким чином з моменту несплати відповідачем всіх платежів за попередній звітний місяць у позивача виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання.

Отже строк позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості з кредиту сплив 06 жовтня 2011 року, тоді як позовну заяву про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором подано банком до суду 03 серпня 2015 року, тобто з пропуском загального строку позовної давності звернення до суду три роки.

При таких умовах суд вважає за необхідне застосувати строк позовної давності, який передбачений ст.257 ЦК України, так як про це було заявлено відповідачем, та відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 261, 267, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, - суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - в і д м о в и т и.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: /С.С. КРИВОШЕЯ/