Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання Шептицька С.С., за участю відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кредитної спілки „Рівненщина на рішення Здолбунівського районного суду від 26 травня 2016 року у справі за позовом Кредитної спілки „Рівненщина до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року КС „Рівненщина звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення із них в солідарному порядку заборгованості по кредитному договору, в розмірі 32 940, 30 грн.

Рішенням Здолбунівського районного суду від 26 травня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням в частині, що стосуються стягнення заборгованості за кредитним договором із ОСОБА_2, КС „Рівненщина подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що суд першої інстанції безпідставно застосував строки позовної давності щодо основного боржника ОСОБА_2, та відмовив з цих підстав у задоволенні позовних вимог до нього, оскільки від останнього заява про застосування строків позовної давності не надходила.

Частиною 3 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/1295/2016 Головуючий у 1 інстанції : Кушнір О.Г. Доповідач : Григоренко М.П.

Положенням ч. 4 ст. 267 ЦК України закріплено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Із цих підстав просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, стягнувши з ОСОБА_2 на користь КС „Рівненщина 32940,30 грн. заборгованості по кредитному договору та судові витрати по справі.

В ході апеляційного розгляду справи відповідач ОСОБА_1 не заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалене місцевим судом рішення частковому скасуванню.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи КС „Рівненщина у задоволенні його позову до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив позовну давність. Проте повністю погодитися з таким висновком місцевого суду колегія суддів апеляційного суду не може.

Судом встановлено, що 21 березня 2007 року між КС „Рівненщина та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 729, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. під 4 % річних строком до 21 березня 2008 року (а. с. 7).

У забезпечення виконання позичальником зобовязань за кредитним договором між КС „Рівненщина та ОСОБА_1 було укладено договір поруки, за яким останній несе солідарну відповідальність поряд із основним боржником перед кредитором (п. 1.2 договору) (а. с. 7).

У порушення вимог ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач узяті на себе зобовязання за укладеним кредитним договором порушив.

Установлено, що станом на 31 серпня 2016 року позичальник ОСОБА_2 допустив кредитну заборгованість у сумі 32 940, 30 грн., з яких 3000, 00 грн. - сума основного боргу, 24111, 72 грн. - проценти за користування кредитом та 5828, 58 грн. - 3 % річних (а. с. 14).

Згідно зі статтею 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Тобто протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого цивільного права чи інтересу судом.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Тлумачення частини третьої статті 267 ЦК України, положення якої сформульоване з використанням обмежувальної частки «лише» (зі значенням «тільки», «виключно»), та відсутність будь-якого іншого нормативно-правового акта, який би встановлював інше правило застосування позовної давності, дає підстави стверджувати, що із цього положення виплаває безумовний висновок, відповідно до якого за відсутності заяви сторони у спорі позовна давність судом не застосовується.

Тобто ця норма встановлює суб'єктивні межі застосування позовної давності, а саме передбачає випадки, до яких позовна давність не застосовується судом у зв'язку з відсутністю відповідної заяви сторони у спорі.

Отже, позовна давність має диспозитивний, а не імперативний характер застосування.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 до суду із заявою про застосування строків позовної давності не звертався.

За наведеного, колегія суддів вважає, що позовні вимоги КС „Рівненщина до ОСОБА_2 про стягнення 32 940, 30 грн. кредитної заборгованості підлягають до задоволення.

В решті рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржено.

З урахуванням викладеного рішення місцевого суду не у повній мірі відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, через що підлягає частковому скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 303, 304, 307, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Кредитної спілки „Рівненщина задовільнити.

Рішення Здолбунівського районного суду від 26 травня 2016 року частково скасувати.

Позовні вимоги Кредитної спілки „Рівненщина до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки „Рівненщина 32 940, 30 грн. (тридцять дві тисячі девятсот сорок гривень тридцять копійок) заборгованості за кредитним договором № 729 від 21 березня 2007 року, з яких: 3000 грн. (три тисячі гривень) - тіло кредиту, 24 111, 72 (двадцять чотири тисячі сто одинадцять гривень сімдесят дві копійки - проценти за користування кредитом, 5 828, 58 (пять тисяч вісімсот двадцять вісім гривень пятдесят вісім копійок) - три відсотки річних.

В решті рішення місцевого суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки „Рівненщина 1840, 22 грн. (тисячу вісімсот сорок гривень 22 копійки сплаченого судового збору).

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 717, 58 (сімсот сімнадцять гривень пятдесят вісім копійок) судового збору недоплаченого при поданні відповідних процесуальних заяв у справі.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення. Воно може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : С.О. Гордійчук

ОСОБА_3