АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2999/16 Справа № 195/1555/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Тетеревятников А. П. Доповідач - Лаченкова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Міхеєвої В.Ю.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2016 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2015 року до Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2016 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 8831,75 доларів США, що за курсом 21,46 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.09.2015 року складає 189529,34 гривень за кредитним договором № SAMDN9672 від 06.10.2005року - залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» просить скасувати рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до кредитного договору №SAMDN9672 від 06.10.2005року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 5000.00 Долар США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Частиною першою ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У порушення зазначених норм закону та умов договору ОСОБА_2 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував внаслідок чого станом на 27.09.2015 року має заборгованість - 15395,69 Долар США, яка складається з наступного: 4926,74 Долар США - заборгованість за кредитом; 8295,88 Долар США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2173,07 Долар США - заборгованість за пенею та комісією. Позивач зменшив суму заборгованості,оскільки рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.06.2011року була вже стягнута заборгованість у розмірі 7006,69 Долар США з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» , а тому просив стягнути заборгованість у сумі 8831,75 Долар США.

Залишаючи позов ПАТ КБ «ПриватБанк» без задоволення, районний суд прийшов до висновку, що з правовідносин, що виникли між сторонами і тих самих підстав вже було ухвалене рішення іншим судом, що набрало законної сили, за яким стягнені основна сума заборгованості за кредитом, заборгованість за процентами та штрафні санкції.

Проте з такими висновком суду погодитись не можна, з наступних підстав.

Відповідно до умов кредитного договору №SAMDN9672 від 06.10.2005року відповідачка отримала кредит у розмірі 5000 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Позивач надав розрахунок заборгованості за кредитним договором з якого слідує, що відповідачка станом на 27.09.2015 року має заборгованість в сумі 15395,69 Доларів США, яка складається з: 4926,74 Доларів США заборгованості за кредитом; 8295,88 Доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 2173,07 Доларів США заборгованість за пенею та комісією.

Від цієї суми заборгованості позивач відрахував суму, у розмірі 7006,69 Доларів США, яка була задоволена судовим рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.06.2011 року з відповідача на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», тому різниця становить 8389 Доларів США, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 23,30 Доларів США штраф (фіксована частина) та 419,45 Доларів США штраф (процентна складова і визнав заборгованість в сумі 8831,75 Доларів США.

Наявність судового рішення про стягнення боргу за відсутності своєчасного виконання боржником свого зобов'язання (добровільного чи примусового) не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін.

Оскільки зобов'язання щодо погашення кредиту, виконано не в повному обсязі (що вбачається з розрахунку заборгованості) то за цей період на прострочену заборгованість нараховувались відсотки та пеня, все зазначене вище чітко вбачається із наданого до суду розрахунку заборгованості. Однак суд зазначені факти не дослідив

Відповідно до вимог ст. 536 ЦК України, за користування чужими

грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не

встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

При цьому, суд першої інстанції не звернув уваги та не надав правової оцінки абзацу другого вищезазначеної норми, відповідно до якого у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Таким чином, проценти за кредитним договором нараховуються до моменту повного погашення кредиту та виконання всіх передбачених договором грошових зобов'язань.

Враховуючи приписи ст.ст. 536, 1048, 1054 ЦК України, приходимо до висновку, що плата у вигляді нарахованих відсотків за користування позикою (кредитом) здійснюється за весь період користування, тобто до моменту, коли позичальник в повному обсязі виконає зобов'язання за договором та сплатить всю суму, яку він позичив у кредитора.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 5970 грн. 17коп.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» підлягає задоволенню, а рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2016 року - скасуванню .

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 8831,75 Доларів США, що за курсом 21,46 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.09.2015 року складає 189529,34грн. за кредитним договором № SAMDN9672 від 06.10.2005року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 5970,17 грн.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»-задовольнити. Рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2016 року - скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 8831,75 Доларів США, що за курсом 21,46 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.09.2015 року складає 189529,34 грн. за кредитним договором № SAMDN9672 від 06.10.2005 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 5970,17грн.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.Ю. Міхеєва