Справа № 761/7461/15-ц
Провадження №2/761/538/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 лютого 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Паночко О.М.

за участю представника ОСОБА_1: ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» про поділ майна подружжя та усунення перешкод в користуванні квартирою, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

16 березня 2015 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» про поділ майна подружжя та усунення перешкод в користуванні квартирою.

В своїх вимогах ОСОБА_1 просив: в порядку поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку квартири за адресою: АДРЕСА_1, у спільній власності ОСОБА_3 залишити ? частку квартири за адресою: АДРЕСА_1; розподілити між сторонами грошове зобов'язання за кредитним договором №343-22/09-2005К від 01.09.2005 року у відповідності до їх часток у праві спільної власності на житло до повного погашення кредиту; усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 шляхом зобов'язання ОСОБА_3 передати ключі від вхідних дверей квартири та не чинити перешкоди у здійсненні позивачем права користування квартирою.

Свої вимоги ОСОБА_1 обгрунтовував тим, що він перебував у шлюбі з відповідачем з 21.06.2003 року. Шлюб розірвано за рішенням суду. 01.09.2005 року сторонами було придбано однокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Як зазначає позивач, вказана квартира є спільним майном подружжя та придбана за 20 000,00 доларів США.

Крім того ОСОБА_1 зазначає, що його мати допомагала у придбанні квартири та сплатила кошти в сумі 7 000,00 доларів США. 13 000,00 доларів США було отримано в кредит. За умовами Кредитного договору ОСОБА_3 є позичальником, а ОСОБА_1 поручителем. Кредит сплачували сторони та ОСОБА_5 (мати ОСОБА_1.).

Так як стан квартири був незадовільним, сторони проживали в квартирі матері за адресою: АДРЕСА_3, а мати переїхала в нову квартиру. В придбаній квартирі мати проживала до 17.02.2015 року.

17.02.2015 року ОСОБА_3 вселилася в квартиру, придбану під час шлюбу, звідки самовільно вивезла речі ОСОБА_5 та змінила замки на вхідних дверях. На численні прохання ОСОБА_1 впустити його до квартири та надати дублікати ключів від вхідних дверей ОСОБА_3 відмовляє. Тому, оскільки ОСОБА_3 чинить перешкоди в користуванні квартирою, ОСОБА_1 просить усунути перешкоди в користуванні нею.

16.06.2015 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» про поділ майна подружжя.

В позовних вимогах ОСОБА_3 просить: залишити їй 4/5 частин квартири АДРЕСА_1

Свої вимоги ОСОБА_3 обгрунтовує тим, що вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_1, починаючи з 21.06.2003 року по 28.03.2015 року. Шлюб було розірвано за рішенням суду. Під час шлюбу вона придбала в кредит однокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Як зазначає ОСОБА_3, мати ОСОБА_1 - ОСОБА_5 не несла витрати на придбання квартири, так як гроші на первісний внесок в рахунок вартості квартири в повному обсязі заплатила вона за допомогою її брата - ОСОБА_6

ОСОБА_1 неплатоспроможний та не зацікавлений в сплаті кредиту так як він має інше місце проживання.

Як зазначає ОСОБА_3, суд може відступити від рівності часток на тій підставі, що з нею проживає неповнолітня донька і аліментів, які сплачує ОСОБА_1 недостатньо для розвитку дитини; дитина не бажає проживати з батьком.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти зустрічного позову заперечив та просив відмовити в їх задоволенні, оскільки відсутні підстави для відходу від рівності часток. Також пояснив, що доцільніше буде поділити заборгованість за Кредитним договором, яка виникла з 21.01.20015 року, після розлучення сторін.

ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення первісних позовних вимог та просив задовольнити зустрічний позов.

ПАТ «Укрсиббанк» в судове засідання представника не направив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, до суду не надійшли пояснення чи заперечення проти заявлених вимог.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Вислухавши думку сторін, свідків, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічний позов частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 21.06.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_7.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 17.03.2015 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_7. в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку ОСОБА_1 щомісячно, починаючи з 21.01.2015 року.

Рішення пред'явлено до виконання.

За Договором купівлі-продажу квартири від 01.09.2005 року, ОСОБА_3 придбала квартиру АДРЕСА_1

01.09.2005 року між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_3 (далі - Позичальник) укладений Кредитний договір №343-22/09-2005К за яким ОСОБА_3 отримала кредит в сумі 13 000,00 доларів США для купівлі однокімнатної квартири АДРЕСА_1

За договором поруки №343-22/09-2005К від 01.09.2005 року, що укладений між АКІБ «Укрсиббанк» (далі - Банк) та ОСОБА_1 (далі - Поручитель), ОСОБА_1 зобов'язався перед Банком відповідати за виконання Позичальником усіх його зобов'язань, що виникли з Кредитного договору №343-22/09-2005К від 01.09.2005 року.

01.09.2005 року між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки №343-22/09-2005К за яким ОСОБА_3 передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 на забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №343-22/09-2005К від 01.09.2005 року.

За інформацією, яка надана ПАТ «УкрСиббанк» за вказаним кредитним договором станом на 21.07.2015 року заборгованість відсутня, залишок основної кредитної заборгованості становить 4 478,04 грн.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст.61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя (ч.2 ст.61 СК України).

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України).

Стаття 70 СК України визначає, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1). При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї (ч.2). За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування (ч.3).

Відповідно до п.23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року за № 11 вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Під час слухання справи в судовому засіданні були опитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, але оскільки їх свідчення суперечливі, тому суд не може взяти до уваги пояснення свідків при вирішенні справи.

Суд не вбачає підстав для відступу від засади рівності часток подружжя на користь ОСОБА_3, оскільки в судовому засіданні не встановлено, що ОСОБА_1 не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, розмір аліментів, які одержує ОСОБА_3, недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування їх дитини.

Також суд не може взяти до уваги посилання ОСОБА_3 на недостатність аліментів, які сплачує батько на утримання дитини так як їх не вистачає для сплати відпочинку дитини в літньому таборі, оскільки витрати на літній відпочинок дитини є додатковими витратами.

А тому суд приходить до висновку про поділ спільного майна та зобов'язання подружжя, враховуючи, що між ними відсутня інша домовленість, наступним чином: визнати за сторонами по ? частині придбаної під час шлюбу квартири та розділити в рівних частках зобов'язання за кредитним договором, оскільки кошти були отримані для придбання спільного майна подружжя.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 щодо усунення перешкод в користуванні квартирою варто зазначити наступне.

Стаття 41 ч.1 Конституції України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує (стаття 319 ЦК України).

У відповідності із ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснила, що дійсно після вселення в спірну квартиру вона змінила замки на вхідних дверях, яких було два та надала ОСОБА_1 ключі лише від одного замка. Крім того, суду пояснила, що вона не бажає, щоб ОСОБА_1 користувався квартирою, яку вона придбала.

Отже, так як ОСОБА_3 в судовому засіданні визнала, що вона чинить перешкоди в користуванні ОСОБА_1 квартирою, тому суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача про усунення перешкод в користуванні квартирою.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 57 - 61, 79, 88, 212 - 215 ЦПК України; ст.41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, ст. ст. 57, 60, 61, 65, 69-71 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» про поділ майна подружжя та усунення перешкод в користуванні квартирою - задовольнити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати:

- за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1,

- за ОСОБА_3 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1.

В порядку поділу спільного майна подружжя розподілити між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по ? частині грошового зобов'язання за Кредитним договором №343-22/09-2005К від 01.09.2005 року, яке існує з 21.01.2015 року та до повного виконання зобов'язань.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом зобов'язання ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 та передати ключі від вхідних дверей квартири.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Г.Притула