Справа № 500/7030/15-ц
Провадження № 2/500/14/16
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2016 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Адамова А.С.,

при секретарі Хачатрян А.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі матеріали по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.01.2016 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно задоволено.

У рішенні допущені описки, а саме: неправильно вказана адреса розташування обєкта нерухомого майна та у 29 абзаці мотивувальної частини рішення неправильно зазначені частки обєкта нерухомого майна.

Відповідно до ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне виправити описку в резолютивній частині рішення.

Керуючись ст.ст. 210, 219 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Виправити допущені описки у рішенні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12 січня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно.

Перші двадцять девять абзаців мотивувальної частини рішення суду вважати правильними у наступній редакції:

«24.11.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним як за спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, померлого 02.08.2006 року, та матері ОСОБА_4, померлої 08.03.2013 року, право власності на: 4/13 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: вул. Шкільна, б. № 112 в с. Першотравневе Ізмаїльського району Одеської області; земельну ділянку площею 1,00 гектарів, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення особистого селянського господарства, мотивуючи тим, що нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з тим, що в документах на будинок, зокрема технічному паспорті на частку житлового будинку, свідоцтві про право власності на житло, довідці МБТІ № 07 від 20.03.2015 року є розбіжності у статусі нерухомого майна та його характеристиці, а за спадковою земельною ділянкою не сформований кадастровий номер.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Ізмаїльського району Одеської області, сповіщена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надала до суду письмову заяву про визнання позовних вимог ОСОБА_1 та розгляд справи без участі її представника.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Ізмаїльським комітетом по приватизації від 19.07.1994 року, 4/13 частин житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: вул. Шкільна, б. № 112, с. Першотравневе Ізмаїльського району Одеської області, належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві особистої власності, що підтверджено довідкою КП «Ізмаїльське МБТІ» № 07 від 20.03.2015р.

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії РІ №486345, виданого 26.11.2002 року ОСОБА_2 сільською Радою народних депутатів, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ОД №10-16-163 ОСОБА_4 належить земельна ділянка площею 1,00 гектарів, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 066627 від 08.08.2006 року, виданого виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_3 помер 02.08.2006 року.

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить його половина від 4/13 частин, тобто 2/13 частин житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: вул. Шкільна, б. № 112, с. Першотравневе Ізмаїльського району Одеської області.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до заповіту, посвідченого 03.09.20102 року секретарем Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 169, ОСОБА_3 заповів усе своє майно, яке на день смерті буде йому належати та де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, ОСОБА_1.

Таким чином, половину 4/13 частин 2/13 житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: вул. Шкільна, б. № 112, с. Першотравневе Ізмаїльського району Одеської області, яка належала ОСОБА_3, фактично прийняв його син ОСОБА_1,оскільки на день смерті, час відкриття спадщини, проживав та був зареєстрований зі спадкодавцем за однією адресою (довідка №923 від 17.08.2007р., а.с.11). Але юридично своїх прав не оформив.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 332914 від 11.03.2013 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 померла 08.03.2013 року.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 2/13 частин житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: вул. Шкільна, б. № 112, с. Першотравневе Ізмаїльського району Одеської області, земельна ділянка площею 1,00 гектарів, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області.

Частиною 1 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого 24.02.2012 року секретарем Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 02, ОСОБА_4 заповіла усе своє майно, яке на день смерті буде їй належати та де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось ОСОБА_1.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) заповіт ОСОБА_4 від 24.02.2012 року є чинним, не змінювався та не скасовувався.

Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті ОСОБА_4, відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає.

Інших спадкоємців немає.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 спадщину після смерті матері ОСОБА_4 прийняв фактично, оскільки на день смерті спадкодавця, час відкриття спадщини та протягом шести місяців проживав та був зареєстрований зі спадкодавцем за однією адресою, що підтверджено довідкою виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 26.08.2015 року за № 529.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5 №02-14/703 від 10.11.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з тим, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. В якості правовстановлюючого документу позивачем надане свідоцтво про право власності на житло, що складає квартиру №1, а згідно довідки №07, що надана 20.03.2015 року КП «Ізмаїльське МБТІ» померлим подружжям належало 4/13 частки житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований в с. Першотравневе, вул.. Шкільна, б. № 112. В документах на будинок, зокрема технічному паспорті на частку житлового будинку, свідоцтві про право власності на житло, довідці МБТІ № 07 від 20.03.2015 року є розбіжності у статусі нерухомого майна та його характеристиці, а за спадковою земельною ділянкою не сформований кадастровий номер.

Як встановлено судом, 4/13 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: вул. Шкільна, б. № 112 в с. Першотравневе Ізмаїльського району Одеської області була належним чином зареєстрована за спадкодавцями ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що окрім вищенаведеного підтверджується наявною у матеріалах справи інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №51558240 від 12.01.2016р.

Відповідно до наданої інформаційної довідки КП «Ізмаїльське МБТІ» №9 від 11.01.2016р. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 19.07.1994р., належали 4/13 часток обєкта нерухомості по вул. Шкільна, б. № 112, с. Першотравневе Ізмаїльського району.».

Резолютивну частину рішення суду вважати правильною у наступній редакції:

«Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 4/13 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: вул. Шкільна б. № 112 в с. Першотравневе Ізмаїльського району Одеської області, які складаються з літ. З житловий будинок, літ. Б вбиральня, літ. В сарай, літ. Г літня кухня, літ. Д гараж, літ. Е сарай, літ. Ж сарай, надвірні споруди: №4-ворота, №6 басейн, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлого 02.08.2006 року, ОСОБА_4, померлої 08.03.2013 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 13.01.2016р.».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Особою, яка брала участь, але не була в судовому засіданні ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_6