Справа № 766/8379/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

04.10.2016 року cуддя Херсонського міського суду Херсонської області Єпішин Ю.М. розглянувши клопотання позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна», про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області до ОСОБА_2, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна», про відшкодування шкоди.

Позивачем одночасно з зазначеною позовною заявою була надана заява про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1), а саме на автомобіль НОМЕР_2, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) VF1FWOGB542039361, та заборонити ОСОБА_2 та іншим особам відчужувати це майно, з метою забезпечення позову про відшкодування майнової шкоди.

Розглянувши матеріали справи, вважаю, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З поданого позову вбачається, що позивач вимагає відшкодування ОСОБА_1 майнової шкоди, ціна позову визначена у розмірі 45295,31 грн.

Частиною 3 ст. 151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосовувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до доданої до заяви про забезпечення позову копії посвідчення водія СХХ 212548, страхового полісу №АІ/0713141 - транспортний засіб ««RENAULT KANGOO» реєстраційний номер НОМЕР_3, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) VF1FWOGB542039361 належить ОСОБА_2.

Зі змісту положень ст. 152 ЦПК України вбачається, що накладення арешту на майно відповідача допускається лише за умови, що майно належить відповідачу, та є необхідність саме у цьому виді забезпечення позову.

Згідно ч. 3 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Суддя вважає, що заявлений вид забезпечення позову щодо накладення арешту на майно відповідача передбачений цивільним процесуальним законодавством, є співмірними із заявленими позивачем вимогами, а дія застосованих обтяжень не виходить за межі предмета позову.

При задоволенні заяви про забезпечення позову, суд також керується прецендентною практикою Європейського суду з прав людини, а саме, в рішенні Горнсбі проти Греції від 19 березня 1997 р., яким встановлено, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача, а відтак й порушить права позивача на судовий захист, у звязку з чим, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, а саме необхідно накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) на автомобіль НОМЕР_2, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) VF1FWOGB542039361, та заборонити ОСОБА_2 та іншим особам відчужувати це майно з метою забезпечення позову про відшкодування майнової шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна», про відшкодування шкоди - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1), а саме на автомобіль НОМЕР_2, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) VF1FWOGB542039361, та заборонити ОСОБА_2 та іншим особам відчужувати це майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Термін пред'явлення до виконання 1(один) рік.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя Ю.М.Єпішин