233 № 233/2642/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

за участю секретаря Махота О.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

01 червня 2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 квітня 2003 року, актовий запис № 106, від якого дітей не мають. З червня 2010 року сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено у звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин. Позивачка вважає неможливим примирення і подальше збереження сімї, тому просила розірвати шлюб з відповідачем, залишивши за нею шлюбне прізвище.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, вважаючи також неможливим збереження сімї та примирення з позивачкою, зазначив, що на його думку між ним та позивачкою має бути вирішене питання про спільне нерухоме майно.

Заслухавши сторони і дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 23 квітня 2003 року зареєстрували шлюб (а.с. 6), від якого спільних дітей не мають. З червня 2010 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено в звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин. Спору про спільне майно між сторонами у теперішній час немає.

Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тривалість припинення шлюбно-сімейних відносин, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сімї ОСОБА_2 суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення.

В силу ст. 88 ЦПК України у зв*язку із задоволенням позовних вимог з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору (а.с. 1).

Керуючись ст. ст. 110, 111, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 130, 209, 212, 214-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (Морозовою) Любов*ю Іванівною, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 23 квітня 2003 року відділом РАГС Костянтинівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис за № 106.

Залишити за ОСОБА_2 Любов*ю Іванівною після розірвання шлюбу право іменуватися шлюбним прізвищем.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 витрати, пов*язані зі сплатою судового збору, в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя