Справа № 212/362/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Колочко О.В.,

секретарі судового засідання Деменко А.С.,

за участі:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька,

В С Т А Н О В И В:

25 січня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він являється пенсіонером, не працює, досяг 60 років, в звязку з різким здороженням життя та зростанням вартості комунальних послуг, матеріальне становище позивача значно погіршилося. Рідний син позивача відповідач ОСОБА_2 не надає йому матеріальну допомогу, хоча має таку змогу, оскільки працює, має стабільний високий дохід, але добровільно надавати таку допомогу відмовляється, в звязку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь, як на непрацездатного батька та такого, що потребує на матеріальну допомогу, аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно до зміни матеріального стану сторін.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, пояснив суду, що з 2006 року являється пенсіонером, розмір його пенсії складає 3300 грн., також він працює за договором, який укладає щомісяця, і отримує заробітну плату приблизно 2500 грн. Він є власником двох квартир, в одній з яких мешкає відповідач, котрий не сплачує комунальні послуги, і позивач, побоюючись накоплення боргів, сам сплатив заборгованість по комунальним платежам, і продовжує їх сплачувати. Вважає, що відповідач повинен надавати йому матеріальну допомогу у вигляді аліментів. Крім того, зазначив, що в минулому році брав кредит в розмірі 11 000 грн. на придбання телевізора для відповідача і сам погасив цю кредитну заборгованість. Він обізнаний про те, що відповідач сплачує аліменти на утримання двох дітей на користь своїх колишніх дружин в розмірі 1/4 та 1/6 частини його заробітку.

Відповідач в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позовних вимог, погодився сплачувати аліменти, пояснив, що виплачує аліменти на утримання двох дітей, і в звязку з цим у нього утримується більше половини заробітної плати, залишається приблизно 3300 грн.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених в письмових поясненнях, долучених до матеріалів цивільної справ, пояснила, що відповідач сплачує аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини, крім того він сплачує аліменти на утримання ще однієї дитини сина ОСОБА_5 в розмірі 1/6 частини. Вважає, що даний позов поданий для штучного зменшення обсягу виплачуваних аліментів, оскільки позивач працює, отримує велику пенсію, і не потребує на допомогу.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не зявилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Суд, вислухавши сторони, третю особу, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено і цей факт не оспорюється учасниками судового процесу , що позивач ОСОБА_6 петро Григорович є батьком відповідача ОСОБА_2.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на час розгляду справи, є непрацездатною особою у зв'язку із досягненням ним пенсійного віку, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», що підтверджується паспортом та посвідченням серії ААА № 727315 на ім'я ОСОБА_1 (а.с. 2,4).

Відповідно до довідки про склад сімї ЖБК «Жовтень-17» від 19.01.2016 позивач ОСОБА_1 являється членом вказаного ЖБК та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 6).

Однак, в судовому засіданні позивач пояснив, що за даною адресою проживає відповідач, тоді як сам позивач мешкає за адресою: АДРЕСА_1, і цей факт не оспорював ся учасниками судового процесу.

Відповідно до довідок, наданих ЖБК «Жовтень-17» за №№ 00024 від 06 травня 2016 року та 13 травня 2016 року відповідно, заборгованість по квартплаті та комунальним послугам станом 01 січня 2016 року була погашена в розмірі 5000 грн., а станом на 01.05.2016 заборгованість становить 3244,53 грн. (а.с. 70-71).

З довідки Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу № б/н від 15.01.2016 вбачається, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком в розмірі 3880,46 грн., починаючи з 13.06.2006 довічно (а.с. 5).

Відповідно до наданої Криворізькою північною обєднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Дніпропетровській області інформації від 16.06.2016 за № 11956/9/04-83-08-26, ОСОБА_1 отримав доходи з таких джерел: у першому кварталі 2015 року з УПФУ в Жовтневому районі м. Кривого Рогу 279,32 грн., протягом 2015 року з ТОВ «Южгіпроруда» щомісячно по 3300 грн., в першому кварталі 2016 року з УПСЗН у Дзержинському районі 500 грн., в першому кварталі 2016 року з ТОВ Южгіпроруда» 9900 грн.

Як вбачається з наданих позивачем копій виписних епікризів, останній перебував на стаціонарному лікуванні в період з 25.05.2010 по 07.06.2010 з діагнозом радикулопатія, в період з 19.10.2010 по 02.11.2010 з діагнозом гіпертонічна хвороба 2 ст., в період з 06.09.2011 по 16.09.2011 з діагнозом радикулопатія, в період з 22.03.2016 по 30.03.2016 з діагнозом ІБС:стенокардія напруги (а.с. 72-75).

Відповідно до заяви позичальника № АВНОRY130931929 від 09.11.2015 ОСОБА_1 отримав від ПАТ «Акцент-Банк» строковий кредит на 24 місяці в сумі 11499 грн. на придбання телевізору (а.с. 77).

Довідкою ПАТ «А-БАНК» повідомлено, що станом на 30.05.2016 року ОСОБА_1 не має заборгованості перед банком (а.с. 76).

Відповідно до довідки про доходи № 5907 від 27.10.2015 відповідач ОСОБА_2 працює на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та його заробітна плата за період з квітня 2015 року по вересень 2015 року складає 69746,84 грн. (а.с. 7).

Відповідно до довідок про доходи №№ 5910, 5911 від 27.10.2015, виданих ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», з заробітної плати ОСОБА_2 утримуються аліменти на утримання дітей в розмірі 49,8 % на утримання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з урахуванням наявної заборгованості по аліментах (а.с. 52, 53).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11.06.2015 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно до повноліття дочки (а.с. 49-50).

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 09 липня 2015 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5. В розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до повноліття сина (а.с. 51).

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 09 березня 2016 року ОСОБА_2 було відмовлено в задоволенні позовних вимог про зменшення розміру аліментів, які ОСОБА_2 виплачує ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків, суд повинен враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина.

Статтею 201 СК України визначено обов'язкові умови та підстави покладення на дітей обов'язку утримувати своїх батьків: діти досягли вісімнадцяти років; батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров'я; батьки потребують матеріальної допомоги; відсутні обставини для звільнення дітей від обов'язку утримувати своїх батьків.

Моментом виникнення обов'язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов.

При цьому судом враховуються всі інтереси сторін: непрацездатність батьків та їх потреба у матеріальній допомозі, матеріальне становище дітей, догляд дітей за батьками тощо. Також до уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність в батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Таким чином, в кожному конкретному випадку суд враховує всі види заробітку чи доходу як дітей так і батьків, та інші обставини і визначає розмір аліментів.

Сам по собі факт непрацездатності позивача не зумовлює виникнення у відповідача обовязку надання утримання та не свідчить про наявність у позивача потреби в отриманні матеріальної допомоги. Стан непрацездатності має супроводжуватись необхідністю отримувати позивачем матеріальної допомоги. Свідченням такої потреби є отримання позивачем доходів, які є меншими за прожитковий мінімум.

У той же час із матеріалів справи вбачається, що позивач отримує соціальне забезпечення від держави у достатньому розмірі, оскільки розмір пенсії, яку він отримує в сумі 3880,46 грн., перевищує прожитковий мінімум, встановлений для осіб, які втратили працездатність, Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" від 25.12.2015 р. N 928-VIII, який в розрахунку на місяць склав: з 01.01.2016р. - 1074 грн., з 01.05.2016р. - 1130 грн.

Крім того, як встановлено судом, позивач працює на підприємстві ТОВ «Южгіпроруда» і отримує заробітну плату в розмірі 3300 гривень, що не заперечував і сам позивач, який пояснив, що після усіх необхідних утримувань, він отримує сукупний дохід приблизно 5800 грн. на місяць.

Таким чином, судом вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача аліментів на непрацездатного батька з урахуванням його матеріального стану, який перевищує прожитковий мінімум, установлений законом, оскільки потреба в матеріальній допомозі означає, що сукупний дохід непрацездатного не забезпечує йому підтримання нормальної життєдіяльності, яка і є критерієм визначення прожиткового мінімуму. Факт непрацездатності не є безумовною підставою для виникнення у відповідача обовязку надання матеріальної допомоги, оскільки позивач повинен довести необхідність отримання такої допомоги.

Крім того, суд враховує, що у відповідача на утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей, на утримання яких він сплачує аліменти в розмірі 1/4 та 1/6 частини усіх своїх доходів, тобто це становить 41,5 % його заробітку.

Посилання позивача хворобливий стан, що потребує значних затрат на ліки та догляд не може бути прийнятий до уваги судом, оскільки позовні вимоги були заявлені в межах статей 202 та 205 СК України щодо стягнення аліментів на утримання, а вимоги щодо стягнення витрат, повязаних з тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю відповідно до статті 203 СК України позивачем не заявлялися та суду не доводилися, лише були надані чотири виписних епікризи (копії) про перебування позивача чотири рази на стаціонарному лікуванні з різними діагнозами протягом шести років.

Також, суд відкидає доводи позивача стосовно того, що він сплачує комунальні послуги за квартиру, в якій фактично мешкає відповідач, а також те, що для відповідача позивач отримував кредит, оскільки це не було доведено в судовому засіданні належними та допустимими доказами, і не є підставою для стягнення аліментів.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави, оскільки рішенням відмовлено в позові позивачу, якого звільнено від судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 201, 202 Сімейного кодексу України,є ст.ст. 3, 10, 11, 15, 58-61, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька, відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу в той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення був виготовлений та підписаний 27 липня 2016 року.

Суддя: О. В. Колочко