РІШЕННЯ №2/243/1982/2016

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 243/3566/16ц

29 червня 2016 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Пронін С.Г.

при секретарі Чевела С.Ю.

за участю представників

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер» м. Словянська про захист честі, гідності та ділової репутації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом вказуючи, що 30 березня 2015 року після проходження медичного обстеження йому стало відомо про те, що він з 25 грудня 2012 року перебуває на диспансерному обліку у наркологічному диспансері м. Словянська з діагнозом «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності». Про факт постановлення на облік його не повідомляли до відповідача за медичною допомогою він не звертався. Таким чином, поширена інформація не відповідає дійсності, дії лікаря завдають шкоду його діловій репутації, честі та гідності. Через постановку на облік він не може працевлаштуватись на посаду водія та отримати відповідний сертифікат у лікаря нарколога, що суттєво обмежує його громадянські права. Вважає, що рішення лікаря-нарколога про взяття його на облік є протиправним. Просив суд зобовязати Комунальну лікувально-профілактичну установу зняти його з диспансерного обліку з 25.12.2012 року.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і дав пояснення аналогічні позовній заяві.

Представник позивача за договором ОСОБА_1 погодився з поясненнями позивача ОСОБА_3

Головний лікар Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер» м. Словянська ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку на підставі рішення Лікарської консультаційної комісії від 28.12.2012року, законність перебування ОСОБА_3 на обліку було предметом спору і вже розглядалося у судовому порядку з постановкою судового рішення. Міський наркологічний диспансер ні яким чином не порушував діловій репутації, честі та гідності позивача ні якої інформації про нього не розповсюджував. Вважає позовні вимоги не обґрунтованими. Просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача за дорученням ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що ОСОБА_3 перебуває під наглядом лікаря нарколога КЛПУ «Міський наркологічний диспансер» м. Словянська з 2001 року. За період з 2001 по 2006 роки двічі знаходився в групі профілактичного нагляду з діагнозом: психічні та поведінкові розлади унаслідок вживання алкоголю, вживання зі шкідливими наслідками для здоровя. У 2010 році двічі доставлявся до кабінету експертизи алкогольного спяніння для медичного огляду, в обох випадках зроблено висновок психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, вживання зі шкідливими наслідками для здоровя. 25 грудня 2012 року був переведений з профілактичного нагляду в першу групу диспансерного нагляду з діагнозом психічні та поведінкові розлади унаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. Із грудня 2014 року при відвідуванні лікаря нарколога став наполягати на видачу сертифікату на керування автотранспортом. Двічі відмовлявся від запропонованого стаціонарного обстеження. 27.03.2015року був оглянутий лікарем неврологом на підставі чого був поставлений діагноз резідуальна енцефалопатія (токсична) з неврологічною симптоматикою психічні та поведінкові розлади унаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, нестійка ремісія. Вважає позовні вимоги не обґрунтованими та не підлягаючими задоволенню оскільки діагноз встановлений вірно, а представники міського наркологічного диспансеру ніякої інформації відносно ОСОБА_3 не поширювали. Просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши обставини, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якого порушено внаслідок поширення про нього та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 28.09.1990р. №7 Про застосування судами законодавства, яке регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян і організацій» під розповсюдженням відомостей які порочать честь, гідність і ділову репутацію, слід розуміти роздрукування цих відомостей у пресі, передачу по радіо, телебаченню, з використанням інших засобів масової інформації, викладені в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах, а також в іншій формі необмеженому числу осіб чи хоча б одній особі.

Згідно висновку ЛКК від 30.03.2015 року відносно ОСОБА_3 останньому встановлено діагноз розлад особистості та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності, стан нестійкої ремісії.

ОСОБА_3 з 27.12.2001 року неодноразово перебував під профілактичним наглядом з приводу «Психічних і поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю. Зловживання зі шкідливими наслідками». Рішенням ЛКК №812/113/3 від 28.12.2012 року його переведено та взято на диспансерний облік з діагнозом «Психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності». З приводу цього захворювання перебуває на обліку по теперішній час.

Відповідно до рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 09.11.2015року яке набуло чинності відповідно до рішення Апеляційного суду Донецької області від 23.12.2015року ОСОБА_3 було відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання дій неправомірними та скасуванню рішення комісії ЛКК №812/113/3 від 28.12.2012 року про взяття його з диспансерного обліку.

Враховуючи вище наведені обставини суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими, не доведеними та такими що не підлягають задоволенню оскільки в судовому засіданні сторона позивача не представила суду достовірних та допустимих доказів порушення честі, гідності та ділової репутації стосовно ОСОБА_3 того, що сторона відповідача порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача, поширює відносно нього недостовірну інформацію.

Позовні вимоги про зняття ОСОБА_3 з диспансерного обліку вже були предметом судового розгляду, про що було постановлено відповідне рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області, тому законність перебування ОСОБА_3 на диспансерному обліку в цьому судовому провадженні судом не вирішувалося.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,209,210,212ЦПК України ст.23,277ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер» м. Словянська про захист честі, гідності та ділової репутації та зняття ОСОБА_3 з диспансерного обліку Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер» м. Словянська відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Словянського міськрайонного суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: