Справа №751/5833/16-ц
Провадження №2/751/868/16
Рішення

Іменем України

22 вересня 2016 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Цибенко І. В.

при секретарі Брик Л. М.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, вселення та встановлення порядку користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1 шляхом вселення у вищезазначену квартиру, надання ключів та зобовязання відповідача не чинити перешкоди у користуванні житловим приміщенням за зазначеною адресою, а також просить виділити їй у користування кімнату площею 16, 10 кв.м. у вищевказаній квартирі. Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві власності на основі свідоцтва про право на спадщину від 29.05.2015 року належить 11/40 частина квартири за адресою: АДРЕСА_2. 9/20 зазначеної квартири згідно свідоцтва про право власності на житло від 26 листопада 2008 року та 11/40 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.05.2015 року належить відповідачці ОСОБА_2, яка чинить їй перешкоди у користуванні частиною квартири, не впускає її у житло. В добровільному порядку відповідач відмовляється вирішити питання щодо визначення порядку користування житлом, просить визначити порядок користування квартирою та виділити у її користування кімнату площею 16,10 кв.м.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Також зазначила, що вона, після смерті матері отримала у спадщину 11/40 частину квартири АДРЕСА_3. Відповідач, яка є власницею решти частини квартири не надає можливості їй користуватись своєю власністю та чинить перешкоди. Іншого житла вона не має, а тому просить захистити її майнові та житлові права.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що дійсно, вона мешкає разом з сином та чоловіком за адресою: АДРЕСА_1. Не заперечуючи право власності позивачки на 11/40 частину квартири, заперечує проти спільного проживання в одній квартирі з нею. Вважає, що частка позивачки значно менша, а отже остання має права на грошову компенсацію своєї частки у праві власності і відповідачка бажає її виплатити.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Розпорядження Чернігівської міської ради від 12.02.2016 року № 46-р , перейменовано вулицю 50 років ВЛКСМ на вулицю Козацька .

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.05.2015 року, виданого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, власниками по 11/40 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 6,13). Відповідно до вищезазначеного свідоцтва про право на спадщину у користуванні спадкоємців ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебуває кімната площею 16,1 кв.м. та в спільному користуванні знаходяться : ванна, кухня, коридор, вбиральня, що складає 11/20 частин квартири.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 26.11.2008 виданого Новозаводською районною у м. Чернігові радою, 9/20 частин квартири за адресою: АДРЕСА_4, що складаються з кімнати пл.. 12,7 кв.м., шафи пл.. 0,4 кв.м., шафи пл.. 0,4 кв.м., шафи пл.. 0,4 кв.м. належить ОСОБА_4

Право власності на зазначену квартиру зареєстровано в установленому законом порядку (а.с. 7, 12, 40).

Таким чином, з вищезазначених документів та згідно довідок КП «Новозаводське» від 09.11.2015 року вбачається, що між співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_5 ОСОБА_2 та спадкодавцем ОСОБА_5, яка померла 24.10.2014, було встановлено порядок користування квартирою та відкриті окремі особові рахунки.

Відповідно до довідки КП «Новозаводське» від 05.10.2015 (а.с.10) ОСОБА_1 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 (50 років ВЛКСМ)АДРЕСА_6.

З матеріалів перевірки ЧМВ УМВС України в Чернігівській області за заявою ОСОБА_1 про вжиття заходів до ОСОБА_2, яка чинить їй перешкоди у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_2 та з пояснень самої ОСОБА_2, вбачається, що вона дійсно чинить перешкоди ОСОБА_1В у користуванні частиною вищевказаної квартири, оскільки вважає, що частка останньої у праві власності є незначною, неподільною та нею не можливо спільно користуватись і володіти (а.с. 15, 57)

Відповідно до ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечується рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.383 ЦК України власник житлового будинку , квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї , інших осіб і не має право використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст.150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок(частину будинку),квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачка чинить позивачці перешкоди у користуванні частиною квартири за адресою: АДРЕСА_2, 11/40 частка якої належить позивачці на праві власності згідно свідоцтва про право на спадщину за законом.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і відповідачку слід зобов'язати усунути перешкоди в користуванні квартирою адресою: АДРЕСА_2, шляхом вселення ОСОБА_1 у зазначену квартиру та зобов»язати ОСОБА_2 надати позивачці ключі від квартири.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині виділення їй в користування кімнати площею 16,10 кв.м., що розташована в квартирі 37 по вул, вул.Козацька, будинок 48 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Виходячи з аналізу зазначеної правової норми слід дійти висновку, що ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі. Зокрема, при встановленні порядку користування будинком кожному зі співвласників передається в користування конкретна частина будинку з урахуванням його частки в праві спільної власності на будинок. Разом із тим виділені в користування приміщення можуть бути і неізольовані, і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно.

Враховуючи, що право часткової власності у позивача виникло в результаті отримання спадщини після померлої ОСОБА_5, яка складалась з 11/20 частин спірної квартири, а також враховуючи, що в користуванні спадкодавця перебувала кімната 16,1 кв.м., яку позивач просить виділити у користування, то виділення вказаної кімнати їй вцілому, порушить права відповідача ОСОБА_2, яка також успадкувала частку померлої ОСОБА_5

За таких обставин , позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають .

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають понесені та документально підтверджені судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 16, 319, 321, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 150 ЖК України, ст. 213-215, 209 ЦПК України, суд - В С Т А Н О В И В :ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1 шляхом вселення у вищезазначену квартиру, надання ключів та зобовязання відповідача не чинити перешкоди у користуванні житловим приміщенням за зазначеною адресою, а також просить виділити їй у користування кімнату площею 16, 10 кв.м. у вищевказаній квартирі. Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві власності на основі свідоцтва про право на спадщину від 29.05.2015 року належить 11/40 частина квартири за адресою: АДРЕСА_2. 9/20 зазначеної квартири згідно свідоцтва про право власності на житло від 26 листопада 2008 року та 11/40 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.05.2015 року належить відповідачці ОСОБА_2, яка чинить їй перешкоди у користуванні частиною квартири, не впускає її у житло. В добровільному порядку відповідач відмовляється вирішити питання щодо визначення порядку користування житлом, просить визначити порядок користування квартирою та виділити у її користування кімнату площею 16,10 кв.м. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Також зазначила, що вона, після смерті матері отримала у спадщину 11/40 частину квартири АДРЕСА_3. Відповідач, яка є власницею решти частини квартири не надає можливості їй користуватись своєю власністю та чинить перешкоди. Іншого житла вона не має, а тому просить захистити її майнові та житлові права. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що дійсно, вона мешкає разом з сином та чоловіком за адресою: АДРЕСА_1. Не заперечуючи право власності позивачки на 11/40 частину квартири, заперечує проти спільного проживання в одній квартирі з нею. Вважає, що частка позивачки значно менша, а отже остання має права на грошову компенсацію своєї частки у праві власності і відповідачка бажає її виплатити. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Розпорядження Чернігівської міської ради від 12.02.2016 року № 46-р , перейменовано вулицю 50 років ВЛКСМ на вулицю Козацька .З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.05.2015 року, виданого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, власниками по 11/40 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 6,13). Відповідно до вищезазначеного свідоцтва про право на спадщину у користуванні спадкоємців ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебуває кімната площею 16,1 кв.м. та в спільному користуванні знаходяться : ванна, кухня, коридор, вбиральня, що складає 11/20 частин квартири. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 26.11.2008 виданого Новозаводською районною у м. Чернігові радою, 9/20 частин квартири за адресою: АДРЕСА_4, що складаються з кімнати пл.. 12,7 кв.м., шафи пл.. 0,4 кв.м., шафи пл.. 0,4 кв.м., шафи пл.. 0,4 кв.м. належить ОСОБА_4Право власності на зазначену квартиру зареєстровано в установленому законом порядку (а.с. 7, 12, 40). Таким чином, з вищезазначених документів та згідно довідок КП «Новозаводське» від 09.11.2015 року вбачається, що між співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_5 ОСОБА_2 та спадкодавцем ОСОБА_5, яка померла 24.10.2014, було встановлено порядок користування квартирою та відкриті окремі особові рахунки.Відповідно до довідки КП «Новозаводське» від 05.10.2015 (а.с.10) ОСОБА_1 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 (50 років ВЛКСМ)АДРЕСА_6. З матеріалів перевірки ЧМВ УМВС України в Чернігівській області за заявою ОСОБА_1 про вжиття заходів до ОСОБА_2, яка чинить їй перешкоди у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_2 та з пояснень самої ОСОБА_2, вбачається, що вона дійсно чинить перешкоди ОСОБА_1В у користуванні частиною вищевказаної квартири, оскільки вважає, що частка останньої у праві власності є незначною, неподільною та нею не можливо спільно користуватись і володіти (а.с. 15, 57) Відповідно до ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечується рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні 11/40 частини квартири за адресою АДРЕСА_7 шляхом вселення її у вищезазначену квартиру.

Зобовязати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у користуванні 11/40 частини квартири за адресою АДРЕСА_7 та надати ключі від квартири ОСОБА_1.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І. В. Цибенко