Справа №339/64/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2016 року м. Болехів Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Стельмах М.Ю.

з участю позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача - Кваліфікаційна комісія Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про скасування реєстрації земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4, звернувшись до суду, просить скасувати реєстрацію земельної ділянки, площею 0, 0815 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд і будівель за адресою: м.Болехів, вул. Лисовицька,19.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що в ході розгляду справи за позовом ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою , де вона є відповідачем, виявлено, що 12.01.2015року ПП НВП "Геобуд" провело комлекс робіт з встановленням меж земельної ділянки в натурі для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,0815 га в м,Болехові по вул. Лисовицькій,19.

Позивач, як суміжний межівник зазначеної ділянки, не може погодитись з діями відповідача - сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_3 ПП НВП "Геобуд" при розробці документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_5, яку вважає неякісною та такою, що не відповідає вимогам закону. Зокрема :

- кадастровий план не засвідчений підписом та особистою печаткою інженера-землевпорядника;

- відповідач вніс відомості до кадастру зовсім іншої земельної ділянки і немав права одноосібно виконувати землеустрій та розробляти технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж;

- відповідач перевищив повноваження та взяв на себе обов"язки органу місцевого самоврядування, оскільки зазначив інше цільове призначення земельної ділянки, ніж те, яке зазначено в Державному акті;

- у витягу з Державного земельного кадастру від 31.11.2015року, не зазначений Державний акт на право приватної власноті на землю;

- на кадастровому плані, виготовленому відповідачем, не зазначено кадастрові номери суміжних земельних ділянок та контури об"єктів нерухомого майна.

Посилаючись на викладене, ст. 39 ЗК України " Про державний земельний кадастр", просить відповідача скасувати реєстрацію земельної ділянки.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та щодо виготовлення відповідачем неякісного землеустрою надала письмові пояснення, в яких додатково вказала на те, що технічна документація на земельну ділянку в м.Болехові по вул. Лисовицька,19 містить дописки, виправлення та документи, шо не передбачені нормами законодавства.

Окрім того, виконання робіт, здійснених за договором про надання послуг ( ст. 901 ЦК УКраїни), укладеним з ОСОБА_5, проведено з порушенням, оскільки дані щодо розміру земельної ділянки, зазначені в заяві замовника, не відповідають розмірам, зазначеним в Державному акті, на підставі якого і проводилися такі роботи.

Єдиним документом, що знаходиться в документації із землеустрою ПП НВП "Геобуд" - кадастровий план, виготовлений ОСОБА_3 , який не відповідає вимогам Закону України "Про державний земельний кадастр", оскільки виготовлений ним особисто, в той час як ст.26 зазначеного Закону перебачено, що розробниками документації із землеустрою є юридичні особи у складі яких працює не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників. А в ПП НВП "Геобуд" зареєстрований тільки один сертифікований інженер-землевпорядник ОСОБА_3, інші особи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не є сертифікованими спеціалістами і не можуть бути суб"єктами землеустрою.

Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з"явилися повторно, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи.

Зі згоди позивача суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Ст. 64 Конституції України передбачено право кожного на судовий захист.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Указана норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права полягає у позбавленні його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За таких обставин можна дійти висновку про те, що порушення, невизнання або оспорювання права власності особи на земельну ділянку є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Суд повинен установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. (правовий висновок Верховного Суду України від 03.09.2014 № 6-84цс14).

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Як вбачається із змісту позовних вимог на а.с. 41-45, пояснень в судовому засіданні, позивач звернулася до суду з вимогами про скасування реєстрації земельної ділянки, площею 0, 0815 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд і будівель за адресою: м.Болехів, вул. Лисовицька,19, власником якої є ОСОБА_5, оскільки вваєає, що технічна документація із землеустрою розроблена ПП НВП "Геобуд" для ОСОБА_5 згідно укладеного між ними договору є неякісною та недостовірною.

Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд не може вийти за межі позовних вимог, оскільки лише позивач згідно із ст.27,31 ЦПК визначає предмет і підставу, тобто обґрунтування, позову.

При розгляді справи встановлено, що ОСОБА_5, як замовник, дійсно 20.09.2014року уклала з приватним підприємством НВП "Геобуд" в особі директора ОСОБА_7, як виконавця, договір про виконання земельно-кадастрової інвентаризації земельної ділянки з встановленням та відновленням меж земельної ділянки в натурі. (а.с.75,76).

Підставою для виконання таких робіт була заява замовника та Державний акт.

З"ясовано, що ОСОБА_5 належить земельна ділянка в м.Болехові по вул. Лисовицькій,19 для обслуговування господарських будівель та ведення підсобного господарства- площею 0,0446га, що підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю від 05.09.1996року. (а.с.8).

Отже, позивач не є стороною зазначеного договору та не є власником земельної ділянки, реєстрацію на яку просить скасувати.

Однак оспорює цей договір, оскільки вважає його таким, що суперечить вимогам ст. 901 ЦК України , про що зазначає в письмовому поясненні на а.с.145 та через неякісно виготовлену технічною документацію на земельну ділянку гр. ОСОБА_5 просить скасувати її реєстрацію.

Позивач в письмових поясненнях на підтвердження факту порушеного права вказує на те, що за рахунок неякісно проведеного відповідачем землеустрою земельна ділянка гр. ОСОБА_5 збільшилася на 375кв.м., які вона "отримала в дарунок за рахунок земель комунальної власності і новосформована земельна ділянка порушує межі суміжних землекористувачів -ОСОБА_1М."(а.с.147).

В судовому засіданні позивач уточнила, що земельні ділянки ОСОБА_5 та належні їй , як суміжного землекористувача , не накладаються, але межі з нею не погоджувалися.

Проте, вказавши відповідачем ОСОБА_3, як єдиного сертифікованого інженера-землевпорядника ПП НВП "Геобуд", якого позивачка вважає відповідальним за якість робіт із землеустрою, вона не довела, як саме відповідач, виготовивши технічну документацію на земельну ділянку гр. ОСОБА_5 порушив, не визнав або оспорив її земельні права.

А сам факт неузгодження меж не може бути безумовною підставою для скасування реєстрації земельної ділянки.

Окрім того, слід заначити, що належність відповідача повинна визначатися на час подання позову. Відповідач - це особа, яку позивач вважає порушником його права, оскільки спосіб захисту порушеного права обирає позивач.

Належним є відповідач, який дійсно є суб'єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред'явленим позовом.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про землеустрій» землеустрій здійснюється на підставі: рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; судових рішень.

Згідно з пунктом «і» ч. 2 ст. 25 цього Закону одним із видів документації із землеустрою є, зокрема, технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

В силу ст.26 Закону України «Про землеустрій» розробниками документації із землеустрою є: юридичні особи , що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою; фізичні особи- підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.

Взаємовідносини замовників і розробників документації із землеустрою регулюються законодавством України і договором.

Права та обов'язки розробників документації передбачені із ст. 26, зокрема, розробники документації із землеустрою мають право:

а) виконувати роботи із складання документації із землеустрою;

б) погоджувати із замовником наукові, технічні, економічні та інші вимоги до документації із землеустрою, строк виконання робіт, їх вартість та порядок оплати;

в) вимагати індексації вартості виконаних робіт із землеустрою в порядку, встановленому законом;

г) авторства на створену ними документацію із землеустрою;

ґ) здійснювати авторський нагляд за реалізацією заходів, передбачених документацією із землеустрою;

д) вимагати зупинення робіт, що виконуються з порушенням документації із землеустрою і призводять до нецільового використання земель та їх псування;

е) вносити пропозиції щодо оновлення застарілої або розробки нової документації із землеустрою.

Розробники документації із землеустрою зобов'язані:

а) дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою;

б) інформувати зацікавлених осіб про здійснення землеустрою;

в) виконувати всі умови договору;

г) виконувати роботи із складання документації із землеустрою у строк, передбачений договором.

Як вбачається із змісту заявлених вимог, позивач фактично оспорює дії відповідача щодо неякісного та недостовірного проведення ним землеустрою , як до сертифікованого інженера-землевпорядника .

А в той же час заявляє вимоги про скасування реєстрації земельної ділянки, що не входять до його прав та обв"язків, передбачених Законом, тобто не є його компетенцією.

Одночасно з цим, позивач не включила до кола відповідачів ОСОБА_5, власника земельної ділянки по вул. Лисовицька,19 , реєстрацію щодо якої просить скасувати.

В ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 лютого, 22 квітня та 10 червня 2015 року зазначено, що згідно зі статтями 11, 33, 36, 119 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Якщо позивач помилився відносно обов'язку відповідача щодо поновлення порушеного права, суд має виходити зі статті 33 ЦПК України, а саме: якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, суд замінює первісного відповідача належним або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд відмовляє в задоволенні позов.

Суд зобов'язаний вирішити справу за тим позовом, що пред'явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

В той же час згідно з ч. 4 ст. 10, п. п. 1, 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, зобов'язаний роз'яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, сприяти здійсненню їхніх прав, а також суд повинен уточнити позовні вимоги та вирішити питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, згідно з порядком, передбаченим ст. 33 ЦПК України.

На виконання цих вимог Закону позивачу та його представнику, як в попередньому судовому засіданні 16.05.2015року (а.с.64), так і під час розгляду справи 16.08.2016року (а.с.113-116) були роз"яснені права щодо заявлення клопотання про залучення до участі в справі в якості співвідповідачів ОСОБА_5 та відділ Держгеокадастру, який здійснив реєєстрацію земельної ділянки та роз"яснено наслідки невчинення такої процесуальної дії - відмову від позову.

З метою уточнення позовних вимог судом оголошувалась перерва.

Однак, позивачка та її представник , уточнивши позовні вимоги на а.с.143-148, так і не заявляли клопотання про залучення до справи інших відповідачів, а суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів, що теж є підставою для відмови у позові.

На підставі викладеного, ст . 22, 25, 26 Закону України "Про землеустрій", керуючись ст. 10,33,59, 60, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача - Кваліфікаційна комісія Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про скасування реєстрації земельної ділянки відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд.

Якщо особи, які брали участь в справі, не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, то вони можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Болехівським міським судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ ГОЛОВЕНКО О.С.