Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., Карпенко С.О.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Голова Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області, про визнання заповіту недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_6, в інтересах якої діє ОСОБА_7, на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, просив визнати недійсним заповіт, складений його братом ОСОБА_8 та посвідчений 16 липня 2010 року секретарем виконавчого комітету Войнилівської селищної ради Боцюрко В.Б.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його брат ОСОБА_8., внаслідок чого відкрилась спадщина на належне останньому майно, а саме: однокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Після звернення до нотаріальної контори йому стало відомо про те, що брат за життя склав заповіт на користь сусіда ОСОБА_5

На час складання заповіту заповідач ОСОБА_4 був важко хворий, не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. Крім того, зазначений заповіт є нікчемним внаслідок недотримання форми та порядку посвідчення.

Справа розглядалась судами різних інстанцій неодноразово.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 вересня 2015 року, в позові відмовлено.

ОСОБА_6, в інтересах якої діє ОСОБА_7, не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, подала касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив із недоведеності позивачем того, що заповідач на час складання заповіту не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, а оцінені судом докази свідчать про те, що волевиявлення було вільним та відповідало волі померлого. Крім того, відсутні підстави для визнання заповіту нікчемним, оскільки порядок посвідчення заповіту було дотримано.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції після направлення справи судом касаційної інстанції на новий апеляційний розгляд, апеляційний суд виходив із висновків судово-психіатричної експертизи від 14-18 листопада 2011 року, повторної посмертної комісійної судово-психіатричної експертизи від 15 травня 2013 року та висновку призначеної апеляційним судом повторної посмертної судово-психіатричної експертизи від 22 травня 2015 року, інших оцінених доказів у справі, та погодився із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Такі висновки судів відповідають нормам матеріального і процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

Згідно із ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги про те, що судами надано неналежну оцінку показанням свідків зводяться до переоцінки досліджених судами доказів у справі, що не входить до компетенції суду касаційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України.

Посилання заявника на те, що оспорюваний заповіт було складено з порушенням процедури посвідчення заповіту при свідках, є необґрунтованими, оскільки наведені позивачем підстави для визнання заповіту нікчемним не дають підстав для задоволення позову в цій частині.

З огляду на викладене, подана ОСОБА_6, в інтересах якої діє ОСОБА_7, касаційна скарга підлягає відхиленню, а рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 грудня 2013 року та ухвала апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 вересня 2015 року- залишенню без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, в інтересах якої діє ОСОБА_7, відхилити.

Рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 вересня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова
С.О. Карпенко