справа №176/1961/14-ц
провадження №2/176/80/16
РІШЕННЯ

Іменем України

05 серпня 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді Павловської І.А.

при секретарі Ніколенко М.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Жовті Води цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення в рівних частках заподіяної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління звернулось до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить стягнення, в рівних частках, із відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 шкоду, заподіяну банку внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків в розмірі 85739 грн. 24 коп. та судовий збір в сумі 857 грн. 39 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що наказом філії Дніпропетровське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» №364-к від 18 серпня 2013 року призначена посаду керуючої Жовтоводсько-Пятихатського відділення №7787 ВАТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_3.

20 червня 2007 року начальником філії Дніпропетровського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» затверджена посадова інструкція Керуючого філії Жовтоводсько-Пятихатського відділення №7787 ВАТ «Державний ощадний банк України», з якою остання ознайомлена в той же день.

Наказом філії Дніпропетровське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» №171-к від 21 квітня 2003 року на посаду головного бухгалтера Жовтоводсько-Пятихатського відділення №7787 ВАТ «Державний ощадний банк України» була призначена ОСОБА_4.

2009 році керуючою філії Жовтоводсько-Пятихатського відділення №7787 ВАТ «Державний ощадний банк України» було затверджено положення про відділ організації бухгалтерського обліку, звітності та контролю філії Жовтоводсько-Пятихатського відділення №7787 ВАТ «Державний ощадний банк України» за підписом головного бухгалтера ОСОБА_4

Згідно наказу по філії Дніпропетровське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» №222 від 16 червня 2011 року комісією філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» проведене службове розслідування за фактом невідповідності суми зарахування пенсій філією Жовтоводсько-Пятихатське відділення АТ «Ощадбанк» сумі фінансування Пенсійним фондом України в Дніпропетровській області, в ході якого встановлено наступне.

Філією Жовтоводсько-Пятиатське відділення №7787 АТ «Ощадбанк» повідомлено Дніпропетровське обласне управління про те, що Пенсійним фондом України в 2008 році не повністю профінансовано суми перерахунку виплат пенсій військовим пенсіонерам. Загальна сума недофінансування складає 95739,24 грн.

В ході перевірки інформації, викладеної в зазначеному повідомленні, виявленні випадки, коли кошти по разовими виплатам (перерахунок пенсії, доручення на одноразову виплату) було зараховано на карткові рахунки без надходження профінансованої суми з дебету рахунку №2909 на кредит рахунку №2924, а саме в квітні, в травні, в червні, в липні 2008 року з рахунку 2924* згідно розпоряджень ПФУ були здійснені зарахування коштів (перерахунки пенсій та одноразових допомог) на пластикові картки військових пенсіонерів, але списання даних коштів з рахунку фінансування Пенсійного фонду України на транзитні рахунки №2924* здійснені не було, та відповідні зарахування були здійснені коштами Банку (електронні документи, були відправлені до департаменту платіжних систем з помилками в даних (файл 21). Загальна сума становить 95739,24 грн.

Підставою для формування 21 файлу у філії відділенні були списки на зарахування пенсій та меморіальні ордери, підписані керуючою філією відділенням ОСОБА_3 та головним бухгалтером ОСОБА_4 В п.6.2.7. Положення про відкриття та обслуговування карткових рахунків, затвердженого Постановою Правління ВАТ «Ощадбанк» №157 від 15 серпня 2003 року із змінами та доповненнями зазначено, що: «На підставі прибуткового касового ордера або платіжного доручення відповідальний працівник установи Банку формує електронні документи на зарахування коштів.» Тобто меморіальний ордер є підставою для формування файлу.

Але перерахування грошових коштів з рахунку 2909 на рахунок 2924 відбувалося або після формування файлу 21, або не відбувалося зовсім. Після отримання від департаменту платіжних систем файлів-підтверджень (dbf) про зараховані кошти та проведені операції по платіжним карткам перерахування на рахунок 2924 також не відбувалося. Таким чином, частина пенсійних коштів на рахунки клієнтів зараховувалися за рахунок дебіторської заборгованості, що свідчить про повну відсутність контролю з боку керуючого та головного бухгалтера за грошовими потоками в філії-відділенні.

Відповідно до виписки з рахунку за квітень 2008 року, на який здійснюється зарахування головним управлінням Пенсійного фонду України, встановлено, що сума зарахування становить 1651197,01 грн., залишок попереднього місяця становить 3311,19 гри., загальна сума коштів становить на рахунку 1654508,20 грн. Відповідно до виписки, встановлено, що використано коштів Пенсійного фонду України 1323510,62 грн. Залишок на кінець місяця становить 20589,64 грн., але фактична зарахована сума пенсіонерам становить 1327587,82 грн., різниця в сумі 4077,20 грн. зарахована коштами банку на пластикові картки пенсіонерів, про що свідчить виписки з рахунків військових пенсіонерів.

Відповідно до виписки з рахунку за травень 2008 року, на який здійснюється зарахування головним управлінням Пенсійного фонду України, встановлено, що сума зарахування становить 1962264,00 грн., залишок попереднього місяця становить 20589,64 грн., загальна сума коштів на рахунку становить 1982853,64 грн. Відповідно до виписки встановлено, що використано коштів ПФУ 1980746,02 грн. Залишок на кінець місяця становить 2107,62 грн., але фактично зарахована сума пенсіонерам 2055249 грн. 79 коп., різниця в сумі 74503,77 грн. зарахована коштами банку на пластикові картки пенсіонерів, про що свідчить виписки з рахунків військових пенсіонерів.

Відповідно до виписки з рахунку за червень 2008 року, на який здійснюється зарахування головним управлінням Пенсійного фонду України, встановлено, що сума зарахування становить 1544569,34 грн., залишок попереднього місяця становить 2107,62 грн., загальна сума коштів на рахунку становить 1546676,96 грн. Відповідно до виписки встановлено, що використано коштів ПФУ 1524980,24 грн. Залишок на кінець місяця становить 21696,72 грн., але фактично зарахована сума пенсіонерам 1539350,49 грн., різниця в сумі 14370,25 грн. зарахована коштами банку на пластикові картки пенсіонерів, про що свідчить виписки з рахунків військових пенсіонерів.

Відповідно до виписки з рахунку за липень 2008 року, на який здійснюється зарахування головним управлінням Пенсійного фонду України, встановлено, що сума зарахування становить 1561163,59 грн., залишок попереднього місяця становить 21696,72 грн., повернуто коштів 41685,09 грн. використано коштів ПФУ 1542291,45 грн., залишок на кінець місяця становить 9.87 грн., але фактично зарахована сума пенсіонерам 1545079,47 грн. різниця в сумі 2788,02 грн., зарахована коштами банку на пластикові картки пенсіонерів, про що свідчить виписки з рахунків військових пенсіонерів.

Таким чином, на думку позивача, з вини керівника, за квітень-липень 2008 року на балансі філії-відділенні виникла дебіторська заборгованість в сумі 95739,24 грн., так як вищевказані кошти були зараховані на карткові рахунки пенсіонерів без надходження профінансованої суми з дебету рахунку №2909 на кредит рахунку 2924.

Так, в супереч вимогам п. 9.2.1. Положення про порядок відкриття та обслуговування карткових рахунків в установах ВАТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління ВАТ «Ощадбанк», від 15 серпня 2003 року №157 зі змінами і доповненняіми, керуючим відділенням не було визначено працівників відповідальних за формування електронних документів та їх відправку до департаменту платіжних систем.

У пункті 12.9 Інструкції з виплати пенсій особам, звільненим з військової служби та деяким іншим особам установами ВАТ «Ощадбанк» визначено, що щомісяця на 1 число місяця, наступного за звітним, між регіональним управлінням ВАТ «Ощадбанк» та органами, що призначають пенсії складається Акт звірення розрахунків з виплати пенсії особам, звільненим з військової служби та деяким іншим особам в цілому по регіону та в розрізі балансових відділень AT Ощадбанку. В актах звірення зазначається стан заборгованості на початок звітного місяця, сума коштів, перерахована органами Пенсійного фонду України на виплату пенсій та допомоги, обсяг виплати AT «Ощадбанку» в розрізі способів виплат (готівкою, через поточні або карткові рахунки, поштовими переказами) та плата за поштові послуги, стан заборгованості на кінець звітного місяця в розрізі балансових відділень банку.

В Додатку 4 «Про затвердження Типової організаційної структури та Переліку основних завдань і функцій структурних підрозділів філій ВАТ «Ощадбанк», затвердженої постановою лравління ВАТ «Ощадбанк» від 29 січня 2010 року №35, чітко визначені функції Відділу бухгалтерського обліку, звітності та контролю з питань бухгалтерського обліку та звітності. Як зазначається в п. 1.5. Положення про організацію операційної діяльності в установах ВАТ Ощадбанк», відповідальність за організацію операційної діяльності в установах Банку несуть їх керівники відповідно до установчих документів та законодавства України. Згідно Положення про рганізацію бухгалтерського обліку та звітності в установах ВАТ «Ощадбанк», п. 2.8. Положення №450 та п. 4.1.1. Положення №119-3, відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та фіксування фактів здійснення всіх операцій у первинних документах, збереження протягом установленого строку оброблених документів, регістрів бухгалтерського обліку та звітності несе керівник банку, який зобовязаний, згідно п. 2.9 положення №450 та п. 4.1.2. Положення №119-3, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог головного бухгалтера служби бухгалтерського обліку щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів.

Головний бухгалтер, згідно вимог п. 2.21 положення №450 та п. 3.2.5. Положення №119-3, повинен забезпечувати організацію контролю за своєчасним та правильним відображенням в бухгалтерському обліку всіх операцій.

Згідно з посадовою інструкцією керуючий відділенням ОСОБА_3 визначає посадові обовязки працівників філії та несе персональну відповідальність за ефективність виконання покладених на відділення завдань і функцій.

Позивач вважає, що вищевикладені обставини свідчать про те, що у відділенні порушувалися вимоги Інструкції з виплати пенсій особам, звільненим з військової служби та деяким іншим особам установами ВАТ «Ощадбанк», затвердженої постановою правління ВАТ «Ощадбанк» від 28 грудня 2006 року №129, а саме п. 12.6. згідно якого головний бухгалтер повинна на перше число кожного місяця перевіряти правильність відображення сум виплат пенсій та своєчасність проведення зарахувань. Не було належного контролю з боку керівника відділення за дотриманням внутрішніх локальних документів та вимог.

Вказані факти також були встановлені в ході проведення службового розслідування та викладені у Висновку службового розслідування за фактом невідповідності суми зарахування пенсій філією Жовтоводсько-Пятихатське відділення АТ «Ощадбанк» сумі фінансування Пенсійним фондом України в Дніпропетровській області від 11 липня 2011 року.

При цьому, позивач звертає увагу на те, що відповідно до ст. 130 КЗпПП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків.

Наказом №1097 від 11 жовтня 2013 року про відшкодування шкоди заподіяної банку затверджено утримання із заробітної плати ОСОБА_3 по 1000,00 грн. щомісячно згідно поданої нею заяви про добровільне погашення заборгованості в сумі збитків в розмірі 95739,24 грн. Сума збитків банку на сьогоднішній день складає 85739,24 грн.

Згідно Наказу №242/К від 13 лютого 2014 року ОСОБА_3 звільнилась з займаної посади, на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін.

Крім того, 10 жовтня 2013 року ОСОБА_4, за власним бажанням, написала заяву про утримання з її заробітної плати грошових коштів в сумі 1000 гривень на погашення дебіторської заборгованості в сумі 95739,24 грн., починаючи з жовтня 2013 року.

Наказом №1097 від 11 жовтня 2013 року про відшкодування шкоди заподіяної банку затверджено утримання із заробітної плати ОСОБА_4, по 1000,00 грн. щомісячно згідно поданої нею заяви про добровільне погашення заборгованості в сумі збитків в розмірі 95739,24 грн. Станом на сьогоднішній день сума збитків складає 85739,24 грн.

Згідно Наказу №243/К від 13 лютого 2014 року ОСОБА_4 звільнилась з займаної посади, на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін.

Позивач вважає, що ступінь вини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у шкоді заподіяній Банку, внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків, однаковий, а тому просить стягнути з відповідачів, в рівних частках, заподіяну шкоду у розмірі 85739 гривень 24 копійки. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів судовий збір в сумі 857 гривень 39 копійок.

Представник позивач ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності від 23 листопада 2015 року, у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ОСОБА_2, який діє на підставі договору №1 від 01 травня 2015 року та договору №2 від 01 травня 2015 року, позовні вимоги не визнає у повному обсязі за таких підстав.

Позивач покладає повну матеріальну відповідальність за спричинені збитки на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 при цьому посилається на норми: посадової інструкції; положення про відділ організації бухгалтерського обліку, звітності та контролю філії Жовтоводсько-Пятихатським відділенням №7787, затвердженого 15 серпня 2009 року; положення про організацію бухгалтерського обліку, звітності та контролю філії Жовтоводсько-Пятихатським відділенням №7787, затвердженого 15 вересня 2003 року; ст.ст. 130, 134 КЗпП України.

Однак, вказані вище документи та норми КЗпП України не передбачають повну матеріальну відповідальності відповідачів за порушення трудового законодавства.

Також представник відповідачів зазначає, що позивач не укладав з відповідачами договори про повну матеріальну відповідальність.

Крім того, представник відповідача вказує на те, що позивач пропустив строк звернення до суду за вирішенням трудового спору, передбачений ст. 233 КЗпП України.

Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі за таких підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог та на підставі доданих доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні.

Згідно копії наказу філії Дніпропетровське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» від 18 серпня 2003 року за №364-к, ОСОБА_3 з 18 серпня 2003 року призначено на посаду керуючої Жовтоводсько-Пятихатського відділення №7787 ВАТ «Ощадбанк» з наданням їй права першого підпису на всіх грошових документах /а.с. 9/.

Згідно копії наказу філії Дніпропетровське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» від 21 квітня 2003 року за №171-к, ОСОБА_4 з 21 квітня 2003 року призначено на посаду головного бухгалтера Жовтоводсько-Пятихатського відділення №7787 ВАТ «Державний ощадний банк України» з наданням їй права другого підпису на всіх грошових документах /а.с. 9/.

Згідно висновку службового розслідування за фактом невідповідності суми зарахування пенсій філією Жовтоводсько-Пятихатське відділення АТ «Ощадбанк» сумі фінансування Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 11 липня 2011 року, встановлено, що внаслідок неналежного виконання своїх обовязків та вимог нормативних документів з боку керуючої Жовтоводсько-Пятихатського відділення ВАТ «Ощадбанк» ОСОБА_3 та головного бухгалтера Жовтоводсько-Пятихатського відділення ВАТ «Ощадбанк» ОСОБА_4 виникла дебіторська заборгованість в сумі 95739 гривень 24 копійки /а.с. 24-29/.

Наказом філії Дніпропетровського обласного управління Державного ощадного банку України від 11 жовтня 2013 року за №1097, на підставі письмових заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 10 жовтня 2013 року та у відповідності до п. 1.2. Положення про відшкодування шкоди заподіяної Ощадному банку України його працівниками, з метою покриття завданих збитків, затверджено утримання із заробітної плати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1000 гривень щомісячно /а.с. 181, 182, 183/.

13 лютого 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звільнено згідно наказу про припинення трудового договору №242/к та наказу про припинення трудового договору №243/к відповідно /а.с. 184, 185/.

Згідно довідки про заборгованість зарахування коштів на поточний рахунок одержувачів філії Жовтоводсько-Пятихатського відділення №7787 АТ «Державний Ощадний банк України» за період з 01 квітня 2008 року по 31 липня 2008 року, на час звільнення, із заробіної плати ОСОБА_3 та ОСОБА_4, за період з 01 жовтня 2013 року по 13 лютого 2014 року, утримано 10000 гривень в рахунок погашення заборгованості. В результаті зазначеного заборгованість останніх склала 85739 гривень 24 копійки /а.с. 180/.

01 липня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління звернулось до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить стягнення, в рівних частках, із відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 шкоду, заподіяну банку внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків в розмірі 85739 грн. 24 коп. та судовий збір в сумі 857 грн. 39 коп.

В поданому поясненні на заперечення від 09 лютого 2016 року представника позивача ОСОБА_5, який діє на підставі довіреності від 09 листопада 2015 року, в частині строків позовної давності, пояснив, що оскільки відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 10 жовтня 2013 року подали заяви про утримання з їх заробітної плати, з кожної окремо, грошових коштів в сумі 1000 гривень на погашення дебіторської заборгованості в сумі 95739 гривень 24 копійки, останніми було вичнено дії, що свідчать про визнання ними свого боргу.

При цьому, представник позивача зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Однак, суд не може погодитися з доводами представника позивача, оскільки спір про відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації працівником, є трудовим спором і відповідно регулюється нормами КЗпП України, а не ЦК України.

Так, якщо ст. 257 ЦК України встановлює загальний для цивільно-правових відносин строк позовної давності у три роки, то ст. 233 КЗпП України запроваджує для звернення до суду щодо вирішення трудових спорів максимально скорочені строки, а саме:

- для працівників у спорах про звільнення - місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки;

- для працівників у інших трудових спорах - тримісячний строк з дня, коли працівника дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права;

- для власника або уповноваженого ним органу у спорах про стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

Зазначені строки є спеціалізованими строками позовної давності.

Відповідно до розясень, які містяться в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» судам необхідно перевіряти, чи додержаний власником або уповноваженим ним органом встановлений ст. 233 КЗпП України річний строк з дня виявлення заподіяної працівником шкоди для звернення в суд з позовом про її відшкодування.

Днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником. Днем виявлення шкоди, встановленої в результаті інвентаризації матеріальних цінностей, при ревізії або перевірці фінансово-господарської діяльності підприємства, установи, організації, слід вважати день підписання відповідного акта або висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КЗпП України, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

Таким чином, за змістом ст. 234 КЗпП України, строки не перериваються і не призупиняються але можуть бути поновлені судом при наявності поважних причин.

При цьому, відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» з'ясовує не лише причини пропуску зазначеного строку, а й усі обставини справи, права та обов'язки сторін. При необґрунтованості вимог суд відмовляє в позові з цих підстав без посилання на строки звернення до суду, оскільки вони стосуються захисту порушеного права. При обґрунтованості вимог і поважності причин пропуску строку звернення до суду суд поновлює пропущений строк на звернення за вирішенням трудового спору і вирішує його по суті. При пропуску строку без поважних причин суд наводить у рішенні мотиви, чому він вважає неможливим його поновити, та зазначає, що відмовляє в позові саме з цих підстав, не аналізуючи в рішенні обґрунтованості вимог по суті.

Судом встановлено, що право на звернення позивача до суду з вимогою про відшкодування матеріальної шкоди виникло ще 11 липня 2011 року (за результатами службового розслідування за фактом невідповідності суми зарахування пенсій філією Жовтоводсько-Пятихатське відділення АТ «Ощадбанк» сумі фінансування Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області), однак з такою вимогою позивач звернувся лише 01 липня 2014 року, тобто більше ніж через два роки з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

Доказів пропуску строку, передбаченого ч. 3 ст. 233 КЗпП України, з поважних причин, позивач не надав.

Враховуючи викладене, оскільки позивач пропустив річний строк звернення до суду за вирішенням спору про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником, поновити його неможливо через відсутність поважних причин для поновлення цього строку, в задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі саме з цих підстав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 233, 234 КЗпП України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 33, 56, 58, 60, 61, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позову публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення в рівних частках заподіяної шкоди відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Жовтоводського міського суду І.А. Павловська