Справа № 323/2380/16-ц
10.10.2016 м. Оріхів
Оріхівський районний суд Запорізької області у складі судді Фісун Н.В., при секретарі Сабліній А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -
У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, на позовних вимогах наполягає.
Відповідач у судове засідання не з'явився, по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином у судовому порядку.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 (до укладення шлюбу Герус, свідоцтво про укладення шлюбу серії 1-ЖС №252153 від 23 квітня 1994 року) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, має у приватній власності житловий будинок №104, розташований по вул.Клименко в с.Новоандріївка, Оріхівського району, Запорізької області, що підтверджується Договором дарування будинку від 09.06.1993 року, посвідченим секретарем виконавчого комітету Новоандріївської сільської ради народних депутатів Оріхівського району Запорізької області та зареєстрованим в реєстрі за №73 від 09.06.1993 року, реєстраційним посвідченням Пологівського бюро технічної інвентаризації, технічним паспортом від 05 травня 1993 року (8-11).
Позивач у позовній заяві обґрунтовуючи свої вимоги щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням зазначила, що відповідач, її колишній чоловік, ОСОБА_2 у будинку, що належить позивачу на праві приватної власності не проживає з 2013 року. На теперішній час шлюб між ними розірвано, що також підтверджується рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 лютого 2013 року (а.с.20).
На підставі ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до положень ст. 71, ст. 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім"ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Відповідно до ст. 107 ЖК наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття.
За розясненнями п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року з подальшими змінами "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім"ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, на ствердження вибуття особи до іншого постійного місця проживання, суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 ЖК.
Підтвердженням того, що ОСОБА_2, не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, є акт обстеження будинку ОСОБА_1, де вказано, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований, але з 02 вересня 2013 року не проживає спірною адресою (а.с.22).
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11,74, 209, 212, 214 - 215, 218 ЦПК України, ст.ст.71, 72, 107 ЖК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року з подальшими змінами "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України"суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити у повному обсязі.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_4