Справа № 194/1846/15-ц
Провадження№2/194/130/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2016 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Пономаренко І.П.

за участю: секретаря судового засідання Сафонової А.Г.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, суд, -

В С Т А Н О В И В :

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 28 вересня 2007 року перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 30 травня 2014 року. Від спільного життя мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. В грудні 2013 року він разом з відповідачем за спільні кошти придбали квартиру АДРЕСА_1, власником якої на підставі договору купівлі-продажу є відповідач. У зв»язку з чим просить суд ухвалити рішення, яким визнати квартиру АДРЕСА_2, власником якої на підставі договору купівлі-продажу є ОСОБА_3спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3; в порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2, яка придбана на підставі договору купівлі-продажу в грудні 2013 року; стягнути з відповідача на його користь судові витрати в сумі 984 грн. 40 коп.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на вищезазначені обставини та просив суд позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на вищезазначені обставини та просив суд позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, але просила судовий збір розподілити порівну між нею та позивачем.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала повністю, але просила судовий збір розподілити порівну між нею та позивачем.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно ст.2 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом порушених або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Стаття 68 СК України передбачає, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте під час шлюбу.

Частиною 1 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

На правовідносини, які склалися між сторонами, поширюються вимоги ст. 368 ЦК України, згідно з якими майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 2007 року, та який було розірвано 30 травня 2014 року, що підтверджується копією рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 30 травня 2014 року (а.с.12).

За час перебування у шлюбі сторонами було придбано майно, яке згідно норм Сімейного кодексу України є спільною сумісною власністю, про розподіл якого ставить питання позивач, а саме - квартира АДРЕСА_1, згідно договору купівлі - продажу, посвідченого державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори 25 грудня 2013 року, стороною - покупцем в якому була відповідач ОСОБА_3 та у зв»язку з чим право власності на квартиру було зареєстровано ні ім»я відповідача.

Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні письмові докази, суд приходить до висновку, що при вирішенні питання про розподіл майна необхідно керуватися положеннями ст.ст. 60, 68 СК України, та позовні вимоги задовольнити та розподілити нерухоме майно, набуте сторонами під час шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 70 СК України порівну, визнавши квартиру АДРЕСА_2, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 974 грн. 40 коп., згідно квитанцій про сплату судового збору (а.с.4, 18).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, - задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_2, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 974 (девятсот сімдесят чотири) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його проголошення.

Головуючий суддя І.П. Пономаренко