Справа № 365/33/16-ц Головуючий у І інстанції Хижний Р. В.
Провадження № 22-ц/780/2585/16 Доповідач у 2 інстанції Кашперська Т. Ц.
Категорія 6 31.05.2016
УХВАЛА

Іменем України

31 травня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Антоненко В.І., Фінагєєва В.О.,

за участю секретаря Волинець Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Згурівського районного суду Київської області від 02 березня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про скасування судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова»,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

16 лютого 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу, посилаючись на те, що 29 грудня 2016 року видано судовий наказ, яким із неї на користь стягувача ТОВ «Новобудова» стягнуто борг за спожиті житлово-комунальні послуги в період з березня 2014 року по січень 2016 року в розмірі 12391,72 грн. та судовий збір. Вказувала, що не погоджується із вимогою щодо стягнення з неї заборгованості за начебто надані ТОВ «Новобудова» та отримані нею житлово-комунальні послуги, їх кількість та вартість, і має намір здійснювати захист своїх інтересів у відповідності до вимог цивільно-процесуального законодавства; судовий наказ отримала 06 лютого 2016 року.

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 18 лютого 2016 року заяву ОСОБА_2 було залишено без руху, а ухвалою від 02 березня 2016 року - визнано неподаною та повернуто заявнику.

Боржник ОСОБА_2, не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати ухвалу Згурівського районного суду Київської області від 02 березня 2016 року.

Колегія суддів, перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу, суд першої інстанції виходив із того, що в строк, визначений судом, заявник не усунула недоліки заяви.

Однак з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися із наступних підстав.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що 20 січня 2016 року ТОВ «Новобудова» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення суми заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, посилаючись на те, що на його балансі перебуває будинок № 150-г по проспекту Червонозоряному в м. Києві, в якому ним надаються житлово-комунальні послуги. Вказував, що боржник є власником квартири № 105 в даному будинку на підставі свідоцтва про право власності; 09 січня 2015 року між заявником та боржником укладено договір на надання послуг і утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, згідно якого споживач зобов'язалася оплачувати послуги в установлені договором строки. Боржник не сплачує за спожиті житлово-комунальні послуги, розмір заборгованості за період з березня 2014 року по січень 2016 року складає 12391,72 грн.; заборгованість в даному розмірі та судовий збір 689 грн. заявник ТОВ «Новобудова» просив стягнути із ОСОБА_2 шляхом видачі судового наказу.

До заяви ТОВ «Новобудова» надав в тому числі копію договору № 150Г/105 від 09 січня 2015 року з додатком № 1, а також розрахунок суми боргу із березня 2014 року по грудень 2015 року.

29 січня 2016 року Згурівським районним судом Київської області видано судовий наказ, яким стягнуто із ОСОБА_2 на користь ТОВ «Новобудова» борг за період з березня 2014 року по січень 2016 року в розмірі 12391,72 грн. Копію судового наказу ОСОБА_2 отримала 06 лютого 2016 року (а. с. 27).

12 лютого 2016 року ОСОБА_2 направила до суду засобами поштового зв'язку заяву про скасування судового наказу, посилаючись на те, що 29 грудня 2016 року видано судовий наказ, яким із неї на користь стягувача ТОВ «Новобудова» стягнуто борг за спожиті житлово-комунальні послуги в період з березня 2014 року по січень 2016 року в розмірі 12391,72 грн. та судовий збір. Вказувала, що не погоджується із вимогою щодо стягнення з неї заборгованості за начебто надані ТОВ «Новобудова» та отримані нею житлово-комунальні послуги, їх кількість та вартість, із заявником існує спір, вона має намір здійснювати захист своїх інтересів у відповідності до вимог цивільно-процесуального законодавства. Судовий наказ отримала 06 лютого 2016 року.

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 18 лютого 2016 року заяву ОСОБА_2 було залишено без руху, при цьому суд першої інстанції вважав, що заявником в заяві про скасування судового наказу не зазначено найменування стягувача та його місцезнаходження, до заяви не додано копію судового наказу, який оспорюється, відсутні посилання на обставини, які свідчать про необґрунтованість вимог стягувача та посилання на докази, якими заявник обґрунтовує свої заперечення проти вимог стягувача, крім того, із заяви неможливо встановити дату отримання заявником копії судового наказу.

Копію ухвали ОСОБА_2 отримала 22 лютого 2016 року (а. с. 35).

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 02 березня 2016 року заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто заявнику.

03 березня 2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_2, направлена засобами поштового зв'язку 01 березня 2016 року, в якій вона зазначила стягувача ТОВ «Новобудова» та його місцезнаходження, а з приводу обставин, які свідчать про необґрунтованість вимог стягувача, зазначила, що вона не погоджується із твердженням заявника про надання ним комунальних послуг, їх кількість та вартість, і що саме на позивача покладаються обов'язки щодо подачі доказів в обґрунтування своїх позовних вимог, а саме те, що безпосередньо ТОВ «Новобудова» надавало їй той обсяг та кількість послуг, про які було зазначено в заяві про видачу судового наказу. Крім того, договірні стосунки з ТОВ «Новобудова» у неї виникли тільки з грудня 2015 року, а не з березня 2014 року. Також вона повторно зазначає, що отримала копію судового наказу 06 лютого 2016 року.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 105 ЦПК України боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі. У заяві про скасування судового наказу має бути зазначено: найменування суду, в який подається заява; ім'я (найменування) стягувача та боржника, а також ім'я (найменування) представника боржника, якщо заява подається представником, їхнє місце проживання або місцезнаходження; наказ, що оспорюється; посилання на обставини, які свідчать про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача; посилання на докази, якими боржник обґрунтовує свої заперечення проти вимог стягувача; перелік документів, що додаються до заяви.

Зазначеним вимогам ст. 105 ЦПК України заява ОСОБА_2 про скасування судового наказу відповідала, оскільки містила зазначені у ній необхідні відомості, а тому висновки суду першої інстанції про відсутність необхідних відомостей в ухвалі від 18 лютого 2016 року є помилковими та передчасними.

Крім того, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 13 постанови від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» роз'яснив, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Разом із тим, суд першої інстанції, залишаючи заяву ОСОБА_2 без руху, не звернув увагу, що 09 грудня 2015 року між сторонами укладено договір лише про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а в розрахунку заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги вбачається, що до заборгованості включено надання комунальних послуг також за надання центрального опалення та гарячого водопостачання, водовідведення, холодне водопостачання, при цьому структура тарифів за ці комунальні послуги заявником не підтверджена і підстави нарахування не доведені, тобто розрахунки ТОВ «Новобудова» не можна вважати безспірними.

Проти нарахованого заявником розміру заборгованості заперечував і боржник у заяві про скасування судового наказу.

Таким чином, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги, що судом не прийнято заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу із формальних причин, а отже у порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод фактично позбавлено заявника права на справедливий судовий розгляд.

При цьому колегія суддів враховує, що заяву про усунення недоліків заявником направлено до суду 01 березня 2016 року, тобто поза межами строку, встановленого судом для усунення недоліків, однак із врахуванням незаконності і необґрунтованості ухвали про залишення заяви про скасування судового наказу без руху це не впливає на законність ухвали про визнання такої заяви неподаної та її повернення.

Виходячи із вищевикладеного, ухвалу Згурівського районного суду Київської області від 02 березня 2016 року не можна вважати належно мотивованою та такою, що постановлена із всебічним з'ясуванням обставин справи і застосуванням норм матеріального та процесуального права, які їм відповідають.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України, оскільки ухвала постановлена з порушенням порядку, встановленого для його вирішення.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Згурівського районного суду Київської області від 02 березня 2016 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Антоненко В.І.

Фінагєєв В.О.