Справа № 529/756/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Щабельської І. В.

при секретарі Іванченко В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що після смерті батька ОСОБА_2 вона, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину, що складається з земельних ділянок площею 2,5 га та 2,48 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області /далі - Великобудищанська сільська рада/, однак через відсутність відомостей про них у Державному земельному кадастрі та правовстановлюючих документів на одну з цих земельних ділянок на його ім'я позбавлений можливості нотаріально оформити право власності на цю землю, позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач подав суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність.

Від відповідача - Великобудищанської сільської ради - надійшов лист про визнання позову та розгляд справи у відсутність його представника.

Третя особа Диканська державна нотаріальна контора Полтавської області /далі - Диканська держнотконтора/ - заперечень проти позову не подала.

За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі позивача, представників відповідача та третьої особи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 174 ЦПК України відповідач має право визнати позов протягом усього часу судового розгляду справи, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладене в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. У разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

29 вересня 2015 року в с. Великі Будища Диканського району Полтавської області помер ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 306070, виданим 29 вересня 2015 року виконавчим комітетом Великобудищанської сільської ради.

Як вбачається з Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 01 листопада 2012 року державною нотаріальною конторою Полтавської області та зареєстрованого в реєстрі № 1061, що нині померлий ОСОБА_2 успадкував земельну ділянку площею 2,48 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великобудищанської сільської ради, та належала нині померлій ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю /далі -Державний акт/ серї Р1 № 524562, виданим 17 квітня 2001 року Великобудищанською сільською радою. Однак за життя нині померлий ОСОБА_2 не встиг отримати Державний акт та зареєструвати у встновленому законом порядку своє право на успадковану ним землю, хоча володів нею як власник.

Окрім цього, за життя нині померлому ОСОБА_2 на підставі Державного акта серії Р1 № 524561, виданого 17 квітня 2001 року Великобудищанською сільською радою народних депутатів, належала земельна ділянка загальною площею 2,5 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великобудищанської сільської ради. Державний акт був виданий у визначеному на той час порядку і зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. Належність вказаної землі нині померлому ОСОБА_2 також підтверджено довідкою про нормативну грошову оцінку, видану відділом Держгеокадастру у Диканському районі Полтавської області.

Положенням ст. 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування виникають з моменту реєстрації цих прав. Однак зміст ст. 125 ЗК України та порядок реєстрації земельних ділянок був змінений у 2009 році, а Закон України "Про Державний земельний кадастр" почав діяти лише з 01.01.2013 року, тобто після видачі ОСОБА_2 Державного акта.

В той же час, відповідно до положень ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що спірні земельні ділянки належали померлому ОСОБА_2 на законних підставах, хоча в подальшому одна не була зареєстрована у Державному земельному кадастрі, а на іншу за життя не встиг зареєструвати своє право власності у встановленому законом порядку, тому є спадковим майном.

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ч. 2, 1233, 1268, ч. 1 ст. 1270 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок свої смерті. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу її відкриття не заявив про відмову від неї.

Як вбачається з заповіту, посвідченого 12 січня 2011 року секретарем Великобудищанської сільської ради, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповів все своє майно своїй дочці - позивачу по справі.

З довідки Диканської держнотконтори вбачається, що після смерті ОСОБА_2 на підставі заяви позивача про прийняття спадщини була заведена спадкова справа. Інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались. Однак позивачу нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом через відсутність в даний час реєстрації відповідних даних про спірні земельні ділянки у Державному земельному кадастрі, а також відсутність документа, який посвідчує реєстрацію прва власності земельної ділянки, що була успадкованою нині померлим ОСОБА_2

Враховуючи те, що вказані вище земельні ділянки є спадковим майном, які належали померлому ОСОБА_2 на законних підставах, позивач прийняв спадщину, як спадкоємець за заповітом після смерті батька, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 328, 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1233, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 78-81 ЗК України, ст. ст. 10, 11, 60, 208-209, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельну ділянку площею 2,5 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області та належала померлому 26 вересня 2015 року ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 524561, виданого 17 квітня 2001 року Великобудищанською сільською радою народних депутатів Диканського району Полтавської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 54.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельну ділянку площею 2,48 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області та належала померлому 26 вересня 2015 року ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 01 листопада 2012 року Першою Полтавською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі № 1061.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: