АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: 22-ц/791/831/16 Гонтар Д.О.
Доповідач: Бездрабко В.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2016 року березня місяця 03 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Бездрабко В.О.

Суддів: Борка А.Л.

Кутурланової О.В.

Секретар: Мирненко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 29 січня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 19 квітня 2014 року між публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк» та ОСОБА_4 укладений кредитно-заставний договір №ABH0RX122330692, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит у розмірі 17201,00 грн., з кінцевим терміном повернення коштів 18 квітня 2017 року та сплатою 0,12% річних за користування грошима на суму залишку кредитної заборгованості.

Своїм підписом в заяві ОСОБА_4 дала згоду на те, що кредитно-заставний договір складається з заяви позичальника, Умов та правил надання кредиту фізичним особам та тарифів банку.

Оскільки ОСОБА_4 належним чином не виконує умови кредитного договору, станом на 14 серпня 2015 року, існує заборгованість у загальному розмірі 18 159,95 грн., яка складається з: 14 280,77 грн. - заборгованість за кредитом; 14,64 грн. - заборгованість по процентам за користування коштами; 1937,39 грн. - комісія; 586,20 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 840,95 грн. - штраф (процентна складова), яку банк просив стягнути із відповідача на свою користь та вирішити питання розподілу судових витрат.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 29 січня 2016 року позовні вимоги задоволено, ухвалено стягнути з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 18 159,95 грн. та судові витрати в сумі 1218 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, ухвалити у справі нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зокрема зазначив, що між сторонами не був укладений кредитний договір, оскільки ОСОБА_4 кошти за договором не отримала.

Заслухавши доповідача, представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно із ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права та обов'язки виникають у кожного контрагента.

Судом встановлено, що згідно до Заяви позичальника №ABH0RX122330692 від 19 квітня 2014 року між ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_4 укладений кредитно-заставний договір, за умовами якого позичальник отримала кредит у розмірі 17 201,00 грн. зі сплатою 0,12 % річних за користування коштами на суму залишку кредитної заборгованості, на строк до 18 квітня 2017 року включно (а.с.6).

Своїм підписом в Заяві ОСОБА_4 підтвердила, що заява разом із запропонованими ПАТ «Акцент-Банк» Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами банку складає укладений між нею і банком кредитно-заставний договір (пункт 15).

З пункту 9 Заяви встановлено, що кредит надавався ОСОБА_4 для придбання двох мобільних телефонів, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок НОМЕР_1 ПП ОСОБА_5 в АТ «ОТП Банк». Проведення платіжної операції підтверджено випискою по рахунку.

Таким чином, посилання представника відповідача про те, що між ОСОБА_4 та банком кредитний договір не укладався є неприйнятними.

Відповідно до п.13 Заяви позичальник своїм підписом підтвердила факт надання їй повної інформації про умови кредитування з ПАТ «Акцент-Банк» та погодилася з Тарифами банку.

Пунктом 5 сторони договору визначили, що щомісячна винагорода за надання фінансового інструменту становить 501,0грн.

Зібранні у справі докази свідчать, що ОСОБА_4 належним чином не виконує умови кредитного договору, згідно наданого банком розрахунку, який відповідачем не спростований, станом на 14 серпня 2015 року, існує заборгованість у загальному розмірі 18 159,95 грн., у тому числі 1937,39грн. становить заборгованість за надання фінансового інструменту, передбаченого пунктом 5 Заяви, відповідно до укладеного сторонами договору, яка стягується за надану банком послугу у розумінні положень Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, висновки суду стосовно того, що між сторонами існують договірні правовідносини, а відтак у відповідача виник обов'язок по поверненню кредитних коштів згідно умов договору підтверджені належними, дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав оцінку відповідно до норм цивільно-процесуального законодавства та відповідають нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 29 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді : А.Л. Борко

О.В. Кутурланова