РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 року м. Кремінна

Справа № 414/954/15-ц

Провадження № 2/414/314/2016

Кремінський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді: Ковальова В.М.

за участю секретаря: Пугачової К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кремінна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 25 травня 2015 року звернувся до суду із позовом, який уточнив 18 серпня 2016 року, в обґрунтування якого посилається на те, що після смерті 19 листопада 2006 року його сина ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1. Він, мати померлого ОСОБА_5 та відповідачі звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, але документи на спадщину не оформили. Після смерті 23 листопада 2013 року його дружини ОСОБА_5 він фактично прийняв спадщину у вигляді належної їй частки на квартиру.

Після смерті сина він одноособово користується спірною квартирою, зробив в ній капітальний ремонт. Під час розгляду справи відповідач ОСОБА_2 виявила бажання передати йому свою ? частку квартири, яка є незначною та не може бути виділена в натурі, тому просить припинити право ОСОБА_2 на вказану частку та визнати за ним право власності на ? частки квартири.

Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, в заяві на імя суду просять розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судове засідання не зявилися, в заяві на імя суду просять розглянути справу за їхньої відсутності, позовні вимоги визнають. Крім того, ОСОБА_2 посилається на отримання від позивача вартості частини, що належить їй у спільній квартирі, тому просить припинити право на цю частку.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 цього Кодексу право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї.

Відповідно до ч. ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1296 цього Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з п. 23 ч. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду.

Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне.

Відповідно до свідоцтва про право власності та технічного паспорту (а. с. 18-20) квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_4, померлому 19 листопада 2006 року (а.с. 10). Після смерті власника квартири, донька померлого ОСОБА_6, його дружина ОСОБА_2, його мати ОСОБА_5 та його батько ОСОБА_1 звернулися з заявами до нотаріуса про прийняття спадщини, у звязку з чим була заведена спадкова справа № 643/ 2006, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 207-208).

Позивач ОСОБА_1 на час смерті 23 листопада 2013 року своєї дружини ОСОБА_5 проживав в цій квартирі, сплачував комунальні послуги (22-41), тому фактично прийняв спадщину у розмірі ? частини, що належить померлій і його доля в спадковому майні складає ? частину.

Відповідач ОСОБА_2 у вказаній квартирі не проживає, фактично мешкає у Кремінському обласному будинку-інтернаті для громадян похилого віку та інвалідів (а. с. 169). Відповідно до експертного висновку про оцінку житлової квартири(а. с. 182-185), вартість 1/4 частки спірної квартири становить: 63 000 грн.: 4 = 15 750 грн., яку вона отримала від позивача і на спадщину не претендує (а.с. 186-187). Квартира є неподільною, спільне володіння і користування нею є неможливим і таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам ОСОБА_2, яка фактично отримала за свою частку квартири гроші і на неї не претендує.

Законом в даному випадку не передбачено іншого порядку окрім судового для захисту інтересів позивачів, відповідачі позов визнали, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 130, 212-215 ЦПК України, ч. 1 ст. 328, ч. 1 ст. 365, ч. ч. 3, 5 ст. 1268, ч. ч. 1, 3 ст. 1296, ч. 1 ст. 1297 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності задовольнити.

Припинити право ОСОБА_2 на ? частку квартири, вартістю 15 750 грн., розташованої за адресою: АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Луганської області через Кремінський районний суд протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя В.М. Ковальов