15.08.2016 Справа № 756/4700/15-ц
Номер справи 756/4700/15-Ц
Номер провадження 2/756/267/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2016 року Оболонський районний суд м.Києва у складі:

головуючого - судді Кричиної А.В.

при секретарі Чепісі О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в свої інтересах та є законним представником неповнолітніх: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації, третя особа: Служба у справах дітей Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації, про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, виселення та позбавлення її права користування квартирою, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві, треті особи: ОСОБА_3, яка діє в свої інтересах та є законним представником неповнолітніх: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Служба у справах дітей Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації, ПП «Ніва В.Ш.», про визнання недійсним договору укладеного в результаті проведення прилюдних торгів -

В С Т А Н О В И В :

До суду звернулась позивачка з даним позовом до відповідачів, відповідно до якого, просила суд виселити ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 та позбавити їх права користування на вказану квартиру, зобов'язати Оболонський районний відділ Головного Управління Державної Міграційної служби у м. Києві зняти їх з реєстраційного обліку у вказаній квартирі. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 23.03.2012 року Філія 10 Приватного Підприємства «Нива-В. Ш» проводила торги, на яких вона придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_1. 06.04.2012 року державним виконавцем виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві було складено акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1, власником якого був ОСОБА_2, сім'я якого зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1. Пізніше, 18.05.2012 року, позивачка отримала свідоцтво про право власності на зазначену вище квартиру та 20.12.2012 року зареєструвала право власності в КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, відповідно до законодавства, що діяло на момент реєстрації квартири. Проте до теперішнього часу в квартирі проживають та зареєстровані: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Дані особи, разом з ОСОБА_2 ігнорують її усні та письмові вимоги звільнити належну їй на праві власності квартиру та продовжують в ній проживати. Через що позивачкам не має можливості проживати у вищевказаній квартирі та вільно користуватись нею. Також позивачка зазначила, що відповідно до довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрів до 2013 року від 08.02.2015 року № 33309050, ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_3.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання недійсним договору укладеного в результаті проведення прилюдних торгів, згідно якого просив суд поновити процесуальний строк для звернення до суду з позовною заявою; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 укладений 23.03.2012 року між ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві та ОСОБА_1; застосувати реституцію та повернути сторони договору у первісний стан відносно спірної квартири. Свої вимоги мотивував тим, що лише з позовної заяви ОСОБА_1 йому стало відомо про реалізацію спірної квартири, що належить йому та його сім'ї з прилюдних торгів 23.03.2012 року для погашення його заборгованості перед ПАТ «Украсоцбанк». Вважає продаж квартири незаконним, оскільки здійснений з разом з неповнолітніми дітьми, які в ній проживали та були зареєстровані без дозволу органу опіки та піклування. Вважає, що вказаний правочин є недійсний відповідно до ч.1 ст. 203, ч.1 ст. 215 ЦК України.

Представник позивачки та позивачка в суді позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, зустрічний позов не визнали у його задоволенні просили відмовити. При цьому позивачка зазначила, що відповідач ОСОБА_2 її знайомий, який попросив її прийняти участь у прилюдних торгах з реалізації квартири, а після того як вона придбала квартиру, пообіцяв, що виселиться, коли зробить ремонт у новій п'ятикімнатній квартирі. Тому вона тривалий час не зверталась до суду з позовом про виселення, однак на всі її прохання виселитись разом з сім'єю вже після проведення відповідачем ремонту, останній почав її ігнорувати, свою обіцянку не виконав. При цьому відповідач ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_3 жодного разу не зазначили, що не визнають її власницею спірної квартири, або вважають прилюдні торги недійсними.

Заявою від 25.05.2016 року представник позивачки ОСОБА_8 просив суд застосувати строк позовної давності до позовних вимог ОСОБА_2 за зустрічним позовом та відмовити у його задоволення з підстав пропущення вказаного строку. (а.с. 221-223)

Представник відповідача та відповідачі в суді основний позов не визнали, зустрічний позов підтримали, просили його задовольнити з підстав зазначених у позові, при цьому зазначили, що прилюдні торги були незаконними, отже підлягають визнанню недійсними.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась за адресою місця реєстрації, відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається повідомленою належним чином, у зв'язку з зазначеним, суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представники Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації, ПП «Ніва В.Ш.» в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, у зв'язку з зазначеним суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник відповідача по зустрічному позову Оболонського РВДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві основний позов підтримав, зустрічний позов не визнав, при цьому зазначив, що на виконанні у ВДВС перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 1879 виданого 06.09.2010 року приватним нотаріусом КМНО про звернення стягнення на спірну квартиру , що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, за рахунок коштів виручених від реалізації задовольнити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» в розмірі 1022379,86 грн. У лютому 2016 року виконавче провадження було знищено за закінченням строку їх зберігання Станом на час проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна ОСОБА_2 відповідно до чинного на той час Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, не було передбачено необхідності отримання дозволу органу опіки та піклування. Вважає позовні вимоги за зустрічним позовом необґрунтованими.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, її представника, представників відповідачів, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, згідно якої ними є: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених чч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до п. 7.4. Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року N 68/5 спори, що виникають при реалізації нерухомого майна, вирішуються у судовому порядку.

Враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є фактично оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, отже є правочином, який може визнаватись недійсним на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року № 68/5.

Судом встановлено, що 23.03.2012 року відбулись торги з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2, а саме квартири за адресою АДРЕСА_1 проведені Філією 10 Приватного Підприємства «Нива-В. Ш» проводила прилюдні торги (а.с.11)

Відповідно до квитанції № 68 від 05.04.2012 року ОСОБА_1 сплатила вартість майна придбаного на аукціоні. (а.с.12)

Відповідно до Акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 06.04.2012 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Диких О.О. при примусовому виконанні виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Соколовою Ю.Є. № 1879 від 06.09.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» боргу у розмірі 1022379.86 грн. було складено відповідний акт про реалізацію предмета іпотеки. (а.с.14)

Постановою Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна боржника від 23.04.2012 року постановлено звільнити з-під арешту майно, а саме квартиру АДРЕСА_1. (а.с.16)

Відповідно до свідоцтва приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 18.05.2012 року посвідчено, що ОСОБА_1 належіть на праві власності квартира АДРЕСА_1. (а.с.18 т.1)

Як встановлено в суді виконавче провадження з реалізації спірної квартири знищено за закінченням строку зберігання.

Разом з тим, як вбачається з копії матеріалів наданих представником позивачки, відповідач знав про призначення та проведення прилюдних торгів, про що свідчить його заява про зупинення виконавчого провадження, я якій він зазначає, що йому відомо про виставлення спірної квартири на прилюдні торги, які відбудуться 23.03.2012 року. ( а.с.21 т.2)

Отже, при проведені прилюдних торгів було дотримано положень п. 3.11. Тимчасового положення та повідомлено власника ОСОБА_2 про реалізацію спірної квартири.

Крім того, станом на час проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна ОСОБА_2 відповідно до чинного на той час Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, не було передбачено необхідності отримання дозволу органу опіки та піклування. Крім того, неповнолітні не є співвласниками вказаного житла.

Отже при розгляді справи судом не встановлено порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна,затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року № 68/5 та зареєстрованого в зазначеному Міністерстві 01.11.1999 року за № 745/4838.

Як наслідок судом не встановлено підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та відповідач втратив право власності на спірну квартиру, оскільки відповідно до п.8 ч.1 ст. 346 ЦК України його право власності припинилося у зв'язку із зверненням стягнення на квартиру за його ж зобов'язаннями.

Судом не застосовується строк позовної давності передбачений ст. 267 ЦК України заявлений представником позивачки, оскільки в задоволені зустрічного позову відмовлено по суті.

Згідно довідки форми № 3 виданої КП «Житлосервіс «Куренівка» від 26.12.2014 року в спірній квартирі зареєстровані відповідачі ОСОБА_4 - дочка колишнього власника, ОСОБА_9 - колишній власник, ОСОБА_5 - дочка колишнього власника, ОСОБА_6 - дочка колишнього власника, а особовий рахунок відкрито на ім'я ОСОБА_1 (а.с. 19 т.1)

Позивачкою 30.01.2015 року було вручено особисто відповідачу ОСОБА_2 вимогу про звільнення квартири АДРЕСА_1. (а.с.20)

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку встановленому законом. Якщо мешканці не звільняють житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1, 2 ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії які не суперечать закону.

Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру користуються нею для особистого проживання і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням права володіння.

Втративши право власності ОСОБА_2 втратив і її складову відповідно до ст. 317 ЦК України - право користування житловою площею квартири. Відповідачка ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 втратили право користування спірним житлом, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України вони мали таке право, коли квартира була у власності ОСОБА_2

Позивачка ОСОБА_1 відповідно до ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України має право використовувати спірне житлове приміщення для власного проживання, що є її наміром відповідно до пояснень наданих в суді.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 слід позбавити права користування та виселити з квартири АДРЕСА_1

Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога позивача про зняття з реєстраційного обліку відповідачів, оскільки заявлена передчасно. Відповідно до положень ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації, тому додатково зобов'язувати реєстраційні органи вчинити ці дії не має підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 203, 215, 267, 316, 317, 319, 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна,затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року № 68/5 та зареєстрованого в зазначеному Міністерстві 01.11.1999 року за № 745/4838, Законом України «Про іпотеку» суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Виселити з квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та позбавити їх права користування на вказану квартиру.

В задоволені інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду м.Києва через Оболонський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом м.Києва.

Суддя