РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Губської Я.В.

при секретарі Балан Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Харкова із заявою, де заінтересованою особою вказав: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Харківській області про встановлення факту смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 01 лютого 2016 року у місті Краснодон Луганської області.

В обґрунтування своїх доводів заявник вказує, що померлий ОСОБА_2 є його батьком, після смерті якого було отримано свідоцтво про смерть серії І-ВВ №001603 видане відділом запису актів громадського стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки №001603 від 03.02.2016 р. При зверненні до Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області з метою державної реєстрації смерті ОСОБА_2 заявнику було відмовлено у реєстрації смерті батька, оскільки для підтвердження даного факту ОСОБА_1 було предявлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 р. №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. №1150/13024., тому, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті, у звязку з чим заявник змушений був звернутися до суду.

В судове засідання заявник не зявився, подав до суду заяву, в якій просив задовольнити заяву про встановлення факту смерті його батька ОСОБА_2 та розглянути справу без його участі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просять справу розглядати без їх участі, заперечень стосовно заяви не мають.

Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, вислухавши заявника, приходить до наступного.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до положень частини 2 статті 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Положення частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачають, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті в певний час або про оголошення її померлою.

Форма лікарського свідоцтва про смерть, що видається закладами охорони здоров*я або судово-медичною установою та вимоги і підстави його заповнення встановлені Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров*я України від 08 серпня 2006 року №545.

Зокрема, Інструкцією серед іншого встановлено, що: лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину (пункт 2.2.) ; у разі, якщо смерть настала внаслідок дії зовнішніх факторів (травми, асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, отруєнь тощо), після штучного аборту, проведеного поза межами медичного закладу, смерті на виробництві, при раптовій смерті дітей першого року життя та інших осіб, які не перебували під медичним наглядом, померлих, особа яких не встановлена, а також у тих випадках, коли є підозра на насильницьку смерть, лікарське свідоцтво про смерть видається судово-медичним експертом після розтину (пункт 2.3.); забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого при житті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті (пункт 2.4.).

Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. При цьому видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, тобто без встановлення лікарем факту смерті, забороняється.

Як вбачається з паспортних даних заявника ОСОБА_1, він зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

Згідно наданих до суду доказів, ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 (свідоцтво про народження (а.с. 12)).

Судом встановлено, що 01 лютого 2016 у м. Краснодон Луганської області помер батько заявника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що мається свідоцтво про смерть серії І-ВВ № 001603, видане відділом запису актів громадського стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки №001603 від 03.02.2016 р (а.с.9) та довідка про причину смерті, видана Міською багатопрофільною лікарнею ЛНР №39 від 01.02.2016 року, згідно якої причиною смерті ОСОБА_2 є двостороння субтотальна пневмонія.

Також, на підтвердження факту смерті ОСОБА_2, в судовому засіданні було досліджено надані заявником докази, а саме: довідку про поховання, рахунок з кафе, довідку для отримання допомоги на поховання, розрахункову квитанцію за оградку.

Кабінетом Міністрів України 7 листопада 2014 р. була прийнята постанова № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», пунктом 3 якої встановлено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації мають забезпечити до 1 грудня 2014 р. переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Заявник є сином померлого та має намір зареєструвати смерть ОСОБА_2 у передбаченому законодавством України порядку, але відсутність належно оформленого свідоцтва про смерть чинить йому перешкоди у цьому.

Згідно листа Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області №6897 від 03.08.2016 року заявнику було відмовлено у реєстрації факту смерті, оскільки для підтвердження даного факту ОСОБА_1 було предявлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 р. №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. №1150/13024 (а.с.7)

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Судом було встановлено, що 01 лютого 2016 року у м. Краснодон Луганської області ОСОБА_2 помер та його було поховано. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті його батька.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3, 8, 214, 215, 223, 234, 256, 257-1 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер у місті Краснодон Луганської області 01 лютого 2016 року.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя :