Номер провадження 2/521/711/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2016 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Лічмана Л.Г.

при секретарі Тимофієнко Н.М.,

за участю представників позивача ОСОБА_1,

представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_5 підприємства «Міські дороги» - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_7 до ОСОБА_8 міської ради, Управління дорожнього господарства ОСОБА_8 міської ради, ОСОБА_5 підприємства «Міські дороги», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_5 підприємства «Міські дороги» - ОСОБА_6 про стягнення завданої матеріальної шкоди в порядку вимог Закону України «Про захист прав споживачів», -

В С Т А Н О В И В:

20.08.2015 р. ОСОБА_7 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з вказаною позовною заявою, яку було уточнено, у якій просила стягнути з відповідачів на її користь вартість завданої матеріальної шкоди внаслідок ДТП у розмірі 16431 грн. 02 коп. та вартість виготовлення звіту про оцінку матеріальної шкоди, спричиненої позивачу, як власнику колісного транспортного засобу, у розмірі 1000 грн. 00 коп., а також вартість банківських послуг при сплаті вартості звіту в сумі 15 грн. 00 коп. та судовий збір.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_7 вказала, що 31.01.2015 р. її автомобіль НОМЕР_1, рухаючись в м. Одесі по Іванівському шляхопроводі (Іванівський міст) під керуванням водія ОСОБА_9, потрапив правим колесом до вибоїни, внаслідок чого автомобіль отримав механічні ушкодження. На місце ДТП викликано працівників ДАІ, які зафіксували місце, факт та причини вказаних ушкоджень, які знаходяться в причинно-наслідковому звязку з невиконанням відповідачами своїх обовязків. Відповідно до звіту вартості матеріальної шкоди власнику така сума склала 16431 грн. 02 коп. Вартість виготовлення звіту становила 1000 грн. 00 коп.

ОСОБА_7 вважає, що відповідачі несуть солідарну відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, зобовязані утримувати дороги міста у стані, що відповідає вимогам, нормам та стандартам, за рахунок бюджетних коштів. Оскільки внаслідок неналежного виконання відповідачами своїх обовязків та незадовільного стану дороги її автомобіль був пошкоджений та позивач вимушений був понести витрати, вважає, що відповідачі мають компенсувати завдані їй збитки.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_8 міської ради в судове засідання не зявилася, про дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомив. В письмових поясненнях ОСОБА_8 міська рада заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на наступні обставини.

Згідно з п. 2.5 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 р. № 198, ремонт і утримання дорожніх обєктів, що перебувають у комунальній власності здійснюється відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями. Рішенням ОСОБА_8 міської ради від 28.02.2011 р. № 384-VI «Про затвердження положень про виконавчі органи ОСОБА_8 міської ради» затверджено положення про Управління дорожнього господарства ОСОБА_8 міської ради, яке є юридичною особою, має гербову печатку, штампи, розрахунки в органах Державного казначейства України.

Згідно із п. 2.1. зазначеного Положення, на Управління покладені завдання щодо забезпечення ефективного функціонування дорожнього господарства міста; забезпечення дотримання законодавства у сфері дорожнього господарства міста, норми та правила експлуатації, реконструкції і проектування нових та реконструйованих об'єктів дорожнього господарства.

Керуючись п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рішенням ОСОБА_8 міської ради ради від 26.06.2003 року № 1692-ХХІV затверджено нову редакцію статуту унітарного, комерційного комунального підприємства «Міські дороги» (далі КП «Міські дороги»), яке є юридичною особою, має майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку із своїм найменуванням та ідентифікаційним кодом, штампи.

Пунктом 2.2 вказаного Статуту передбачено, що до предмету діяльності КП «Міські дороги» зокрема віднесено здійснення технічного нагляду за будівництвом та ремонтом автодоріг, контролю за відповідністю об'єктів якості виконаних робіт, технічним вимогам та стандартам; утримання (літнє та зимове) магістральних доріг міста в межах річних бюджетних призначень.

Згідно із п. 6.3. зазначеного Статуту підприємство планує свою діяльність відповідно до його фінансування, визначає перспективи розвитку, виходячи з попиту на продукцію, що воно виробляє, роботи, послуги, необхідності забезпечення виробничого, соціального розвитку Підприємства та надає на затвердження Засновнику або Уповноваженому органу вказані плани. Основи планів складають договори, укладені із споживачами продукції, робіт, послуг і постачальниками матеріально-технічних ресурсів.

Таким чином, на думку представника ОСОБА_8 міської ради саме на Управління дорожнього господарства ОСОБА_8 міської ради та комунальне підприємство «Міські дороги», як на відповідні комунальні дорожньо-експлуатаційні організації, до відання яких відносяться відповідні об'єкти транспортної інфраструктури, покладено відповідальність за стан доріг міста.

Крім того, ОСОБА_8 міська рада вказала, що не встановлено швидкість руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_9, який можливо рухався з високою швидкістю, не був уважним за кермом, хворим, що спричинило пошкодження автомобіля.

Представник Управління дорожнього господарства ОСОБА_8 міської ради ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог ОСОБА_7, у їх задоволенні просив відмовити, вказавши, що Управління є лише замовником робіт з ремонту та будівництва доріг за рахунок коштів бюджету міста відповідно до затвердженого кошторису видатків та не є балансоутримувачем вулично-дорожньої мережі міста, а також не проводить експлуатаційного утримання. Балансоутримувачем вулично-дорожньої мережі міста є КП «Міські дороги». Відповідно до ч. 2, 3 ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» балансоутримувач забезпечує належне утримання та своєчасний ремонт обєкта благоустрою власними силами або може на конкретних конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи організації. Власник обєкта благоустрою за поданням його балансоутримувача щорічно затверджує заходи утримання та ремонту цього обєкта на наступний рік та передбачає кошти на виконання цих заходів. Балансоутримувач обєкта благоустрою несе повну відповідальність за виконання затверджених заходів у повному обсязі. Аналогічні положення містяться у п. 1.2.1. п.1.2. розділу 1, п. 2.2. розділу 2 Порядку проведення ремонту та утримання обєктів благоустрою населених пунктів, Правилах благоустрою території м. Одеси, затверджених рішенням ОСОБА_8 міської ради від 23.12.2011 р. № 1631-VI. Крім того, згідно з п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1994 р. «Про затвердження єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони», власники дорожніх обєктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобовязані разом з Державтоінспекцією брати участь в огляді місць дорожньо-транспортних пригод для визначення дорожніх умов, за яких вони сталися, та усувати виявлені недоліки. Однак ОСОБА_7 жодним чином не повідомила КП «Міські дороги», яке є балансоутримувачем доріг м. Одеси про вказане ДТП та цим самим позбавила права приймати участь в огляді місця ДТП, надання обєктивної оцінки дорожньої пригоди, а також встановлення фактичних обставин, в результаті яких сталася дана транспортна пригода. Висловив заперечення проти схеми ДТП, складеної працівниками ДАІ.

Представник КП «Міські дороги» - ОСОБА_4 заперечувала проти позовних вимог ОСОБА_7 та просила відмовити в їх задоволенні, пославшись на наступне.

Згідно з п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1994 р. «Про затвердження єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони», власники дорожніх обєктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобовязані разом з Державтоінспекцією брати участь в огляді місць дорожньо-транспортних пригод для визначення дорожніх умов, за яких вони сталися. Однак КП «Міські дороги» не було повідомлено про вказаний випадок.

У судовому засіданні представник КП «Міські дороги» зазначила, що КП «Міські дороги» вже декілька років не фінансується за кодом, яким передбачається на проведення робіт, повязаних із будівництвом, реконструкцією, ремонтом та утриманням автомобільних доріг, а підприємство фактично займається прибиранням вулиць, несе відповідальність згідно статуту але в межах бюджетних призначень. Представник КП «Міські дороги» поставила під сумнів дотримання водієм ПДР та адекватної швидкості автомобіля. Крім того, представник вказаного відповідача вважає, що у звіті щодо вартості матеріальної шкоди, який складався 6 місяців, зазначенні пошкодження автомобіля позивача, які не могли бути завдані вибоїною. Дорожнього покриття Іванівського шляхопроводу, в тому числі і ділянки, на якій відбулося ДТП, комісійно обстежувалось, внаслідок чого виявлені пошкодження та подані документи на фінансування ремонту цієї ділянки дороги.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_5 підприємства «Міські дороги» - ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог ОСОБА_7, просив відмовити у задоволенні. Зазначив, що при складанні протоколу ДАІ не був присутній та про факт складання протоколу та сплату штрафу йому невідомо, пояснивши, що КП «Міські дороги» не проводять ремонтні роботи доріг, а лише займаються прибиранням доріг.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, суд доходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено. що ОСОБА_7 є власником автомобіля «ОСОБА_4 А2», державний номер НОМЕР_2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САК № 632911.

31 січня 2015 року о 10 годині 15 хвилин ОСОБА_10, керуючи вказаним автомобілем «ОСОБА_4 А2», державний номер НОМЕР_2, рухаючись по Іванівському шляхопроводі (Іванівський міст) у м. Одесі втрапив колесом автомобіля у вибоїну-яму, яка знаходилась на цій дільниці дороги, в результаті цього автомобіль отримав механічні пошкодження, а саме: амортизатора правого переднього, підшипника, втулиці і амортизатора правого переднього, диска переднього правого колеса, штанги стабілізатора правої передньої, поперечної рульової тяги передньої правої. Вартість матеріальної шкоди, завданої вказаному автомобілю внаслідок описаного ДТП, складає 16 431 грн.02 коп.

Зазначені обставини підтверджується доказами, дослідженими судом, а саме.

Матеріалами Дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), складеними працівниками ДПС ВДАІ м. Одеси, які були викликані ОСОБА_10

В довідці інспектора ДПС ВДАІ та в схемі ДТП, на зворотньому боці зазначається про наявність вибоїни на проїжджій частині. Крім того, факт ДТП підтверджується рапортом сержанта міліції взводу № 4 роти ДПС ДАІ з обслуговування УДАІ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_11 (а.с.4-6, 134).

З пояснень свідка ОСОБА_9, від 31.01.2015 р. вбачається, що керуючи автомобілем «ОСОБА_4 А2», державний номер НОМЕР_2, він рухався по Іванівському шляхопроводі від вул. Мельницької до вул. Щорса в крайній правій смузі. Приблизно на середині мосту автомобіль правим переднім колесом вдарився об край великої вибоїни (ями). Після чого почувся стук зправа і він зупинився. Розмір вибоїни має глибину близько 20 см. Пошкоджено передній правий диск та вважав, що необхідна діагностика ходової частини автомобіля. Вказані події відбулися о 10 годині 15 хв. 31.01.2015 р., в автомобілі знаходився пасажир, який був свідком події ОСОБА_12 Внаслідок ДТП постраждалих немає, до приїзду ДАІ автомобіль з місце не зрушував, до зіткнення автомобіль був без пошкоджень. (а.с. 3 і 135)

Відповідно до рапорту інспектора сектору ОМ ДТП ОСОБА_13 31.01.2015 р. приблизно 10 год. 15 хв. на Іванівському шляхопроводі за участю автомобіля НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_9, останній скоїв вїзд у вибоїну на проїзній частині, яка розташована у правій смузі. Внаслідок даної ДТП вказаному транспортному засобу були заподіяні механічні ушкодження. Проведенням перевірки встановлено, що відповідно поясненню водія, характеру механічних пошкоджень на транспортному засобі, схеми пригоди, порушень вимог ПДР у діях водія ОСОБА_9 немає. Вирішено подальший розгляд матеріалів даної ДТП завершити, про що повідомити зацікавлених осіб, матеріали даної ДТП направити до сектору дорожнього нагляду ВДАІ з обслуговування м. Одеси для скаладання адміністративного протоколу відносно посадової особи, яка відповідальна за дотримання у належному стані на даній ділянці дороги дорожнього покриття. (а.с. 131)

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9, попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ст. ст. 384, 385 КК України, який знаходився за кермом автомобіля «ОСОБА_4 А2» у момент ДТП, пояснив, що він рухався у правій смузі зі швидкістю 50 км/год. Яму помітив в останній момент і прийняти ліворуч не зміг, тому, що в цій смузі рухалась великовантажна машина. Рух був щільним, інші автомобілі також потрапляли у цю яму. Після зупинки автомобіля «ОСОБА_4 А2» він встановив знак, викликав працівників ДАІ та зайнявся фото- та відеофіксацією ДТП.

Свідок ОСОБА_12, який також перебував у автомобілі разом з ОСОБА_9, пояснив, що рухаючись по Іванівському мосту на швидкості 50 км/год, вони потрапили у яму, запобігти потрапляння у яму не було можливості, тому що вона була помітна лише за 5 метрів. Уникнути удару було неможливим через наявність справа високого бордюри, зліва великої машини. Після зупинки та виходу з автомобіля помітили, що лопнув диск автомобіля.

З наданої позивачем відео та фотофіксації місця події встановлені наявність вибоїни-ями довжиною 0,9 м., шириною 0,7 м., значної глибини, яка відображена на схемі ДТП на відстані 75 метрів від автомобіля «ОСОБА_4 А2», державний номер НОМЕР_2, а також чисельні уламки диску протягом цієї відстані. З зовнішньої сторони правого переднього колеса диск отримав значні ушкодження.

Згідно з висновком про вартість матеріальної шкоди, завданого володільцю колісного транспортного засобу № 265/7-15 від 04.08.2015 р., виготовленого субєктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_14, вартість матеріальної шкоди автомобіля «ОСОБА_4 А2», державний номер НОМЕР_2, ідентифікаційний номер WAUZZZ8Z24N019921 становить 16431,02 грн., вартість відновлювального ремонту 39661,75 грн., ринкова вартість автомобіля 201336,30 грн. (а.с. 8-24)

Відповідно до акту огляду від 22.02.2015 року автомобіль отримав механічні пошкодження, а саме: амортизатора правого переднього, підшипника, втулиці і амортизатора правого переднього, диска переднього правого колеса, штанги стабілізатора правої передньої, поперечної рульової тяги передньої правої. Вартість матеріальної шкоди, завданої вказаному автомобілю внаслідок описаного ДТП, складає 16 431 грн.02 коп. ( 21-22)

Субєкт оціночної діяльності ОСОБА_14 здійснює свою діяльність на підставі Кваліфікаційного свідоцтва оцінювача серії МФ № 8135 від 27.07.2013 р., Свідоцтва про включення інформації про оцінювача до Державного реєстру оцінювачів та субєктів оціночної діяльності від 03.09.2013 р. № 10585 та Сертифікату № 15211/13 субєкта оціночної діяльності від 24.09.2013 р. за напрямом «Оцінка обєктів у матеріальній формі» за спеціалізацією «Оцінка колісних транспортних засобів» (а.с. 25-26)

Відповідно до квитанції № ПН3114 від 16.07.2015 р. ОСОБА_7 сплатила за оцінку матеріальної шкоди автомобіля фізичній особі-підприємцю ОСОБА_14 відповідно до рахунку-фактури № 265/07-15 від 10.07.2015 р. грошову суму у розмірі 1000 грн. та згідно з квитанцією № РК03114 від 16.07.2015 р. ОСОБА_7 сплачено комісію банку за прийнятий платіж в сумі 15,00 грн. (а.с. 7)

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч. 1 і ч. 2 п. 3 ст. 11 Цивільного Кодексу України (далі ЦК) цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Частиною 2 ст. 16 ЦК встановлені способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належить, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 22 ЦК потерпіла особа, якій завдано збитків у результаті порушення її прав, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Спір між сторонами виник з приводу відшкодування шкоди, завданої пошкодженням майна позивача, та за відсутності договірних зобовязань між позивачем та відповідачами.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду в недоговірних (деліктних) зобовязаннях визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, законодавець встановлює, що відповідальність за завдану майнову шкоду в недоговірних (деліктних) зобовязаннях настає у особи, яка її завдала внаслідок правопорушення, до складу якого є шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний звязок між шкодою і протиправною поведінкою, вина особи, яка завдала шкоди.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільні дороги» № 2862-IV (далі Закон № 2862-IV) :

вулиця - автомобільна дорога, призначена для руху транспорту і пішоходів, прокладання наземних і підземних інженерних мереж у межах населених пунктів;

проїзна частина - частина автомобільної дороги, безпосередньо призначена для руху транспортних засобів;

Автомобільні дороги поділяються на: автомобільні дороги загального користування; вулиці і дороги міст та інших населених пунктів; відомчі (технологічні) автомобільні дороги; автомобільні дороги на приватних територіях. (ст.5 Закону № 2862-IV).

Частиною 1 ст. 16 та ст. 17 Закону № 2862-IV встановлено, що вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Статтею 19 Закону № 2862-IV визначені основні обовязки органів місцевого самоврядування щодо управління функціонування і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, серед яких: забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міст та інших населених пунктів; організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами та нормами.

Відповідно до ст. 21 Закону № 2862-IV органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за стан вулиць і доріг та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів; якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; розміщення технічних засобів організації дорожнього руху, об'єктів дорожнього сервісу та рекламоносіїв; відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 41 Закону № 2862-IV фінансування будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється за рахунок бюджетів міст та інших населених пунктів, а також інших джерел фінансування, визначених законодавством.

Користувачі автомобільних доріг, до яких відносяться власники автомобілів або уповноваженні на керування транспортним засобом, мають право відповідно до ст. 32 Закону № 2862-IV на: безперервні, безпечні та зручні умови руху; отримання оперативної інформації про дорожні умови та напрямки руху; відшкодування збитків у порядку, визначеному законом.

Ст. 49 Закону № 2862-IV також передбачено, що власники і користувачі автомобільних доріг, винні у порушенні цього Закону, несуть відповідальність згідно із законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII (далі Закон № 3353-XII) до компетенції міських рад та їх виконавчих органів, районних рад та районних державних адміністрацій у сфері дорожнього руху належить, зокрема, організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів.

У статті 9 Закону № 3353-XII зазначено, що до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить, у тому числі: забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; визначення нормативів та виділення необхідних коштів на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах. Також зазначеної статтею визначено, що саме до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів.

Частиною 3 ст. 14, ч. 1 ст. 16 та ч. 1 ст. 24 Закону № 3353-XII передбачено, що учасники дорожнього руху мають право на: безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Власники доріг, вулиць або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях, що знаходяться у їх віданні.

Згідно зі ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» елементами благоустрою є покриття площ, вулиць, доріг, проїздів, алей, бульварів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок відповідно до діючих норм і стандартів. Органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за: 1) стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів; 2) якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; 3) розміщення технічних засобів організації дорожнього руху, об'єктів дорожнього сервісу та рекламоносіїв; 4) відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом.

Позивач довів наявність матеріальної шкоди, завданої її майну внаслідок протиправної поведінки ОСОБА_8 міської ради, яка полягала у бездіяльності, результатом якої була невідповідность стану ділянки автомобільної дороги на Іванівському шляхопроводі 31.01.2015 р. вимогам безпеки руху. Протиправна поведінка ОСОБА_8 міської ради полягала у невиконанні вимог ст. 19 Конституції України та норм названих законів і спричинила за собою заподіяння збитків ОСОБА_7

Цивільне законодавство в деліктних зобовязаннях передбачає презумпцію вини особи, яка завдала шкоду. В процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, тому вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди, а саме ОСОБА_8 міської ради.

Причинний звязок, як підстава відповідальності за завдану майнову шкоду ОСОБА_8 міською радою ОСОБА_7 в недоговірному (деліктному) зобовязанні виражає звязок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. Для суду цілком очевидно, що наявність такої вибоїни при відсутності відповідних дорожніх знаків, огороджень, свідчить про невідповідность стану ділянки автомобільної дороги вимогам безпеки руху. яка була причиною шкоди, завданої позивачеві.

Відповідно до розділу 2.1. та 2.2. Положення про Управління дорожнього господарства ОСОБА_8 міської ради, затвердженого рішенням ОСОБА_8 міської ради від 28.02.2011р. №384-VI із змінами від 06.04.2012 р. вбачається, що: основними завданнями його є забезпечення ефективного функціонування дорожнього господарства міста, координація діяльності підприємств дорожнього господарства міста у межах повноважень, а функціями Управління, зокрема, є: проведення обстежень, у тому числі періодичних обстежень обєктів дорожнього господарства міста, визначення їхнього технічного стану; підтримка постійного звязку із шляховими та спеціалізованими організаціями міста, залучення їх на договірних засадах до виконання робіт на обєктах дорожнього господарства міста; оперативне вирішення питань, що виникають під час проведення робіт; здійснення технічного нагляду за будівництвом, реконструкцією, капітальним та поточним ремонтом обєктів дорожнього господарства, технічного контролю якості робіт; організація експлуатації об`єктів дорожнього господарства, розробка планів поточного ремонту та утримання об`єктів, виконання функцій головного розпорядника бюджетних коштів. Управління підзвітне та підконтрольне ОСОБА_8 міській раді, підпорядковане ОСОБА_8 міському голові, виконавчому комітету ОСОБА_8 міської ради. Фінансування видатків Управління здійснюється за рахунок коштів бюджету міста відповідно до затвердженого кошторису видатків (п.1.3. Положення). (а.с. 154-160)

Згідно з п.1.3. Статуту ОСОБА_5 Підприємства «Міські дороги», затвердженого рішенням ОСОБА_8 міської ради №3348-VI від 16.04.2013 р. із змінами від 30.05.2013 р. (далі Статут) Засновником підприємства є ОСОБА_8 міська рада. Також п.1.9. Статуту передбачено, що засновник не несе відповідальності за зобовязаннями Підприємства, крім випадків, передбачених законодавством України. В пунктах 2.2.1., 2.2.2. і 2.2.9. передбачено, що предметом діяльності підприємства є утримання (літнє та зимове) магістральних доріг міста в межах річних бюджетних призначень; здійснення поточного утримання, ремонту та реконструкції магістральних доріг міста; за завданням власника або уповноваженого органу здійснення поточного утримання, ремонту та реконструкції магістральних доріг міста. В межах річних бюджетних призначень організація утримання та ремонту дощової каналізації, мостів та шляхопроводів.

Рішенням ОСОБА_8 міської ради від 24.01.2014 р. №4569-VI та рішенням № 6259-VI від 21.01.2015 р. затверджено Положення про Дорожній фонд ОСОБА_8 міської ради, які повинні спрямовуватися на фінансування будівництва, реконструкції, ремонту і утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення, вулиць, доріг у населених пунктах, що належать до комунальної власності, а також на потреби дорожнього господарства. (а.с. 107-110)

Сторонами не надано доказів вини Управління дорожнього господарства ОСОБА_8 міської ради та ОСОБА_5 Підприємства «Міські дороги» у завданні шкоди позивачеві. Назване Управління проводило обстеження, у тому числі періодичні, обєкту дорожнього господарства, на якому відбулося ДТП, з визначенням його технічного стану. Це управління не є уповноваженим ОСОБА_8 міською радою органом, що несе відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях, що знаходяться у їх віданні ОСОБА_8 міської ради. Бюджетних призначень на січень 2015 року для організації утримання та ремонту Іванівського шляхопроводу до КП «Міські дороги» не надходило. Тому не має правового значення притягнення заступника начальника КП «Міські дороги» ОСОБА_6 до відповідальністі за ч. 1 ст. 140 КУпАП, яка на відміну від ч. 4 ст. 140 КУпАП не передбачає відповідальності за невжиття заходів, що спричинили пошкодження транспортних засобів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обовязок з утримання доріг м. Одеси у належному та безпечному стані покладено на відповідача ОСОБА_8 міську раду, а ушкодження автомобілю позивача відбулось внаслідок неналежного виконання цією особою цього свого обовязку.

Не надані суду докази, які б свідчили про наявність будь-якої вини ОСОБА_7 або ОСОБА_9 у пошкодженні 31 січня 2015 року автомобіля НОМЕР_3, зокрема у порушенні ОСОБА_9 п.2.3 Правил дорожнього руху, а саме він не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, відволікався від керування у дорозі.

Висновок про вартість матеріальної шкоди № 265/7-15 від 04.08.2015 р., акт огляду автомобіля 22.02.2015 року щодо наявних ушкоджень правого переднього колеса і примикаючих деталей, складені фізичною особою-підприємцем ОСОБА_14, допустимими і належними доказами не спростовані, клопотань про проведення судової експертизи з питань розміру матеріальної шкоди автомобіля та наявних ушкоджень від ДТП, від відповідачів не надходили, а тому вказані докази приймаються судом у якості належних та допустимих.

Також належних і допустимих доказів, які б спростували фактичні і правові підстави позову відповідачі не надали.

Згідно зі ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяв всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснював особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджував про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяв здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Обовязок особи, що керувала автомобілем, викликати на огляд місця ДТП представника органу місцевого самоврядування або комунального підприємства, законодавством не передбачений.

Враховуючи зазначене, стягненню з ОСОБА_8 міської ради на користь ОСОБА_7 підлягає завдана позивачу матеріальна шкода, визначена у звіті від 04.08.2015 р., складеному фізичною особою-підприємцем ОСОБА_14, що складає 16431 грн. 02 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Разом з тим, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_8 міської ради на користь ОСОБА_7 вартість виготовлення звіту від 4 серпня 2015 року про оцінку матеріальної шкоди, спричиненої позивачу як власнику колісного транспортного засобу, виготовленого фізичною особою-підпрємцем ОСОБА_14 у розмірі 1000 гривень 00 копійок, вартість банківських послуг при сплаті вартості звіту в сумі 15 гривень 00 копійок.

Крім того, суд стягує з ОСОБА_8 міської ради на користь позивача суму сплаченого судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до підп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлена в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, а саме 551, 20 грн. (1378 грн. х 0,4). Зазначену суму сплачено позивачем відповідно до квитанції № 80074583 від 07.09.2015 р. при подачі позовної заяви, отже ці кошти підлягають стягненню на користь позивача.

На підставі зазначеного суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_7 та стягує з відповідача ОСОБА_8 міської ради на користь ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 17997, 22 грн. (16431,02+1000+15+551,20).

Таке рішення суду є справедливим і відповідним принципу верховенства права.

Керуючись вимогами ст.ст. 8, 13, 19, 41, 56, 142 і 143 Конституції України, ст.ст. 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, -

СУД

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_7 до ОСОБА_8 міської ради, Управління дорожнього господарства ОСОБА_8 міської ради, ОСОБА_5 підприємства «Міські дороги» про стягнення завданої матеріальної шкоди в порядку вимог Закону України «Про захист прав споживачів», - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 міської ради на користь ОСОБА_7 17997 гривень 22 копійки.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги через Малиновський районний суд м. Одеси до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

С У Д Д Я: