Справа № 152/1992/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 січня 2016 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого Строгого І.Л.,

за участі:

секретаря Палій М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Метроном» до ОСОБА_1 про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

23 грудня 2015 року КС «Метроном» (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості за кредитним договором.

У обґрунтування позовних вимог зазначено, що 11 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № К103/13, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит на споживчі цілі у розмірі 540 000 грн строком з 11 грудня 2013 року по 11 грудня 2014 року з виплатою 36 % річних. Повернення кредиту здійснюється згідно з графіком погашення.

У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку із чим станом на 17 грудня 2015 року виникла заборгованість по кредиту на загальну суму 875 128,31 грн, які позивач просить стягнути з відповідача, окрім того, позивач просить розірвати кредитний договір № К103/13 від 11 грудня 2013 року.

У судове засідання представник позивача не зявився, однак голова правління КС «Метроном» ОСОБА_2, яка діє на підставі статуту, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач у судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно зясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини.

11 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №К103/13 (далі кредитний договір), відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит на споживчі цілі у розмірі 540 000 грн строком з 11 грудня 2013 року по 11 грудня 2014 року з виплатою 36% річних (а.с. 4).

Відповідно до пункту 3.3. кредитного договору та графіку погашення кредиту, наведеному в додатку до кредитного договору, відповідач повинен щомісячно, починаючи з 11 січня 2014 року по 11 грудня 2014 року, сплачувати позивачу в рахунок погашення кредиту встановлені в графіку суми (а.с. 5).

Згідно з пунктом 3.7. кредитного договору за будь-яких умов, у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення, цей кредит буде визнаватися кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 72% річних від початкової суми кредиту за кожен день користування кредитом.

Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав та надав відповідачу кредит на споживчі цілі у розмірі 540 000 грн, що підтверджується видатковим касовим ордером від 11 грудня 2013 року (а.с. 7).

Водночас відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконує, унаслідок чого станом на 17 грудня 2015 року виникла заборгованість по кредиту на загальну суму 875 128,31 грн, з них: прострочена заборгованість по основному боргу 540 000 грн; прострочена заборгованість по відсотках 335 128,31 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 8).

Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, що виникають із договору позики, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України).

За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Отже, оскільки судом установлено, що відповідач належним чином свої зобовязання за кредитним договором не виконує, у позивача виникло право звернення до суду із позовом про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за цим договором.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов КС «Метроном» до ОСОБА_1 про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості за кредитним договором належить задовольнити у повному обсязі.

У звязку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в загальній сумі 14 344,93 грн відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України (а.с. 1, 32).

Керуючись статтями 10, 11, 57-62, 88, 197, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Розірвати кредитний договір № К103/13 від 11 грудня 2013 року, укладений між Кредитною спілкою «Метроном» та ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Кредитної спілки «Метроном» заборгованість за кредитним договором №К103/13 від 11 грудня 2013 року в сумі 875 128 (вісімсот сімдесят пять тисяч сто двадцять вісім) гривень 31 копійка та 14 344 (чотирнадцять тисяч триста сорок чотири) гривні 93 копійки судового збору.

Згідно зі статтями 223, 294, 296 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Л.Строгий