Справа № 152/337/16-ц
У Х В А Л А

17 березня 2016 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді Вінницької області в залі суду заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

встановив:

10.03.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування судового наказу, в якій зазначив, що 29 лютого 2016 року Шаргородський районний суд Вінницької області видав судовий наказ про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

03.03.2016 року він отримав копію судового наказу, проте аліменти він сплачувати не згоден, оскільки у нього змінився сімейний та матеріальний стан: він вдруге одружився; на його утриманні перебуває син дружини від першого шлюбу; на даний час він ніде не працює, його сімя проживає з батьками, які допомагають йому матеріально, а також частково він утримує сімю за рахунок тимчасових заробітків, тому сплачувати аліменти у визначеному в судовому наказі розмірі він не може.

У судове засідання боржник ОСОБА_1 не зявився, подав заяву про розгляд заяви про скасування судового наказу у його відсутності, просить заяву задовольнити (а.с.39).

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася. Представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_4 14.03.2016 року подав заяву про розгляд заяви про скасування судового наказу у його та стягувача відсутності, при розгляді заяви покладаються на вирішення суду (а.с.35).

Відповідно до ч.6 ст.105-1 ЦПК України, заява про скасування судового наказу розглядається судом протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття такої заяви до розгляду у відкритому судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Отже, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності боржника, стягувача та їх представників.

Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву про скасування судового наказу та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі статтею 95 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Пунктом 4 ст.96 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про присудження аліментів на дитину в розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших зацікавлених осіб.

Відповідно до ч.1 ст.105 ЦПК України, боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.

Частиною 8 ст.105-1 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: 1) залишити заяву про скасування судового наказу без задоволення; 2) скасувати судовий наказ та розяснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову; 3) змінити судовий наказ.

Про залишення заяви про скасування судового наказу без задоволення та про скасування судового наказу суд постановляє ухвалу, а в разі зміни судового наказу видає судовий наказ (ч.9 ст.105-1 ЦПК України).

Із матеріалів цивільної справи вбачається, що 29.02.2016 року суддею Шаргородського районного суду Строгим І.Л. винесено судовий наказ за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.02.2016 року і до досягнення повноліття (а.с.14).

Судовий наказ надіслано боржникові 01.03.2016 року (а.с.15), а отримано 03.03.2016 року, що підтверджується відміткою відділення Укрпошти на поштовому конверті (а.с.21).

У поданій 10.03.2016 року заяві про скасування судового наказу ОСОБА_1 просить скасувати судовий наказ, посилаючись на безпідставність заявленого стягувачем розміру аліментів та на неспроможність через сімейний та майновий стан сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі, що зазначений у судовому наказі.

Таким чином, із заяви про скасування судового наказу та доданих до неї документів вбачається, що між боржником та стягувачем виник спір про право.

Враховуючи викладене, суд вважає, що, оскільки між боржником та стягувачем існує спір, тому судовий наказ, виданий Шаргородським районним судом Вінницької області від 29.02.2016 року слід скасувати.

Керуючись статтями 105, 105-1, 210 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задовольнити.

Судовий наказ від 29.02.2016 року, виданий Шаргородський районним судом Вінницької області за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину з ОСОБА_1 скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: