Справа № 587/1892/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 року суддя Сумського районного суду Сумської області Степаненко О.А., розглянувши позов ОСОБА_1 про визнання права власності на самочинно збудовані будівлі сарай та гараж,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просив визнати право власності на самочинно збудовані сарай та гараж.

Дана позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

У відповідності з ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява, імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів звязку, якщо такий відомий, зміст позовних вимог, ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, перелік документів, що додаються до заяви. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору, повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» за загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 ЦПК. У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Враховуючи наведене, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовом про визнання права власності на самочинно збудовані об'єкти суд має звертати увагу чи зазначено у позовній заяві відповідно до вимог статті 119 ЦПК обставини щодо звернення позивача до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття об'єкта до експлуатації та посилання на докази щодо зазначених обставин.

Відповідно до п. 27 даної постанови розташовані на земельній ділянці поряд із житловим будинком господарсько-побутові будівлі й споруди: сараї, гаражі, літні кухні тощо відповідно до положень статей 186, 381 ЦК є приналежністю головної речі (будинку). У зв'язку із цим положення частини п'ятої статті 376 ЦК не є підставою для визнання за власником такого житлового будинку самостійного права власності на самочинно побудовані господарсько-побутові будівлі й споруди, що були зведені після набуття ним права власності на будинок чи садибу. Прийняття в експлуатацію таких об'єктів нерухомості має здійснюватися відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у спосіб, визначений Порядком прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 червня 2011 року № 91.

На порушення зазначених вимог позивачем не зазначено про обставини щодо звернення ним до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття об'єкта до експлуатації та посилання на докази щодо зазначених обставин, не зазначено чи порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу.

Крім того, позивачем не зазначено коло сторін, які повинні приймати участь у справі, а саме: не зазначений відповідач та інші зацікавлені особи по справі, відповідно не вказано їх адреси та не надано копії позовної заяви по кількості осіб, що беруть участь у справі.

Крім того не вказана ціна позову, внаслідок чого суд позбавлений можливості зробити висновок про правильність сплати судового збору.

У відповідності з ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

За таких обставин позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119, 120, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 про визнання права власності на самочинно збудовані будівлі сарай та гараж залишити без руху, надавши заявнику строк для виправлення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати п»яти днів з дня отримання заявником ухвали, розяснивши, що в разі неусунення у встановлений строк недоліків позовна заява відповідно до вимог ст. 121 ЦПК України буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя