ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа№ 174/114/16-ц, п/с 2/174/134/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді Ілюшик І.А.

за участі секретаря Заіка А.В.

позивача ОСОБА_1 представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вільногірську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Вільногірська міська рада Дніпропетровській області про усунення перешкод в здійсненні свого приватного права власності на квартиру,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно позову, який надійшов до суду 01.03.2016 року, позивач прохає визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою № 5 в будинку по бульвару Миру в м. Вільногірську, Дніпропетровської області та зняти його з квартирного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування позову зазначає, що вказана квартира належить йому на праві власності. Після оформлення квартири на його імя в ній залишився зареєстрованим його племінник - ОСОБА_3, який на теперішній час проживає у Російській Федерації та не має наміру повертатись в Україну.

Позивач та його представник до суду зявилися, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідач до суду не зявився, надійшла його нотаріально засвідчена заява в якій він просить справу розглядати та закінчувати без його участі.

Третя особа в судове засідання своїх представників не направила.

Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Згідно копії договору дарування квартири від 23.12.2013 року та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_1 є одноособовим власником АДРЕСА_1 (а.с. 7, 8).

04.02.2016 року депутатом Вільногірської міської ради, Дніпропетровської області за участі свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, складено акт № 18 про те, що в АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_6, який не проживає з 2008 року, живе у

м. Гарячий Ключ Краснодарського краю, Росія (а.с. 9).

Вказаний акт протирічить довідці від 11.02.2016 року за вих. № 339 в якій зазначено, що у спірному житлі зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_3, тобто сторони у справі, а ОСОБА_6 у спірному житлі не зареєстрований (а.с. 6).

Тому вказаний акт не приймається судом до уваги, оскільки він, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 58 ЦПК України є неналежним доказом.

Згідно нотаріально засвідченої у м. Горячий Ключ, Краснодарського краю, Російської Федерації заяви від 17.03.2016 року, ОСОБА_3 зазначає, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщення, позов він визнає в повному обсязі, не може прибути в судове засідання в звязку із сімейними обставинами, а тому просить справу розглядати та закінчувати без його участі (а.с. 18).

Згідно ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Право на свободу пересування, вільний вибір місця проживання, гарантує ст. 33 Конституції України.

З матеріалів справи вбачається, що єдиним власником спірного житла є позивач, відповідач право власності на нього не має, у ньому не проживає, при цьому відповідач позов визнав у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права інших осіб. Позивач як повноправний власник житла вправі вимагати усунення перешкод в здійсненні ним володіння, користування та розпорядження будинком.

Відповідно до правовідносин, яки виникли між сторонами та внаслідок дослідження всіх представлених доказів і оцінки їх в сукупності та взаємозвязку, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в частині визнання відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою № 5 в будинку по бульвару Миру в м. Вільногірську, Дніпропетровської області.

Щодо вимоги позивача про зняття відповідача з квартирного обліку, то вона сформульована некоректно, оскільки при розгляді цивільної справи суд не наділений адміністративними повноваженнями. Слід зазначити, що виходячи зі змісту ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відповідно є підставою для зняття цієї особи з реєстрації.

В звязку із клопотанням позивача, суд вважає за можливе покласти на нього судові витрати по справі.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-227 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Вільногірська міська рада Дніпропетровській області про усунення перешкод в здійсненні свого приватного права власності на квартиру задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою № 5 в будинку № 11-б по бульвару Миру в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, що є підставою для зняття його з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Судові витрати у вигляді судового збору віднести на рахунок позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Вільногірського міського суду ОСОБА_7