Справа№751/7675/16-ц
Провадження №6/751/330/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2016 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Деркача О. Г.

при секретарі Гармаш-Лящинська М. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», ОСОБА_2, про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 22.10.2012 року, -

В С Т А Н О В И В :

28.07.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 22.10.2012 року, поновлення строку на оскарження рішення третейського суду (а.с.2-4). В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що оскаржуваним рішенням третейського суду стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №SME0006417 від 07.12.2007 року у сумі 110 258 грн. 21 коп. та 400 (чотириста) грн. витрат по сплаті третейського збору. Вказує, що пропустив строк з поважних причин, оскільки дізнався про наявність оскаржуваного рішення лише в квітні 2016 року, після отримання 25.04.2016 року ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.02.2013 року про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду від 22.10.2012 року. Вважає, що рішення третейського суду прийняте з порушенням норм Закону України «Про третейські суди», оскільки не підвідомче третейському суду, тому підлягає скасуванню.

Заявник у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до ст. 74, 77 ЦПК України (а.с.16-19), з клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Причини його неявки суду не відомі.

Представник заінтересованої особи ПАТ «Альфа Банк» в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином (а.с.15), з клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи повідомлялася у відповідності до ст. 74 ЦПК України (а.с.20-21), з клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не зверталася. Причини її неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 389-4 ЦПК України, суд вважає за можливе слухати справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів в справі, оскільки неявка осіб не перешкоджає розгляду справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 07.12.2007 року між ЗАТ «Альфа Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Альфа Банк») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № №SME0006417, згідно якого останньому був наданий кредит в розмірі 32 500 доларів США. (а.с. 26-40).

В забезпечення кредитного договору 07.12.2007 року між ЗАТ «Альфа Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Альфа Банк») та ОСОБА_2 був укладений договір поруки. (а.с. 41-44)

Крім того, судом встановлено, що 22.10.2012 року Постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» суддею Поклад Д.В. по справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №SME0006417 від 07.12.2007 року було прийнято рішення, згідно якого позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» були задоволені у повному обсязі, постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі: за кредитом 101 061 грн. 49 коп., по відсотках 6 524 грн. 31 коп., пеня 2 672 грн. 41 коп., всього на суму 110 258 грн. 21 коп., стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа Банк» пеню за договором поруки у розмірі 430 грн. 41 коп., а також стягнути солідарно витрати по сплаті третейського збору в сумі 400 грн. (а.с.45-49).

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про третейські суди», рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених даним Законом.

Зокрема, рішення третейського суду може бути оскаржено сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ. Заяву про скасування рішення третейського суду може бути подано до компетентного суду протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом.

Враховуючи те, що рішення третейського суду було винесено 22.10.2012 року, заява про скасування рішення була подана до суду 28.07.2016 року, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, заявник дізнався про оскаржуване рішення третейського суду, тільки після отримання 25.04.2016 року ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.02.2013 року про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду від 22.10.2012 року, тому, виходячи з положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 55 Конституції України, суд вважає, що строк звернення до суду пропущений з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України та п. 1 ч. 3 ст. 51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

За змістом статей 1, 2, 6 Закону України «Про третейські суди» підвідомчість справ, які можуть бути вирішені в рамках третейського судочинства, обмежена сферою приватного права. До сфери компетенції третейських судів входить вирішення спорів, що виникають між приватними особами з питань, які не торкаються публічно значимих відносин. Спір, що має публічно-правове значення, не підлягає вирішенню третейським судом.

Заявник просить скасувати рішення третейського суду, постановлене у справі щодо проведення розрахунку за укладеним резидентами кредитним договором, предметом якого була іноземна валюта долари США.

Порядок здійснення на території України розрахунків в іноземній валюті, як вже зазначалося вище, регулюється Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Цей закон установлює режим здійснення валютних операцій на території України, визначає загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ в регулюванні валютних операцій, права й обовязки субєктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства.

Норми цього закону, спрямовані на регулювання порядку проведення розрахунків іноземною валютою, носять імперативний характер, вони вкрай обмежують свободу резидентів при здійсненні таких розрахунків. Статтею 16 Декрету встановлено фінансові санкції, які застосовуються до резидентів, винних у порушенні правил валютного регулювання. Згідно з ч. 1 ст. 16 Декрету незаконне використання валютних цінностей як засобу платежу тягне за собою адміністративну відповідальність (ст. 162 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Отже, норми закону щодо регулювання обігу іноземної валюти в Україні, зокрема і проведення грошових розрахунків валютними цінностями, мають публічну основу, переслідують публічний інтерес і спрямовані на досягнення результату, необхідного в публічних цілях для задоволення публічних потреб забезпечення стабільності української грошової одиниці гривні.

Наявність в правовідношенні щодо проведення розрахунку за договором кредиту, наданого в іноземній валюті, такої концентрації суспільно-значимих публічних елементів не дозволяє віднести такі спори до спорів суто приватного характеру між приватними особами, які можуть розглядатися в приватному порядку третейськими судами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 21.10.2015 року за № 6-831цс14.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 22.10.2012 року ухвалено з порушенням вимог чинного на день його ухвалення законодавства, а тому заява ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнській фінансовий союз» від 22.10.2012 року у третейській справі №876-12/219/12 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 389-4, 389-5, 389-6, 294 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 строк подання заяви про скасування рішення третейського суду.

Заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 22.10.2012 року задовольнити.

Скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 22.10.2012 року у справі №876-12/219/12 про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» заборгованості за кредитним договором №SME0006417 від 07.12.2007 року у сумі 110 258 (сто десять тисяч двісті п»ятдесят вісім) грн. 21 коп., стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа Банк» пеню за договором поруки у розмірі 430 грн. 41 коп., стягнути солідарно 400 (чотириста) грн. витрат по сплаті третейського збору.

Справу третейського суду №876-12/219/12 про стягнення заборгованості за кредитним договором повернути до Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.Г. Деркач