печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

"22" липня 2016 р. суддя Печерського районного суду м. Києва Гладун Х.А., розглянувши матеріали заяви адвоката Жигалюк Юлії Сергіївни в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана заява адвоката Жигалюк Ю.С. в інтересах ОСОБА_2 у порядку окремого провадження, просить встановити факт недостовірності інформації та спростувати таку неправдиву інформацію про ОСОБА_2, що була поширена невідомими особами в мережі Інтернет на нижчевказаних веб-сайтах за адресами:

ІНФОРМАЦІЯ_1/.

ІНФОРМАЦІЯ_2/.

ІНФОРМАЦІЯ_3 .

у статті під назвою ««НОМЕР_1 со ОСОБА_3 за несколько часов до злополучного ДТП, выпивали в ресторане»» з наступним змістом: «Революция Достоинства свергла и прогнала покровителей ОСОБА_3, который всеми силами пытался сохранить власть патронов, собирая титушек на антимайданы. ... Однако вряд ли избирателям известно, что щедрые пожертвования «благотворитель» осуществляет фактически за их же счет, обворовывая государственные предприятия. ... В результате, получая доход в размере 400 млн. гривен ежегодно, ОСОБА_3 платит государству всего 126 тис. гривен. Кроме подкупа избирателей на Житомирщине, бывший регионал перечисляет крупные суммы на счета физических лиц на Востоке Украины, которые могут быть причастны к поддержке незаконных вооруженных формирований ДНР/ЛНР. По данному факту правоохранительные органы уже ведут расследование. ...Самое интересное, что Audi Q7, на котором железнодорожник совершил аварию, зарегистрировано на ОСОБА_3, того самого житомирского мецената и фактического руководителя «Первой логистической компании».

Як вказує заявник, вищевказана інформація у статті є недостовірною і такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2 Адже, факти у цій статті викладені не об'єктивно, носять образливий характер і не мають жодного фактичного підгрунтя. Зокрема, відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наразі засновниками ТОВ «Перша логістична компанія» є ОСОБА_5 та ОСОБА_6, яка є дружиною загиблого бійця АТО. А відносно ОСОБА_2 не було відкрито жодного кримінального провадження по факту розкрадання державного майна, фінансування терористів чи ухилення від сплати податків. Вся ця негативна інформація, що була викладена у вищезазначених статтях викликає неповагу до Заявника, а крім того, поширення такого змісту недостовірних відомостей про Заявника може сформувати у інших людей думку про його причетність до кримінальної діяльності, що не відповідає дійсності та ганьбить його, порушуючи право на повагу до гідності і честі, та на недоторканість ділової репутації. Це спричиняє Заявнику сильні душевні хвилювання, і, відповідно, заподіює йому значну моральну шкоду. Окрім цього, в опублікованій статті без згоди Заявника було здійснено публічний показ його фотографії. Особи, які поширили таку інформацію та власники сайтів - невідомі, оскільки поширення вказаної недостовірної інформації відбулось у вигляді статті в Інтернеті без зазначення автора, а крім того на сторінках вищевказаних веб-сайтів відсутня будь- яка інформація про їх власників, а самостійно встановити таку інформацію не вдалося.

Дослідивши матеріали поданої заяви, приходжу до наступного висновку.

Положеннями Розділу 6 передбачено розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме у ч. 1 ст. 256 ЦПК України вказано, які факти можуть бути встановлені у судовому порядку. В окремому провадженні можуть бути встановлені такі юридично значимі факти, як: 1) родинні відносини між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтво, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрація шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерть особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерть особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Частиною 2 ст. 256 цього Кодексу визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Вказані вимоги заявника не можуть бути предметом розгляду в окремому провадженні, оскільки не охоплюються поняттям непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, і підлягають розгляду у порядку позовного провадження.

Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 12 постанови пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику в справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (пункт 2 частини другої статті 119 ЦПК).

Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.

Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 277 ЦК судовий захист гідності, честі та ділової репутації внаслідок поширення про особу недостовірної інформації не виключається і в разі, якщо особа, яка поширила таку інформацію, невідома (наприклад, при направленні анонімних або псевдонімних листів чи звернень, смерті фізичної особи чи ліквідації юридичної особи, поширення інформації в мережі Інтернет особою, яку неможливо ідентифікувати, тощо). У такому випадку суд вправі за заявою заінтересованої особи встановити факт неправдивості цієї інформації та спростувати її в порядку окремого провадження. Така заява розглядається за правилами, визначеними розділом IV ЦПК.

Аналогічні положення містяться в п.13 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 р. № 1.

У разі доведеності обставин, на які посилається заявник, суд лише констатує факт, що поширена інформація є неправдивою, та спростовує її. При цьому тягар доказування недостовірності поширеної інформації покладається на заявника, який несе витрати, пов'язані з її спростуванням. Встановлення такого факту можливо лише у тому разі, коли особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома.

У частині 4 ст. 256 ЦПК України вказано, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

В обґрунтування заяви про встановлення факту недостовірної інформації, поданої в порядку окремого провадження, заявник зазначає, що особи, які поширили таку інформацію та власники сайтів - невідомі, оскільки поширення вказаної недостовірної інформації відбулось у вигляді статті в Інтернеті без зазначення автора, а на сторінках вищевказаних веб-сайтів відсутня будь-яка інформація про їх власників, при цьому самостійно встановити таку інформацію не вдалося.

Разом з тим на підтвердження вищевказаних обставин щодо неможливості самостійно встановити інформації щодо власників веб-сайтів суду належних та допустимих доказів не надано.

Виходячи з вищевикладеного, підстав та предмету заявлених вимог в порядку окремого провадження, суд приходить до висновку про наявність спору про право та належність звернення з вказаними вимогами в порядку позовного провадження, встановленому ст.ст.107-114, 118, 119, 120 ЦПК України.

Відтак, вбачається необхідність відмови у відкритті провадження у справі, а заява адвоката Жигалюк Ю.С. в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає поверненню заявникові, відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у зв'язку із відмовою у відкритті провадження сплачена сума судового збору в розмірі 275 грн. 61 коп. повертається заявнику.

На підставі викладеного, керуючись п.3, ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст. ст.234, 256, 208-210, 293 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

відмовити у відкритті провадження у справі за заявою адвоката Жигалюк Юлії Сергіївни в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Зобов'язати УДКСУ у Печерському районі м. Києва повернути ОСОБА_2 сплачену ним суму судового збору у розмірі 275,61 грн., що було перераховано: одержувач УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код отримувача 38004897, МФО 820019, рахунок 0007, призначення платежу: судовий збір до Печерського районного суду м. Києва, за квитанцією № 0.0.588703644.1 від 21.07.2016 через Відділення «Позняки» Печерської філії ПАТ КБ «Приватбанк».

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Х.А. Гладун