Справа № 738/1491/16-ц
№ провадження 2/738/391/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернігівської області в складі

головуючої судді Сова Т.Г.

секретаря Костюк І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мена Чернігівської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ушнянської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Менського районного суду Чернігівської області з позовом до Ушнянської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно. Мотивувала позивачка свій позов тим, що 21 липня 2015 року померла її мати ОСОБА_2 Після її смерті відкрилась спадщина, спадкоємцем якої першої черги за законом є позивачка. 09 грудня 2015 року помер ОСОБА_3, після його смерті відкрилась спадщина, спадкоємцем якої другої черги за законом є позивачка як сестра померлого. Інших спадкоємців нема. Фактично прийнявши спадщину, позивач звернулася до нотаріуса Менської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. В звязку з цим, позивачка звернулася до Менського районного суду Чернігівської області з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по вул. Медова, 10 в с. Ушня, Менського району Чернігівської області.

Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, просять справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Представник відповідача Ушнянської сільської ради Менського району Чернігівської області в судове засідання не зявився, але надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

За таких обставин, справу можливо розглянути без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як встановлено в судовому засіданні, 21 липня 2015 року в с. Ушня Менського району померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 258623 (а.с.4).

09 грудня 2015 року в с. Ушня Менського району Чернігівської області помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 262079 (а.с.5).

Після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані по вул. Медова, 10 в с. Ушня Менського району Чернігівської області.

Спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 є позивачка ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6).

Спадкоємцем другої черги за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 є позивачка ОСОБА_1, що підтверджується копією про народження (а.с.6).

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

У ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 прийняла спадщину і як слідує із матеріалів спадкової справи, в установлений законом термін звернулася до нотаріуса Менської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що свідчить наявна в матеріалах справи постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.07.2016 року (а.с.45).

Згідно із законом УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" кожна сільська рада вела за встановленими формами по господарські книги (ст. 13 даного закону).

Відповідно до виписки з по господарської книги № 9 від 15.06.2016 року, виданої Ушнянською сільською радою Менського району Чернігівської області зазначено, що згідно по господарського обліку станом на 15.04.1991 року, житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Ушня по вул. Медова, 10, мав статус колгоспного двору, головою колгоспного двору була ОСОБА_2 (померла 21.07.2015 року), та члени колгоспного двору син ОСОБА_3 (помер 09.12.2015 року). Станом на 15 квітня 1991 року дане домоволодіння мало статус «колгоспний двір».

Встановлено, що будівництво будинку та надвірних споруд було завершено у 1965-1990 р.р., тобто до набрання чинності Цивільним кодексом в редакції 2003 року. Тому враховуючи те, що відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, то для врегулювання даного спору слід керуватися нормами, що діяли на момент завершення будівництва, тобто ЦК УРСР в редакції 1922 року. У даному кодексі відсутні положення щодо обовязкової державної реєстрації новозбудованого домогосподарства та положення, які б регулювали відносини повязані з колгоспними дворами.

Оскільки у судове засідання надана довідка відповідно до якої житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Ушня по вул. Медова, 10, був господарським двором станом на 15 квітня 1991 року, то відносини мають регулюватися положеннями Цивільного кодексу Української радянської соціалістичної республіки у редакції 1963 року (далі ЦК УРСР).

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року зазначено, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму ВСУ від 04.10.1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на житловий будинок" право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради.

З введенням в дію Закону України "Про власність" та Цивільного кодексу України в редакції 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвалися згідно діючого на той час законодавства.

Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Відповідно до довідки № 113 виданої КП «Чернігівське МБТІ Чернігівської обласної ради» від 13.05.2016 року слідує, що станом на 31.12.2012 року право власності на домоволодіння за адресою: вул. Медова, 10, с. Ушня, Менського району, Чернігівської області не зареєстровано (а.с.14).

Технічний паспорт на житловий будинок № 10 по вул. Медова в с. Ушня Менського району Чернігівської області виготовлено 12.05.2016 року (а.с.15-19).

Згідно із звітом про оцінку майна житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: с. Ушня, вул. Медова, 10, Менський район, Чернігівська область має загальну вартість 12769 грн. 00 коп. (а.с.21-39).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 328, 392, 1268, 1269, 1297 ЦК України, ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Постановою Пленуму ВСУ №7 від 04.10.1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на житловий будинок", ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст. ст. 31, 57, 213 - 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ушнянської сільської ради, Менського району Чернігівської області, про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно за законом, що відкрилось після смерті спадкодавців матері ОСОБА_2, померлої 21 липня 2015 року та брата ОСОБА_3, померлого 09 грудня 2015 року: на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані в с. Ушня, Менського району, Чернігівської області по вул. Медова, 10, загальною вартістю 12769 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.Г. Сова