РІШЕННЯ

Іменем України

14.03.2016 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

Головуючого судді Дзеньдзюри С.М.

при секретарі Стасишин А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові справу за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до умов договору № 11-1/737к-07 від 15.10.2007 року банк надав ОСОБА_2 кредит в сумі 170 000,00 грн. з терміном повернення кредиту до 14.10.2037 року, процентна ставка становить 12,45% річних. ОСОБА_2 не виконував договірних зобовязань, допустив заборгованість станом на 05.04.2013р. в сумі 164 729,05 доларів США, що еквівалентно 1 316 679,27 грн., яка складається з простроченої заборгованості по кредиту 1 645,00 доларів США, що еквівалентно 13 148,49 грн., сума дострокового стягнення кредиту 144 825,70 доларів США, що еквівалентно 1 157 591,82 грн., відсотки 16 586,88 доларів США, що еквівалентно 132 578,90 грн., пеня 1 671,47 доларів США, що еквівалентно 13 360,06 грн. Виконання зобовязань за кредитним договором забезпечено договором поруки від 15.10.2007 року, укладеним між позивачем та ОСОБА_1, за умовами якого поручитель зобовязався перед банком відповідати за невиконання позичальником усіх зобовязань перед банком, що виникли з Кредитного договору, в повному обсязі як існуючих, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. На вимогу погасити заборгованість відповідач ОСОБА_1 не реагує. Просить позов задоволити.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити.

Відповідач у судове засідання не зявився.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив. Вказав, що відповідно до умов договору поруки від 15.07.2007 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_1 кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. 03.04.2009 року між банком та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору за умовами якої змінено графік повернення суми кредиту, збільшено розмір процентів та змінено кінцеву дату повернення суми кредиту. Однак, додаткова угода №1 укладена без згоди ОСОБА_1 та в наслідок укладення такої збільшувався обсяг його відповідальності. Просив в задоволенні позову відмовити.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, не повідомив про причини неявки, хоч належно повідомлений про час та місце слухання справи. Тому суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає.

Як встановлено в судовому засіданні, 15.10.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 11-1/737к-07 відповідно до якого банк надав ОСОБА_2 кредит в сумі 170 000,00 грн. з терміном повернення кредиту до 14.10.2037 року, процентна ставка становить 12,45% річних.

Пунктом 4 Кредитного договору передбачений порядок надання кредиту, умови погашення заборгованості по кредиту, сплаті процентів та винагороди.

Відповідальність сторін передбачена пунктом 9 Договору.

Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

За користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором (ст.536 ЦК України).

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено судом, виконання зобовязань за кредитним договором забезпечено договором поруки, укладеними 15.10.2007р. між ПАТ «Універсал Банк»та ОСОБА_1, за умовами якого поручитель ОСОБА_1 зобовязався перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_2 усіх його зобовязань перед кредитором, що виникли з Кредитного договору № 11-1/737к-07 від 15.10.2007 року, укладеного між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2, в повному обсязі так існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

03.04.2009 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору від 15.10.2007 року за умовами якої змінено графік повернення суми кредиту, збільшено розмір процентів та змінено кінцеву дату повернення суми кредиту з 14 жовтня 2037 року на 10 листопада 2037 року.

Пунктом 2.1 договору поруки від 15.10.2007р. укладеного між ПАТ «Універсал Банк»та ОСОБА_1 передбачено, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя.

Відповідно доп. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обовязків.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч. 3 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобовязання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає в разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення поруки у разі зміни основного зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується. Таким чином, звернення особи до суду з позовом про визнання поруки такою, що припинена, на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору. При цьому внесення змін до кредитного договору про зміну зобовязання, забезпеченого порукою, зокрема збільшення процентної ставки без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, є підставою для визнання поруки такою, що припинена.

Як вбачається з матеріалів справи, додаткова угода №1 від 03.04.2009 року укладена без згоди поручителя ОСОБА_1. Окрім цього, внаслідок укладення додаткової угоди №1 від 03.04.2009 року відбулося збільшення обсягу відповідальності боржника, а отже, і обсягу відповідальності поручителя. А тому договір поруки від 15.10.2007 року, укладений між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1є припинений з огляду на положення ст. 559 ЦК України.

З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 спростовані відповідачем та матеріалами справи, що в свою чергу, дає суду підстави визнати позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 10,11,60,209, 212-215,218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

в задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про стягнення заборгованості- відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дзеньдзюра С.М.