АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №641/1448/15-ц Головуючий суддя І інстанції Онупко М. Ю.
Провадження № 22-ц/790/1525/16 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори про спадкове право
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року м. Харків.

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: - Бурлака І.В., Карімової Л.В.,

за участю секретарів : Костюченко В.В., Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, до якої приєдналася ОСОБА_4, на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, треті особи: державний нотаріус Сьомої Харківської державної нотаріальної контори Теленкова Ірина Віталіївна та приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лантьєва Віра Валентинівна про визнання заповітів недійсними,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому після його уточнення просила визнати недійсними заповіт її батька - ОСОБА_8, посвідчений 07 червня 2013 року Сьомою ХДНК, а також заповіт батька позивача ОСОБА_8, посвідчений 15 листопада 2014 року приватним нотаріусом ХМНО Лантьєвою В.В.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що відповідач ОСОБА_3 шляхом обману, використовуючи тяжкий стан здоров'я батька позивачки, умовила його 07 червня 2013 року скласти заповіт на своє ім?я. Заповіт від 15 листопада 2014 року її батько сам не читав і не підписував, Це відбулося у присутності свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, текст підписала ОСОБА_11. Заповідач внаслідок своєї тяжкої онкологічної хвороби не усвідомлював значення своїх дій та не міг ними керувати, з огляду чого цей заповіт має бути визнаний недійсний. Вказала, що при посвідченні оскаржуваних заповітів не було дотримано умови про вільне волевиявлення спадкодавця, яке повинне відповідати його внутрішній волі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року після тривалого онкозахворювання її батько ОСОБА_8 помер. 15.01.2015 року позивачем було подано заяву про прийняття спадщини, яка внаслідок цього відкрилася .

Рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 25 грудня 2015 року

позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що рішення незаконне, судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушення норми матеріального та процесуального права .

Судова колегія відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до повторно виданого свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 05.12.2014 року батько позивача - ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Відповідно копії заповіту від 07.06.2013 року посвідченого державним нотаріусом Сьомої ХДНК Теленковою І.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1-376, ОСОБА_8, діючи добровільно і перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам'яті, розуміючи значення своїх дій, на випадок його смерті зробив таке розпорядження: належну йому на праві приватної власності частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, який знаходиться в АДРЕСА_1 та частину земельної ділянки, площею 0,0319 га, розташованої в АДРЕСА_1, наданої для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий № НОМЕР_2 він заповідає своїй сестрі ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно копії заповіту від 15.11.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Лантьєвою В.В., зареєстрованого у реєстрі за № 4004, ОСОБА_8, розуміючи значення своїх дій та діючи добровільно, на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: належний йому на праві особистої приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за АДРЕСА_2 він заповів ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заповіт, на прохання ОСОБА_8, з його слів записаний за допомогою загальноприйнятих технічних засобів (комп'ютера) удома заповідача за адресою: АДРЕСА_1 та у зв'язку з його слабким станом здоров'я та згідно ст. 1253 ЦК України заповіт посвідчено в присутності свідків: ОСОБА_9, ОСОБА_14, та підписано ОСОБА_15

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з його недоведеності.

Відповідно до ст.10 ЦПК України районним судом під час розгляду справи учасникам судового розгляду, неодноразово роз'яснювалися її права, зокрема право заявити клопотання про призначення у справі судової експертизи, в тому числі і посмертно судово-психіатричної експертизи. Однак, від сторін та їх представників такого клопотання не надійшло.

Згідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої сторони суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Відповідно до ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Для встановлення інтелектуального чи вольового дефекту у заповідача при складанні заповіту необхідні знання у галузі психіатрії, що відповідно до ст. 143 ЦПК України вимагає проведення посмертної судової психіатричної експертизи, однак такого висновку позивач, яка мала для цього процесуальні можливості, до суду не надала.

У статті 231 ЦК України передбачено, що правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним.

В матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази на спростування змісту заповіту від 15 листопада 2014 року. Згідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Висновки суду про недовденість позову належним чином обгрунтовані, відповідають матеріалам справи і доводами скарги не спростовуються.

При цьому колегія суддів відхиляє доводи скарги про те, що при укладенні заповіту від 15 листопада 2014 року нотаріус порушила законний порядок його посвідчення. Заявлений з цих підстав 02.11.2015 року позов ухвалою суду першої інстанції від 02 листопада 2015 року не був прийнятий до спільного розгляду по цій справі (а.с. 183), і тому відповідно до ст. 303 ЦПК України не підлягає розгляду апеляційним судом, як такий що перебуває поза межами справи, що не перешкоджає позивачу звернутися до районного суду з цим позовом у загальному порядку.

Таким чином суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому з передбачених ст. 308 ЦПК України підстав апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 315, 319, 323-325, 327 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: