Справа № 278/2858/15-ц
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - Зубчук І.В.

секретаря - Безпалько В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Гукової Наталії Євгеніївни про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1.

Після смерті чоловіка позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини і дізналася, що останній залишив заповіт згідно якого все своє майно заповів сину ОСОБА_2, який прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Позивач вважає, що нотаріусом не було з'ясовано коло осіб спадкоємців, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позивач позов підтримала з підстав зазначених в ньому.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що земельна ділянка буда придбана разом з житловим будинком в 1988 році, а позивач одружилася з померлим батьком в 2006 році, а тому вважає її позов безпідставним та просить відмовити в його задоволенні.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09 квітня 1988 року згідно договору купівлі-продажу житлового будинку ОСОБА_4 придбав житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.95).

Квітневою сільською радою Коростишівського району Житомирської області 29 січня 2006 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с.Піщанка Житомирського району Житомирської області у віці 71 рік помер ОСОБА_4 (а.с.4), який зробив заповідальне розпорядження на випадок своєї смерті та заповів все своє майно своєму сину ОСОБА_2 (а.с.33).

Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року видано на ім'я його сина ОСОБА_2 (а.с.81).

Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 316 Цивільного Кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Згідно зі ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що випливають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, а згідно положень статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту та скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Відповідно до п.5.1 Наказу Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» при оформленні спадщини за заповітом нотаріус має надати правову оцінку заповіту, перевірити його реєстрацію у Спадковому реєстрі та чинність на момент смерті заповідача. Якщо наданий спадкоємцем заповіт не відповідає вимогам законодавства, нотаріус відмовляє в його прийомі.

За положеннями ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач належними та допустимими доказами не довела, що оспорюване свідоцтво про право на спадщину за заповітом порушує її права і охоронювані законом інтереси, а його зміст суперечить ЦК України, іншим актам цивільного, а також моральним засадам суспільства.

За наведених обставин суд не вбачає підстав для задоволення позову, оскільки заявлені вимоги не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та не ґрунтуються на положеннях закону.

Керуючись ст.ст. 14, 209, 215, 218, 221-223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Житомирський районний суд Житомирської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. В. Зубчук