Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:позивача ОСОБА_5 та її представника адвоката ОСОБА_6, відповідача ОСОБА_7 та її представника адвоката ОСОБА_8, представника відповідача ОСОБА_9 ОСОБА_10,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_9 про виділ частки із майна, треті особи: Комунальне підприємство «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації», Реєстраційна служба Чернігівського міського управління юстиції, яку замінено на Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2014 р. ОСОБА_5 предявила позов до ОСОБА_7, у якому, після уточнення позовних вимог, просила виділити їй у власність у будинку № 39 по вул. Орджонікідзе у м. Чернігові кімнату 1-5, площею 9,9 м2, передпокій № 1-4, площею 6,7 м2, коридор 1-3, площею 5,5 м2, кухню 1-2, площею 7,1 м2, ванну 1-1, площею 2,5 м2, веранду І, площею 3,6 м2, а також сарай в1-1, площею 2,2 м2, сарай в-1, площею 16,5 м2, погріб а-1, площею 7,7 м2, вбиральню Е-1, площею 1 м2, та визначити порядок користування присадибною земельною ділянкою. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ОСОБА_5 і ОСОБА_7 мають у власності 3/10 частини вказаного будинку (кожна). Крім того, ОСОБА_5 є власником частини присадибної земельної ділянки, площею 0,0426 га, а ОСОБА_7 має у власності її частину в розмірі 0,03 га. Частина будинку і господарські будівлі, якими користується ОСОБА_5, і сарай В-1, яким користується ОСОБА_7, розташовані на належній ОСОБА_5 земельній ділянці. Між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виникають непорозуміння й суперечки з приводу користування, утримання, збереження та розпорядження належним їм майном.

У листопаді 2014 р. третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_9 предявив позов до ОСОБА_5 й ОСОБА_7, у якому просив виділити йому у натурі 1/5 частину надвірних будівель, що розташовані за адресою: м. Чернігів, вул. Орджонікідзе, № 39, згідно з варіантом, який запропонує відповідна експертиза. Ці вимоги обґрунтовувалися тим, що ОСОБА_9 має право на виділ у натурі належної йому частки у надвірних будівлях.

Ухвалою суду від 07.12.2015 р. позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про визначення порядку користування присадибною земельною ділянкою за адресою: м. Чернігів, вул. Орджонікідзе, № 39, залишено без розгляду (т. 1, а.с. 218).

Ухвалою суду від 15.12.2015 р. позовні вимоги ОСОБА_9 до ОСОБА_5 й ОСОБА_7 про виділ у натурі 1/5 частини надвірних будівель, що розташовані за адресою: м. Чернігів, вул. Орджонікідзе, № 39, залишено без розгляду (т. 1, а.с. 231).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено: ОСОБА_5 виділено веранду І, площею 3,6 м2, ванну 1-1, площею 2,5 м2, кухню 1-2, площею 7,1 м2, коридор 1-3, площею 5,5 м2, передпокій № 1-4, площею 6,7 м2, кімнату 1-5, площею 9,9 м2, сарай в-1, площею 16,5 м2, погріб а-1, площею 7,7 м2, вбиральню Е-1, площею 1,0 м2, а також сарай в1-1, площею 2,2 м2, у будинку й надвірних будівлях, що розташовані за адресою: м. Чернігів, вул. Орджонікідзе, № 39, з ОСОБА_5 стягнуто: на користь ОСОБА_7 - 2614 грн. 00 коп., на користь ОСОБА_9 - 653 грн. 50 коп., компенсації вартості переотриманої частки у власності на будинок і надвірні споруди, з ОСОБА_7 і ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 стягнуто по 4133 грн. 80 коп. (з кожного) на відшкодування судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати дане рішення й ухвалити рішення про виділення ОСОБА_5 веранди І, площею 3,6 м2, ванни 1-1, площею 2,5 м2, кухні 1-2, площею 7,1 м2, коридору 1-3, площею 5,5 м2, передпокою № 1-4, площею 6,7 м2, кімнати 1-7, площею 11,4 м2, сараю в-1, площею 16,5 м2, погреба а-1, площею 7,7 м2, вбиральні Е-1, площею 1,0 м2, а також сараю в1-1, площею 2,2 м2, та про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 189 грн. 50 коп. компенсації вартості переотриманої частки у власності на будинок і надвірні споруди, і про належний розподіл судових витрат. Доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

- суд І інстанції безпідставно не погодився з запропонованим представником ОСОБА_7 варіантом поділу спірної частини будинку й надвірних будівель, що розташовані за адресою: м. Чернігів, вул. Орджонікідзе, № 39. При цьому варіанті поділу фактична частка ОСОБА_5 у спірній частині будинку й надвірних споруд становить 49,95%, відхилення від якої у грошовому виразі становить 189 грн. 50 коп., і для виділення цієї частки у натурі необхідно провести ремонтно-будівельні роботи у значено меншому розмірі, ніж при її виділенні за визначеним судом І інстанції варіантом,

- в оскаржуваному рішенні зазначено, що при поділі спірної частини будинку й надвірних споруд, про які йдеться, за запропонованим представником ОСОБА_7 варіантом ОСОБА_5 отримає в основному кімнати, розташовані у прибудові, висота стель у яких значно менша, чим буде порушено рівність прав співвласників будинку. Проте експертом не досліджувалася висота стель у спірній частині будинку та її вплив на вартість будинку,

- суд не витребував від компетентного органу відповідних дозволів на переобладнання будинку у вказаний у висновку експертизи спосіб і не розяснив сторонам необхідності його витребування, хоча обраний судом спосіб поділу будинку потребує реконструкції несучої стіни між приміщеннями будинку 1-6 та 2-5, у той час як за запропонованим представником ОСОБА_7 варіантом такої потреби нема,

- у рішенні місцевого суду не наведено розрахунку розподілу судових витрат між сторонами.

У судовому засіданні ОСОБА_7 та її представник підтримали апеляційну скаргу, представник ОСОБА_9 її визнала, а ОСОБА_5 і її представник просили апеляційну скаргу відхилити за безпідставністю.

Ухвалою суду від 20.09.2016 р. здійснено заміну третьої особи Реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції (у звязку з її ліквідацією) на Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради (а.с. 134 т. 2).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи рішення, що оскаржується, суд І інстанції виходив з того, що найбільш прийнятним варіантом поділу між сторонами спірної частини будинку є варіант № 1, запропонований у висновку експертизи від 13.03.2016 р. № С-2, який виконано експертом Чернігівської регіональної торгово-промислової палати, та що за запропонованим представником ОСОБА_7 варіантом поділу спірної частини будинку й надвірних будівель ОСОБА_5 отримає в основному кімнати, розташовані у прибудові, висота стель у яких значно менша, чим буде порушено рівність їхніх прав як співвласників спірної частини будинку, та що судові витрати слід розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Так, по справі встановлено наступне.

В інвентаризаційній справі № НОМЕР_1 «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» на будинковолодіння № 39 по вул. Орджонікідзе у м. Чернігові маються:

- нотаріально посвідчена копія нотаріально посвідченого договору на право побудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 06.09.1952 р. між ОСОБА_11 і Комунальним відділом виконкому Чернігівської міської ради депутатів трудящих, предметом якого є спірний будинок (арк. 35-36),

- акт прийняття належного ОСОБА_12 буд. № 39 по вул. Орджонікідзе у м. Чернігові, який затверджено рішенням виконкому Ради народних депутатів Деснянського району м. Чернігова від 13.11.1989 р. № 306 (а.с. 37-38),

- нотаріально посвідчена копія договору дарування, який 28.12.1988 р. посвідчено державним нотаріусом Першої Чернігівської державної нотаріальної контори (реєстровий № 2-9893). Згідно з цим договором ОСОБА_11 подарував ОСОБА_7 2/5 частин спірного будинку, а саме: кімнати 2-5, площею 21,3 м2, 2-6, площею 10,4 м2, 2-7, площею 10,3 м2, шафу 2-8, площею 0,8 м2, коридор 2-4, площею 4,2 м2, санвузол 2-3, площею 6,0 м2, кухню 2-2, площею 7,3 м2, коридор 2-1, площею 3,8 м2, ганок і льох під коридором, а також 2/5 ідеальні частини надвірних будівель (арк. 44-45). На даному договорі мається відмітка про те, що він пройшов реєстрацію у БТІ 08.01.1990 р.,

- нотаріально посвідчена копія договору дарування, який 13.02.1990 р. посвідчено державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори (реєстровий № 5-660). Згідно з цим договором ОСОБА_7 подарувала ОСОБА_9 1/5 ідеальну частину буд. № 39 по вул. Орджонікідзе у м. Чернігові і надвірних будівель (арк. 49-50). На даному договорі мається відмітка про те, що він пройшов реєстрацію у БТІ 22.02.1990 р.,

- нотаріально посвідчена копія свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане 25.09.2007 р. державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори (реєстраційний № 2-4367). Згідно з цим свідоцтвом право власності на 3/5 ідеальних частин спірного будинку та надвірних будівель після смерті ОСОБА_11 успадкувала його дружина ОСОБА_13 (арк. 64). Право власності ОСОБА_13 на підставі цього свідоцтва належно зареєстровано, що підтверджено відповідним витягом про реєстрацію цього права (арк. 65),

- нотаріально посвідчена копія свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане 12.09.2014 р. державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори (реєстраційний № 3-1329). Згідно з цим свідоцтвом після смерті ОСОБА_13 право власності на 3/5 ідеальних частин спірного будинку та надвірних будівель перейшло до ОСОБА_5 на 3/10 їх частин і до ОСОБА_7 теж на 3/10 їх частин. Право власності ОСОБА_7 на підставі цього свідоцтва належно зареєстровано.

Факт реєстрації вищевказаного права власності ОСОБА_5 підтверджено копією відповідного витягу (а.с. 8 т. 1).

Згідно з договором дарування, який 13.11.2007 р. посвідчено державним нотаріусом Першої чернігівської нотаріальної контори (реєстраційний № 3-2457), ОСОБА_5 на праві власності належить 0,0426 га присадибної земельної ділянки, що знаходиться за адресою: вул. Орджонікідзе, № 39, м. Чернігів, а ОСОБА_7 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 858567 від 26.03.2007 р. має право власності на 0,0284 га цієї ділянки, що підтверджено копіями вказаних документів (а.с. 14, 50 т. 1).

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 13.03.2016 р. № С-2, який виконано судовим експертом Чернігівської регіональної торгово-промислової палати:

- ринкова вартість спірних будинку й надвірних будівель в цілому становить 814418 грн. 00 коп. (а.с. 16, 17 т. 2),

- згідно з варіантом № 1 цього висновку, ОСОБА_5 в рахунок 3/10 частин спірних будинку й надвірних будівель запропоновано виділити в натурі веранду І, площею 3,6 м2, вартістю 9553 грн. 00 коп., ванну 1-1, площею 2,5 м2, вартістю 6634 грн. 00 коп., кухню 1-2, площею 7,1 м2, вартістю 30694 грн. 00 коп., коридор 1-3, площею 5,5 м2, вартістю 22002 грн. 00 коп., передпокій 1-4, площею 6,7 м2, вартістю 34606 грн. 00 коп., житлову кімнату 1-5, площею 9,9 м2, вартістю 51135 грн. 00 коп., сарай в-1, площею 16,5 м2, вартістю 17053 грн. 00 коп., погріб а-1, площею 7,7 м2, вартістю 12089 грн. 00 коп., убиральню Е-1, площею 1,0 м2, вартістю 4849 грн. 00 коп., сарай в 1-1, площею 2,2 м2, вартістю 1715 грн. 00 коп., а всього на суму 190330 грн. 00 коп., з відхиленням від частки ОСОБА_5 у домоволодінні, розмір якої у грошовому виразі експертом визначено у сумі 187062 грн. 50 коп., у бік збільшення на 3267 грн. 50 коп. Обираючи спосіб поділу спірної частини будинку № 39 по вул. Орджонікідзе у м. Чернігові та надвірних будівель, суд І інстанції правильно врахував, що за запропонованим представником ОСОБА_7 варіантом ОСОБА_5 отримає в основному кімнати, розташовані у прибудові, висота стель у яких значно менша, ніж висота кімнат у будинку, чим буде порушено рівність прав, що в однаковій мірі належать їм обом як співвласникам спірної частини будинку. Апеляційним судом перевірено цей висновок місцевого суду і він підтвердився письмовими поясненнями експерта від 06.07.2016 р. та додатком до них (а.с. 105, 107 т. 2).

Заперечуючи проти запропонованого представником ОСОБА_7 варіантом поділу спірної частини будинку й надвірних будівель, ОСОБА_5 посилається на те, що у разі їх поділу в такий спосіб вікна кімнати 1-7 виходитимуть на частину присадибної земельної ділянки, що належить ОСОБА_7 Перевіряючи це заперечення, апеляційний суд встановив, що воно підтверджено відповідною схемою, яка є додатком до пояснень експерта (а.с. 106 т. 2). Отож суд доходить висновку про те, що дане заперечення є обґрунтованим та що поділ спірної частини будинку й надвірних будівель у запропонований представником ОСОБА_7 спосіб є неможливим, т.я. при його застосуванні ОСОБА_5 не матиме доступу до стіни кімнати 1-7, яка знаходиться на належній ОСОБА_7 частині земельної ділянки.

Оцінюючи висновок експертизи від 13.03.2016 р. № С-2 та вирішуючи питання про його допустимість як доказу по справі, оцінюючи факт виділення у власність ОСОБА_7 надвірних будівель, які знаходяться на частині присадибної земельної ділянки, що є у власності ОСОБА_5 (т. 2 а.с. 106), апеляційний суд виходить з такого. Жоден з учасників судового розгляду, зокрема відповідачі та їхні представники, проти вказаного висновку та факту заперечень не виказали. Крім того, ОСОБА_5 і її представник у заявах про відвід суддям висловили правову позицію по справі, згідно з якою апеляційний суд має розглянути справу виключно на підставі наявних у ній доказів (а.с. 109-110, 137-138 т. 2). Тому в силу ст.ст. 10 ч. 3, 11 ч. 2, 147 ч. 6 і 303 ч. 1 ЦПК України апеляційний суд не відкидає цей висновок як недопустимий доказ по справі і на його підставі вирішує справу.

Не є підставою для задоволення апеляційної скарги посилання у ній на те, що місцевий суд не витребував від компетентного органу дозволу на переобладнання спірного будинку згідно з варіантом № 1 висновку експертизи від 13.03.2016 р. № С-2, хоча згідно з цим варіантом мається потреба у реконструкції несучої стіни між приміщеннями будинку 1-6 та 2-5. Так, з метою перевірки цього доводу апеляційним судом зроблено відповідний запит. На його виконання суд отримав рішення виконкому Деснянської районної у м. Чернігові ради від 25.07.2016 р. № 129, згідно з яким рада вважає технічно можливим переобладнання спірного будинку відповідно до обраного судом І інстанції способу його поділу (а.с. 116 т. 2).

Питання про розподіл судових витрат між сторонами місцевим судом вирішено без дотримання у повному обсязі припису ч. 1 ст. 88 ЦПК України. Так, виходячи з розміру задоволених позовних вимог (у сумі 187062 грн. 50 коп.), розміру сплаченого ОСОБА_5 судового збору за звернення до суду з позовом (у сумі 243 грн. 60 коп. а.с. 1 т. 1) і розміру витрат по оплаті висновку експертизи від 13.03.2016 р. № С-2, на підставі якого вирішено справу (у сумі 3024 грн. 00 коп. а.с. 44 т. 2), з ОСОБА_7 і ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 належить стягти відшкодування судових витрат по справі у такій сумі: (243 грн. 60 коп. + 3024 грн. 00 коп.): 2 = 1633 грн. 80 коп. (з кожного).

Витрати позивача по оплаті вартості судової будівельно-технічної експертизи, що виконана Чернігівським відділенням КНДІСЕ, у сумі 4920 грн. 00 коп. (а.с. 213 т. 1) відшкодуванню їй не підлягають, т.я. виготовлений цими експертами висновок не використано як доказ, на підставі якого задоволено позов.

У справі мається оригінал прибуткового касового ордера від 05.04.2016 р., відповідно до якого представником ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_6 прийнято 5000 грн. 00 коп. (а.с. 43 т. 2). Цей документ не є допустимим доказом понесених ОСОБА_5 витрат на надання їй правової допомоги вказаним адвокатом в силу приписів п. 2.1 Положення про форму та зміст розрахункових документів, що затверджене наказом Державної податкової адміністрації України від 01.12.2000 р. № 614 (зареєстрований у Мінюсті України 05.02.2001 р. за № 105/5296) з наступними змінами.

З викладеного випливає, що оскаржуване рішення підлягає зміні в частині розміру стягнутого з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 відшкодування судових витрат шляхом його зменшення до 1633 грн. 80 коп. (з кожного), а в іншій частині дане рішення суду має бути залишене без змін.

Апеляційний суд вирішує дану справу як на підставі наданих суду І інстанції доказів, так і на підставі наданих апеляційному суду доказів, т.я. всі вони мають виключне значення для справи.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 307, 309 ч. 1 п. 4, 314, 316 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 квітня 2016 року змінити в частині розміру стягнутого з ОСОБА_7, ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 відшкодування судових витрат шляхом його зменшення до 1633 (однієї тисяч шестисот тридцяти трьох) грн. 80 коп. (з кожного).

В іншій частині дане рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але воно може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: