Справа № 523/4809/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2016 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Сувертак І.В.

при секретарі Мамренко Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №5 м. Одеси

скаргу Одеської міської ради на дії державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1 під час виконання судового рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25.09.2014 року по цивільній справі №523/6247/14-ц, відповідач (боржник), ОСОБА_2, суд-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла скарга представника Одеської міської ради на дії державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1 під час виконання судового рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25.09.2014 року по цивільній справі №523/6247/14-ц, відповідач (боржник), ОСОБА_2.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що 25.09.2014 року Суворовським районним судом міста ОСОБА_1 ухвалено рішення по справі за позовом заступника прокурора Суворовського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння, яким позовні вимоги заступника прокурора Суворовського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради задоволено.

11.02.2015 року на адресу Одеської міської ради надійшов лист/повідомлення про проведення виконавчих дій по справі № 523/6247/14-ц про зобовязання ОСОБА_2 звільнити нежитлові приміщення перукарні площею 70,8 кв.м. та підвальні приміщення площею 49,5 кв.м. загальною площею 120,3 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Шилова, 27. Виконавчі дії було призначено на 19.02.2016 року о 12:00. Одеська міська рада була належним чином повідомлена та уповноважений представник Одеської міської ради був присутній на виконанні.

24.02.2016 року на адресу Одеської міської ради надійшов лист/повідомлення про проведення виконавчих дій по справі № 523/6247/14-ц про зобовязання ОСОБА_2 звільнити нежитлові приміщення перукарні площею 70,8 кв.м. та підвальні приміщення площею 49,5 кв.м. загальною площею 120,3 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Шилова, 27. Виконавчі дії було призначено на 26.02.2016 року о 12:00. Одеська міська рада була належним чином повідомлена та уповноважений представник Одеської міської ради був присутній на виконанні.

Однак, про призначення виконавчих дії на 14.03.2016 року Одеській міській раді не було відомо. їй стало відомо про початок виконавчих дій лише у телефонному режимі від виконавця ОСОБА_1 14.03.2016 року. Таким чином, Одеська міська рада не знала і не могла знати про призначення виконавчих дій на 14.03.2016 року.

Так як сторону позивача не було повідомлено належним чином про проведення виконавчих дій, представник ОМР просив скасувати постанову державного виконавця Суворовського ВДВС ОМУЮ від 15 березня 2016 року №ВП 45899240 про закінчення виконавчого провадження.

Представник скаржника в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Державний виконавець Суворовського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_1 надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, також до заяви додав постанову начальника Суворовського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_3 від 29 березня 2016 року, з якої вбачається, що скаргу Одеської місцевої прокуратури №4 щодо скасування постанови державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1 від 15 березня 2016 року про закінчення виконавчого провадження по виконавчому провадженню №ВП 45899240 - задоволено.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги, виходячи з наступного.

Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

При вирішенні даної справи суд враховує встановлені нормою статті 1 ЦПК України завдання цивільного судочинства, яким є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України, яка передбачає диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст. 60 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.ст. 27, 46 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що постановою начальника Суворовського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_3 від 29 березня 2016 року скаргу Одеської місцевої прокуратури №4 щодо скасування постанови державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1 від 15 березня 2016 року про закінчення виконавчого провадження по виконавчому провадженню №ВП 45899240 задоволено та постановлено державному виконавцю здійснити заходи щодо відновлення виконавчого провадження №ВП 45899240.

Враховуючи зазначене, суд відмовляє у задоволенні скарги Одеської міської ради, оскільки оскаржувану постанову вже скасовано постановою начальника Суворовського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_3 від 29 березня 2016 року.

Керуючись ст.ст.3,4,10,11, 14, 383-389, 294 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги Одеської міської ради на дії державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1 під час виконання судового рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25.09.2014 року по цивільній справі №523/6247/14-ц, відповідач (боржник), ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня оголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя