Справа № 751/24/16-ц Провадження № 22-ц/795/541/2016 Суддя у I інстанції Деркач О. Г.
Категорія: цивільна Доповідач-суддя ОСОБА_1
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

21 березня 2016 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Висоцької Н.В., Онищенко О.І.,

з участю секретаря судового засідання Шкарупи Ю.В.,

представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - ОСОБА_2, представника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 лютого 2016 року про вжиття заходів забезпечення скарги у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5,

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5, повязані з реалізацією останнім за зведеним виконавчим провадженням № 26384170 арештованого майна.

Визначив у скарзі вимоги : визнати неправомірними дії щодо передачі на реалізацію арештованого нерухомого майна за зведеним виконавчим провадженням, зобовязати припинити зведене виконавче провадження , зняти арешти з майна, зняти майно з прилюдних торгів.

8 лютого 2016 року ОСОБА_4 подано заяву про забезпечення скарги шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчих листів в рамках зведеного виконавчого провадження № 26384170 з примусового стягнення з нього заборгованості на загальну суму 99264549 грн 75 коп., а також зупинення реалізації 10 лютого 2016 року на прилюдних торгах, призначених в системі електронних торгів СЕТАМ, арештованого нерухомого майна.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 лютого 2016 року заяву ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення скарги задоволено частково.

До набрання законної сили ухвалою суду у справі № 751/24/16-ц (провадження № 4с/751/6/16) за наслідками розгляду скарги ОСОБА_4 на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 судом було зупинено реалізацію з прилюдних торгів, призначених в системі електронних торгів СЕТАМ, арештованого майна, а саме: квартири № 23, житлового комплексу «Амфітеатр» містобудівного ансамблю «Крутогірний», що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Дзержинського, буд. 35 т; квартири № 21, житлового комплексу «Амфітеатр» містобудівного ансамблю «Крутогірний», що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Дзержинського, буд. 35 т; Паркувального місця №96 житлового комплексу «Амфітеатр» містобудівного ансамблю «Крутогірний», що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Дзержинського, буд. 35 т; Паркувального місця №97 житлового комплексу «Амфітеатр» містобудівного ансамблю «Крутогірний», що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Дзержинського, буд. 35 т; Паркувального місця №175 житлового комплексу «Амфітеатр» містобудівного ансамблю «Крутогірний», що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Дзержинського, буд. 35 т ; Паркувального місця №176 житлового комплексу «Амфітеатр» містобудівного ансамблю «Крутогірний», що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Дзержинського, буд. 35 т.

Не погодившись з ухвалою, ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк» та Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернулись з апеляційними скаргами, посилаючись на те, що суд не мав повноважень вживати заходи забезпечення скарги аналогічно до забезпечення позову, шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення, тощо, оскільки зазначене не пердбачено процесуальним законом та не віднесено до повноважень суду , є виключно повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду. Вважали, що забезпеченням скарги суд першої інстанції фактично ухвалив рішення по суті спору без розгляду справи.

Розгляд заяви про забезпечення скарги, поданої у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії головного державного виконавця у зведеному виконавчому провадженні, за переконанням ПАТ КБ «ПриватБанк» та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, належить до підвідомчості адміністративного суду, тому, на думку осіб, які звернулись з апеляційними скаргами, цивільним судом було порушено правила півідомчості справи.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_4 не з"являвся, судові повістки не отримував, у зв"язку з чим, апеляційним судом про час та місце розгляду справи телефонограмою було повідомлено його представника у даній справі ОСОБА_6 (представляє інтереси за довіреністю, а.с. 146), що за правилами ч.6 ст. 74, ч.5 ст. 76 ЦПк України, вважається належним повідомленням про час та місце розгляду справи ОСОБА_4

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційних скарг, виходячи з наступного.

Постановивши ухвалу про зупинення реалізації з прилюдних торгів, призначених в системі електронних торгів СЕТАМ, арештованого нерухомого майна, суд першої інстанції виходив з того, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4, підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби ГУЮ у Дніпропетровській області про поділ майна та зняття з нього арешту. Розгляд даної справи триває, однак майно, відносно якого розглядається спір у суді м. Дніпропетровська, , було передано державним виконавцем для реалізації, і його дії, вчинені при реалізації заставного майна та його оцінці, оскаржуються у даній справі, а тому було вжито зазначені заходи для забезпечення можливості витребування спірного майна на випадок визнання недійсними безпосередньо самих прилюдних торгів.

З наведеним висновком суду не може погодитись апеляційний суд, оскільки його постановлено в порушення норм матеріального та процесуального права.

Положеннями ст. 151 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Наведені приписи процесуального закону чітко визначають, що забезпечення може мати місце лише у випадку предявлення позову, однак зважаючи на ту обставину, що у даній справі розглядається скарга ОСОБА_4П на дії державного виконавця і ст. 151-153 ЦПК України а також положеннями розділу VIII ЦПК України „ Судовий контроль за виконанням судових рішень не передбачено вжиття заходів забезпечення скарги на дії державного виконавця, суд першої інстанції не вправі був вживати заходи забезпечення скарги аналогічно до положень закону про забезпечення позову.

Про неможливість здійснення подібного забезпечення зазначено у п. 15 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи № 6 від 07.02.2014р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», проте наведені положення процесуального закону та постанови пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи судом першої інстанції враховано не було.

Посилання суду в даній справі на позицію наведеної постанови у п. 15 про те, що до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (пункт 4 частини першої статті 37 Закону про виконавче провадження), не видається правомірним, оскільки відповідно до ст. 37 Закону України „ Про виконавче провадження зупинення виконавчого провадження є компетенцією державного виконавця, який, у випадку зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документу, має зупинити виконавче провадження. У даній справі мало місце зупинення реалізації майна на прилюдних торгах, як один з видів забезпечення, передбачених ст. 151-153 ЦПК України, а не зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документу.

Крім того, обґрунтовуючи підстави для зупинення стягнення, суд послався на наявність у провадженні суду м. Дніпропетровська справи за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4, підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби ГУЮ у Дніпропетровській області про поділ майна та зняття з нього арешту, однак її наявність, згідно положень ст. 151-153 ЦПК України, не могла слугувати підставою для вжиття судом заходів забезпечення скарги у даній справі.

Посилання суду першої інстанції на те, що заява ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, оскільки він оскаржує дії державного виконавця, в тому числі з підстав порушення державним виконавцем порядку реалізації заставного майна та його оцінки, що в наступному може стати приводом для визнання недійсними безпосередньо самих прилюдних торгів, виникнення питання про витребування спірного майна, не можна визнати обґрунтованими та законними виходячи з того, що предметом оскарження у даній справі є дії державного виконавця щодо передачі на реалізацію арештованого нерухомого майна за зведеним виконавчим провадженням, без конкретного визначення цих дій, та вказівки на те які права та свободи безпосередньо заявника у справі було порушено під час виконання судового рішення.

Вимоги скарги про зобовязання припинити зведене виконавче провадження та зняти арешти з майна не є обґрунтованими заявником з позиції порушення державним виконавцем під час виконання судових рішень прав та свобод саме заявника, та не можуть бути вирішеними за правилами розділу VIII ЦПК України „ Судовий контроль за виконанням судових рішень, оскільки відповідно до Закону України „Про виконавче провадження мають вирішуватись в іншому порядку.

За таких обставин, вжиття судом першої інстанції заходів забезпечення скарги є таким, що не ґрунтується на законі.

Зважаючи на те, що питання вжиття заходів забезпечення скарги було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права , апеляційний суд на підставі п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України приходить до висновку про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення апеляційним судом ухвали про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення скарги.

Відповідно до правил ст. 88, 388 ЦПК України , з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підлягають стягненню витрати , понесені на сплату судового збору при поданні апеляційних скарг.

Керуючись ст. 88, 151 153, 303, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 лютого 2016 року скасувати.В задоволенні заяви ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення скарги відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» витрати, понесені на сплату судового збору при зверненні з апеляційною скаргою, в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України витрати, понесені на сплату судового збору при зверненні з апеляційною скаргою, в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Голова судового засідання: Судді: