АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/1077/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Сташків Н.М.
Провадження № 22-ц/789/143/16 Доповідач - Бершадська Г.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Бершадської Г.В.

суддів - Ткач О. І., Ткач З. Є.,

при секретарі - Романська К.М.

з участю сторін - представника ПАТ "Акцент-Банк" Кивелюк Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 1 грудня 2015 року по справі за заявою ОСОБА_2 про розстрочку виконання рішення суду,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 3 червня 2015 року задоволено позов ПАТ "Акцент-Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто з ОСОБА_2 в користь ПАТ "Акцент-Банк" заборгованість за кредитним договором від 28 лютого 2013 року у розмірі 22594,08 грн, а також 243,60 грн судового збору.

Рішення суду набрало законної сили.

ОСОБА_2звернувся до суду із заявою про відстрочку виконання рішення суду, а в подальшому подав заяву про уточнення заявлених вимог і просив розстрочити виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду від 3 червня 2015 року, посилаючись на те, що на даний час у його сім'ї скрутне матеріальне становище.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 1 грудня 2015 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Розстрочено виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду від 3 червня 2015 року, яким задоволено позов ПАТ "Акцент-Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині стчягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ "Акцент-Банк" заборгованості за кредитним договором від 28 лютого 2013 року у розмірі 22594,08 грн, несплачений залишок якої становить 19494,08 грн, на термін 12 місяців, на період з грудня 2015 року по листопад 2016 року - по 1624,51 грн щомісячно.

В апеляційній скарзі ПАТ "Акцент-Банк" просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

В судовому засіданні представник ПАТ "Акцент-Банк" підтримала доводи апеляційної скарги та послалася на те, що відповідно до вимог закону, суд при вирішення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення повинен враховувати, що задоволення заяви можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, керуючись особливим характером обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім"ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо).

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про місце та час слухання справи, в судове засідання не з'явився.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2, суд першої інстанції керувався ст. 373 ЦПК України, ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» та виходив з того, що визначені заявником підстави для розстрочки виконання рішення є обґрунтованими.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 3 червня 2015 року задоволено позов ПАТ "Акцент-Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто з ОСОБА_2 в користь ПАТ "Акцент-Банк" заборгованість за кредитним договором від 28 лютого 2013 року у розмірі 22594,08 грн.

ОСОБА_2 звернувся із заявою про розстрочку виконання рішення суду, в обгрунтування якої подав суду довідки про те, що протягом 2014-2015 років він не отримував доходів та про те, що його дружина, ОСОБА_3 з 2000 року не працює і в них на утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей - ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно із ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою або за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо, тощо) за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Отже, системне тлумачення положень ст. ст. 217, 373 ЦПК України, ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" дає підстави вважати, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

При вирішенні питання про розстрочення виконання рішення повинні бути ураховані інтереси стягувача та оцінені повідомлені боржником обставини, на які він вказує, як на підставу розстрочення виконання рішення та які повинні бути суттєвими, в залежності від чого установлюється можливість розстрочення виконання рішення.

Розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Закон пов'язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення суду лише з об'єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Зазначені у заяві ОСОБА_2 обставини не є винятковими та такими, що унеможливлюють або ускладнюють виконання рішення суду, вони існували на час укладення угоди про реструктуризацію заборгованості та ухвалення у справі рішення (дружина з 2000 року ніде не працює). Самі по собі недостатні доходи, наявність дітей такими обставинами не уважаються.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової про відмову в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312, 315 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 1 грудня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_2 про розстрочку виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду від 3 червня 2015 року про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в користь Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" (49074, м.Дніпропетровськ, вул. Батумська,11, ) 1218 грн судових витрат.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.В. Бершадська