Провадження № 2/521/1361/16
Малиновський районний суд м.Одеси у складі
головуючого судді Мурзенка М. В.
при секретарі Гончарук Х. А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у розмірі 17 330 грн 58 коп. за кредитним договором №б/н від 31.03.2008 року .
Позов мотивовано тим, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 31.03.2008 року укладено договір № б/н, відповідно до якого ОСОБА_3 отримала кредит в розмірі 21 600 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
В порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, в зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 17 330 грн. 58 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 3 647 грн. 14 коп., заборгованості за сплатою відсотків за кредитом - 10 828 грн. 77 коп., заборгованість за пенею та комісією 1 791 грн 31 коп., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн - штраф (фіксована частина), 813 грн 36 коп. - штраф (процентна складова).
Представник позивача в судове засідання в режимі відео конференції не з'явився, був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату та час судового розгляду справи сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, у зв'язку з чим суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Також відповідач надала суду заперечення в яких просила в позові відмовити за пропуском строку позовної давності, посилаючись на те, що строк банківської картки, сплив в 2012 році, з цього часу погашення нею кредиту не здійснювалось.
Заслухавши в режимі відео конференції пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 31 березня 2008 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_3 шляхом підписання заяви на видачу кредиту та довідки про умови кредитування (а.с. 9-10) був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати відповідачеві кредит у вигляді кредитної лінії з лімітом заборгованості 500 грн. на на платіжну картку № НОМЕР_2 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. З виписки про рух коштів, наданої позивачем (а.с. 70-78), вбачається, що кредитний ліміт на картку було встановлено в сумі 21 600 грн., 16.02.2010 р. його було зменшено до 3700 грн.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання .
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою у вигляді штрафу та пені.
Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
З розрахунку заборгованості, наданого позивачем (а.с. 6-8), вбачається, що станом на 31.10.2015 року заборгованість відповідача за кредитом перед Публічним акціонерним товариством КБ «Приватбанк» складає 17 330 грн. 58 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 3 647 грн. 14 коп., заборгованості за сплатою відсотків за кредитом - 10 828 грн. 77 коп., заборгованість за пенею та комісією 1 791 грн 31 коп., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн - штраф (фіксована частина), 813 грн 36 коп. - штраф (процентна складова),
З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача ОСОБА_3.
Проте, суд частково погоджується з доводами відповідача про застосування позовної давності.
Відповідно до ст. 256 ЦПК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до ст. 257, 258 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Відповідно до ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.
З виписки руху коштів (а.с. 78) вбачається, що останній платіж за кредитом в сумі 50 грн. було здійснено 14.03.2013 року, позов пред'явлено банком 01.12.2015 року, тобто в межах загальної позовної давності, у зв'язку із чим суд відхиляє доводи відповідача про сплив позовної давності щодо вимог про стягнення кредиту та відсотків за його користування.
Водночас, суд доходить висновку про застосування позовної давності до вимог про стягнення неустойки.
Так, сума неустойки у вигляді пені, заявлена до стягнення, заявлена в межах суми пені за один рік й підлягає стягненню з відповідача, щодо сплати неустойки у вигляді штрафу позовні вимоги задоволенню не підлягають через сплив строку позовної давності.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1143 грн. 27 коп.
Керуючись ст. 16, 256-258, 261, 264, 526, 546, 549, 551,611,629, 1050, 1054 ЦК України, ст. 10, 11, 14, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М. В. Мурзенко