Справа № 408/6091/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2016 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області в складі:

головуючого Соболєва Є.О.

при секретарі Торбі Т.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерного банку «Експрес-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з цим позовом до суду до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на свою користь заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 25731,62 грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом - 10496,46 грн.; простроченої заборгованості по нарахованим процентам за користування кредитом - 6196,41 грн.; пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення строку повернення кредиту, згідно п.6,3 Кредитного договору - 3775,28 грн.; пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення строку сплати процентів за користування кредитом,згідно п.6.2 кредитного договору - 1584,04 грн., інфляційних нарахувань на суму простроченого кредиту - 1679,43 грн.; штрафу (10% від суми отриманого кредиту) - 2000,00 грн.

В обґрунтування позову позивач вказав на те, що ОСОБА_1, отримавши кредит на споживчі цілі за кредитним договором №78724/30/к від 25.02.2013р. на строк до 25.02.2015 року, не виконує належним чином зобов'язання за ним, внаслідок чого станом на 18.11.2015р. утворилась заборгованість на вказану вище суму.

Від представника позивача до початку судового засідання надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він був не проти розгляду справи в заочному порядку у випадку неявки до суду відповідача.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд вважав можливим розглянути справу за його відсутності у заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, 611 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином в строки встановлені договором або законом. У разі невиконання, або неналежного виконання зобов'язань в односторонньому порядку, сторона винна в порушенні зобов'язання повинна нести цивільну відповідальність відповідно умов договору або закону.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 25 лютого 2013 року був дійсно укладений кредитний договір № 78724/30/к, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 20000,00 грн. із зарахуванням грошових коштів на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі фіксованої процентної ставки 27 % на рік, а з моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця, до закінчення строку дії кредитного договору становить 38% річних.

Згідно з п.1.1 Кредитного договору відповідач зобов'язувався своєчасно та в повному обсязі сплачувати проценти за користування кредитом, інші платежі, виконати інші свої зобов'язання за Кредитним договором, та повернути Позивачу кредит на умовах та в строки (терміни), визначені кредитним договором.

Розрахунком заборгованості за кредитним договором № 78724/30/к свідчить, що станом на 18.11.15р. у відповідача перед позивачем була прострочена заборгованість по кредиту.

Наявність простроченої заборгованості перед позивачем свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Враховуючи наведене, суд вважає обґрунтованими вимогу позивача щодо стягнення з відповідача простроченої заборгованості за кредитом в сумі 10496,46 грн., простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам в сумі 6196,41 грн. та інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту в сумі - 1679,43грн.

Що стосується вимоги позивача щодо стягнення з відповідача залишкової частини боргу, суд вважає необхідним зазначити таке.

Положеннями ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Відповідач мешкає у населеному пункті, внесеному до переліку, на території якого проводиться антитерористична операція (див. розпорядження КМУ №1053 від 30.10.14 р.).

Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 14 квітня 2014 року позивачем відповідачу не були нараховані ні пеня ні штраф за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Зазначені штрафні санкції позивачем в порушення вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» були нараховані відповідачу станом на 18 листопада 2015 року, отже в їх стягненні слід відмовити.

Таким чином, враховуючи наведене, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача на загальну суму 18372,30 грн..

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Отже, враховуючи, що позов позивача задоволений частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 610, 611 ЦК України, ст.ст. 209, 212-215, 224-233 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерного банку «Експрес-Банк» заборгованість за кредитним договором № 78724/30/к від 25.02.2013р. у сумі 18372,30 грн., витрати позивача, пов'язані із публікацією у пресі об'яви про виклик відповідача у сумі 299,88 грн. та судовий збір в розмірі 869,65 грн., а всього - 19541,83 грн.

Заява про перегляд заочного рішення відповідачем ОСОБА_1. може бути подана до Біловодського районного суду протягом 10-ти днів з дня одержання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Луганської області через Біловодський районний суд Луганської області протягом 10-ти днів з моменту його проголошення.

Головуючий: