Справа №265/7783/15-ц
Провадження №2/265/330/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Щербіна А. В., при секретарі Осипенко С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради, в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, треті особи, як не заявляють самостійних вимог: Маріупольська місцева прокуратура № 2 Донецької області, Служба у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради, Орджонікідзевський районний центр для сім»ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради,-

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2015 року позивач Орган опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради, в особі заступника голови райадміністрації Є.М.Кашиної, звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, де третіми особами, як не заявляють самостійних вимог: Маріупольська місцева прокуратура № 2 Донецької області, Служба у саперах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради, Орджонікідзевський районний центр для сім»ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка міста Маріуполя Донецької області, яка зареєстрована та мешкає у АДРЕСА_1, згідно зі свідоцтвом про народження є матір'ю неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. 13 липня 2015 року до служби у справах дітей звернулась мати ОСОБА_3 та повідомила про те, що вона самоусунулась від виховання та утримання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2, останній не ночує вдома, займається жебракуванням та розбоєм. 29 липня 2015 року неповнолітній ОСОБА_2 був влаштований до благодійного фонду «Пілігрім». Згідно інформації фонду за період перебування неповнолітнього в центрі, мати ОСОБА_3 відвідувала сина рідко, матеріально його не підтримувала. В червні 2015 року службою у справах дітей було направлено листа до районного центру для сім»ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради про взяття родини під соціальний супровід родини ОСОБА_3 В серпні 2015 року надійшла відповідь з Центру про те, що при відвідуванні родини на дому, знаходилась бабця - ОСОБА_6, яка повідомила, що її онук ОСОБА_2 до дому йти відмовляється та не ночує. До районного центру ОСОБА_3 так і не прийшла. Згідно відомостей з Центру первинної медико - санітарної допомоги № 5 з неповнолітнім на прийом до лікаря приходила мати ОСОБА_3, або він один, іноді від матері тхнуло запахом алкоголю. 08 жовтня 2015 року неповнолітній ОСОБА_2 був влаштований до Великоновосілківського центру соціально - психологічної реабілітації дітей та перебуває на теперішній час. Родина ОСОБА_3 з 2012 року по 2014 рік перебувала на профілактичному обліку в службі у справах дітей, але згодом обстановка у родині нормалізувалась, та родина була знята з обліку. З 13 липня 2015 року перебуває на профілактичному обліку в службі у категорії - проживання дитини в сім»ї, в якій батьки та особи, що їх замінюють ухиляються від викоання батьківських обов'язків. Незважаючи на проведені в сім»ї виховально - профілактичні заходи центром соціальних служб, відділенням кримінальної поліції ОСОБА_3 не реагує, свого життя не змінює, життям та здоров'ям дитини не цікавиться, байдужа до його долі. Усі фактори негативно впливають на розвиток, виховання та здоров'я неповнолітнього дитини в родині матері. На підставі викладеного та посилаючись на діюче законодавство, позивач звертається до суду та просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнути з відповідача на утримання неповнолітнього ОСОБА_2, аліменти у розмірі ? частини від усіх видів доходів на користь опікуна або державної установи, куди буде влаштований неповнолітній, передати неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради, для подальшого влаштування до державного закладу або під опіку громадян.

У судовому засіданні, представник позивача Органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради - Красильникова Н.В., що діє на підставі довіреності, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно її неповнолітньої дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Зокрема, пояснила, що на даний час дитина перебуває у Великоновосілківському центрі соціально - психологічної реабілітації дітей. Мати добровільно відмовилась від дитини, підтвердила свою неспроможність виховувати неповнолітнього ОСОБА_2, що призвело до жебракування останнього, ні разу не виявила бажання навідати дитину, не цікавилась її станом здоров'я, що підтверджує факт ухилення її від виконання батьківських обов'язків.

Відповідач ОСОБА_3 проти задоволення позовних вимог про позбавлення її батьківських прав відносно її сина ОСОБА_2, не заперечувала. Зазначила, що добровільно написала заяву в Службу у справах дітей про те, що вона не справляється зі своїми батьківським обов'язками, не займатися його вихованням, не має матеріальних можливостей для його утримання. Вважає, що дитині буде краще у родині опікунів чи в державній установі. Прокурор Голінко І.І., у судовому засіданні зазначив, що позов підлягає задоволенню.

Представник Маріупольської місцевої прокуратури № 2 - Кулік А.В., повністю підтримала позовні вимоги, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських право відносно її неповнолітьного сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, так як це в подальшому буде в інтересах дитини.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради в судове засідання не з'явився, хоча про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи Орджонікідзевського районного центру для сім»ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради - Стецюк Г.Р., діючої на підставі довіреності, підтримав заявлені позовні вимоги, та просила їх задовольнити. Пояснила, що в червні 2015 року від служби у справах дітей надійшов лист до районного центру для сім»ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради про взяття під соціальний супровід родину ОСОБА_3 Центром було проведено ряд заходів, при відвідуванні родини на дому, знаходилась бабця - ОСОБА_6, яка повідомила, що її онук ОСОБА_2 до дому йти відмовляється та не ночує. До районного центру ОСОБА_3 так і не прийшла. Вважає, що позбавлення батьківських прав повністю відповідає інтересам дитини, просить позов задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є матір'ю неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1, виданого повторно Орджонікідзевським відділом ДРАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 19 грудня 2014 року. В графі «батько» зазначений ОСОБА_12.

Як вбачається з заяви ОСОБА_3 від 09 липня 2015 року до Служби у справах дітей, вона погоджується із позбавленням її батьківських прав відносно її сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, так як вона не справляється з його вихованням.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердила, що вказану заяву вона написала добровільно.

Положення Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яку Україна ратифікувала 27.02.1991 року та положення якої набули чинності для України 27.09.1991 року, передбачають, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (стаття 27).

Частина 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 жовтня 2015 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, був прийнятий у Центр соціально - психологічної реабілітації дітей Великоновосілківської районної державної адміністрації, про що складений відповідний Акт прийому дитини до центру.

Як вбачається з листа Маріупольського благодійного фонду «Пілігрім» № 169 від 12 серпня 2015 року, ОСОБА_2, перебував у ЦДР «Республіка Пілігрім» з 21 жовтня 2014 року по 27 липня 2015 року на підставі заяви матері ОСОБА_3, а також за клопотанням ЦССМ. За період перебування дитини, мати відвідувала сина рідко, матеріально його не підтримувала.

Згідно довідки № 209 від 07 жовтня 2015 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку ВКЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7», з 2007 року з діагнозом - легка розумова відсталість.

Пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснює, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Таким чином, суд вважає, що відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, діє всупереч інтересам та потребам своєї неповнолітнього сина, що на думку суду є неприпустимим.

Згідно зі ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, а ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Задовольняючи позов частково, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно, з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ч.3 ст.193 СК України за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Позивач в своїх позовних вимогах просить суд стягнути аліменти на користь опікуна або державної установи, куди буде влаштований неповнолітній, на його утримання, тобто про стягнення аліментів на особу, яка буде встановлена в майбутньому, що унеможливлює виконання рішення, оскільки будь-яких даних про особу стягувача-опікуна в позовній заяві не зазначено, та опікун неповнолітньому ОСОБА_2 не призначений, державна установа, куди його буде в майбутньому влаштовано, не визначено, що є порушенням ст. 215 ЦПК України, а також особистий рахунок дитини в позовній заяві не вказано, внаслідок чого суд, відмовляє у задоволені позовних вимог в цій частині.

Що стосується позовних вимог щодо передання неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради, для подальшого влаштування до державного закладу або під опіку громадян, суд також відмовляє в цій частині у зв'язку із тим, що в судовому засіданні встановлено, що на цей час ОСОБА_2 перебуває в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Великоновосілківської районної державної адміністрації.

Cтаття 65 ЦК України передбачає, що до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.

При цьому, згідно зі ст.66 ЦК України, якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 знаходиться в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Великоновосілківської районної державної адміністрації, то відповідно він і перебуває під їх піклуванням. Отже, законодавчі підстави для передання неповнолітнього ОСОБА_2 до органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради відсутні.

Відповідно до п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов'язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб'єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служби у справах дітей.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 213-215, 218, 223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради, в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, треті особи, як не заявляють самостійних вимог: Маріупольська місцева прокуратура № 2 Донецької області, Служба у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради, Орджонікідзевський районний центр для сім»ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради, - задовольнити частково.

2. Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженку міста Маріуполя Донецької області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

3. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

5. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

6. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В. Щербіна