Справа № 452/2147/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"30" вересня 2016 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючої судді Карнасевич Г.І.,

секретаря Страхоцької Т.А.,

позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

встановив :

Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулися до суду з даним позовом.

В підтвердження заявлених позовних вимог посилаються на те, що їм на праві приватної власності належить по 1/2 частині житлового будинку в АДРЕСА_1, зокрема, позивачці ОСОБА_3 - ? частина житлового будинку на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 16 липня 2002 року, виданого на підставі рішення Купновицької сільської ради Самбірського району Львівської області від 23 травня 2002 року № 9, а ОСОБА_1 - ? частина житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину від 02 листопада 2011 року, виданого державним нотаріусом Рудківської державної нотаріальної контори на підставі заповіту, посвідченого секретарем Купновицької сільської ради Самбірського району Львівської області 23 лютого 2011 року.

Відповідачі по справі - невістка та внучка позивачки ОСОБА_3

20 червня 2002 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6, будучи дружиною та дочкою її - позивачки по справі ОСОБА_3 - сина ОСОБА_7 вселилися та зареєструвалися до їхнього житлового будинку в АДРЕСА_1.

Згодом в лютому 2009 році ОСОБА_7 разом зі своєю сім'єю: дружиною ОСОБА_5 та дочкою ОСОБА_6 виїхали на постійне місце проживання в Росію в м. Геленджик, де і проживають до теперішнього часу. ОСОБА_7 знявся в реєстрації по місцю свого проживання в АДРЕСА_1, а його дружина та дочка не знялися.

Оскільки відповідачі з 20 червня 2009 року у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання в Росію не проживають у вищезгаданому житловому будинку в селі Купновичі Самбірського району Львівської області, а постійно проживають та зареєстровані в АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області від 29 липня 2016 року № 1956 та довідкою з місця реєстрації

м. Геленджик, Росія, просять постановити рішення, яким визнати їх такими, що втратили право користування цим житловим приміщенням.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та представник позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_2 позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просять його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, в яких позов визнають повністю, не заперечують проти його задоволення, просять справу слухати у їх відсутності.

Суд, розглянувши справу в порядку ст. 174 ч.4 ЦПК України, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з того, що згідно цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Встановивши вищезазначене, суд задовольняє вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення в апеляційний суд Львівської області через Самбірський міськрайонний суд Львівської області, а особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя