Справа № 372/5024/15-ц Головуючий у І інстанції Мора О. М.
Провадження № 22-ц/780/1017/16 Доповідач у 2 інстанції Приходько К. П.
Категорія 57 10.02.2016
УХВАЛА

Іменем України

10 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Приходька К.П.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

при секретарі: Дрозд Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 09 грудня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_2 про зняття арешту з будинку, стягував: Київський обласний археологічний музей, за участю Відділу ДВС Обухівського міськрайонного управління юстиції, -

встановила:

у грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Обухівського районного суду Київської області із вищезазначеною заявою.

В обґрунтування доводів своєї заяви, ОСОБА_2 послався на те, що вироком Ржищівського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2011 року позивач був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2. ст.364 КК України та йому було призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади з виконання організаційно - розпорядчих та адміністративного - господарських функцій на 3 роки.

На підставі ст.75 КК України заявник був звільнений від відбування покарання з іспитовий строком 2 роки з покладанням певних обов'язків.

З позивача стягнуто на користь Київського обласного археологічного музею 82 092,58 грн.

При здійсненні виконавчого провадження державний виконавець 25 жовтня 2012 року склав Акт опису й арешту майна, а саме: домоволодіння за адресою АДРЕСА_1. На описане майно накладено арешт та оголошено заборону на відчуження до задоволення вимог стягувача.

Постановою Ржищівського міського суду Київської області від 21 грудня 2012 року частково задоволено подану заявником заяву про розстрочку виконання вироку Ржищівського міського суду Київської області від 13 грудня 2011 року в частині цивільного позову. Розстрочено виконання вироку Ржищівського міського суду Київської області від 13 грудня 2011 року по кримінальній справі №1-6/11 в частині сплати ОСОБА_2 завданих збитків Київському обласному археологічному музею в сумі 82 092,58 грн., щомісячно в розмірі 20% пенсії засудженого.

Постановою державного виконавця від 22 березня 2013 року звернуто стягнення на доходи боржника. Відрахування боргу проводити по 20% пенсії засудженого на рахунок стягувача, згідно постанови Ржищівського міського суду Київської області від 21 грудня 2012 року про розстрочку виконання рішення.

Згідно довідки управління пенсійного фонду відрахування боргу проводиться по 20% пенсій щомісячно.

Заявник вважає, що відпала потреба в застосуванні накладення арешту на описане майно та заборони на відчуження до задоволення вимог стягувача на житловий будинок АДРЕСА_1 так як стягнення боргу проводиться шляхом відрахування з пенсії.

Просив суд, постановити рішення про зняття арешту та зняття заборони на відчуження з будинку АДРЕСА_1 який належить ОСОБА_2., накладеного згідно Акту опису й арешту майна від 25 жовтня 2012 року державного виконавця відділу державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 09 грудня 2015 року відмовлено у відкриті провадження за вищезазначеною заявою.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, постановлену з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Просив скасувати ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 09 грудня 2015 року з направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та не обґрунтованою, у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, не доведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального і процесуального права які призвели до неправильного вирішення питання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що заявник просить суд зняти арешт з його майна, але фактично оскаржує дії державного виконавця з приводу накладення арешту на майно та заборони на його відчуження, а тому дані вимоги не підлягають розгляду в порядку позовного провадження а підлягають розгляду в порядку оскарження дій державного виконавця передбаченого ст.383 ЦПК України.

З такими висновками колегія суддів погоджується, та вважає, що ухвала Обухівського районного суду Київської області від 09 грудня 2015 року є обґрунтованою та постановлена без порушення норм процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Згідно ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушеного їх права чи свободи.

По справі встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про зняття арешту та зняття заборони на відчуження з будинку накладеного згідно Акту опису арешту майна від 25 жовтня 2012 року в порядку позовного провадження, тоді як Розділом VII, зокрема ст.383 ЦПК України передбачена можливість звернутися до суду в порядку оскарження дій державного виконавця.

Таким чином, суд першої інстанції на законних підставах відмовив заявнику у відкритті провадження по справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу суду без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимоги закону.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно відхилити, а ухвалу Ржищівського міського суду Київської області від 09 грудня 2015 року, яка постановлена з додержанням вимог закону - залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303,307,312-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 09 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді