Справа № 454/2102/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2016 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

при секретарі Калиш В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Белзької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд та просить визнати за нею право власності на нежитлову будівлю - магазин (в технічному плані позначена літерою А-1), загальною площею 64,5кв.м, який складається з торгового залу, площею 47,9кв.м. та кладової, площею 16,6кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивують наступним.

На земельних торгах, що проводились Белзькою міською радою у формі аукціону, придбано земельну ділянку на АДРЕСА_2 - за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Кадастровий НОМЕР_1, вартість - 7414грн.

Зазначене стверджується договором купівлі-продажу від 22.04.2016р. укладеного між позивачкою та Белзькою міською радою Сокальського району.

На вказаній земельній ділянці позивачкою самочинно збудовано торгову будівлю (магазин). Після звершення будівництва КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» було виготовлено технічний паспорт на магазин, згідно якого магазин складається з торгового залу, площею 47,9кв.м. та кладової, площею 16,6кв.м. Загальна площа магазину становить 64,5кв.м.

Також, експертом проведено технічне обстеження будівлі магазину. Згідно звіту, дана будівля відповідає державним будівельним нормам, повністю готова та може надійно і безпечно експлуатуватися як магазин.

Тому, з метою приведення у відповідність документації, вона як власник змушена звернутися з даним позовом до суду.

В судове засідання позивач не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача в судове засіданні також не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та не заперечив проти позову.

У зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється.

Дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст.331 ЦК України, власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

Згідно договору купівлі продажу від 22.04.2016р. укладеного між ОСОБА_1 та Белзькою міською радою Сокальського району, встановлено, що на земельних торгах, що проводились Белзькою міською радою у формі аукціону, придбано земельну ділянку на АДРЕСА_2 - за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Кадастровий НОМЕР_1, вартість - 7414грн.

З технічного паспорта вбачається, що загальна площа магазину становить 64,5кв.м. Магазин складається з торгового залу, площею 47,9кв.м. та кладової, площею 16,6кв.м.

Зі звіту про проведення технічного обстеження від 01.07.2016р. вбачається, що дана будівля відповідає державним будівельним нормам, повністю готова та може надійно і безпечно експлуатуватися як магазин.

Згідно ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Пунктом 9 Прикінцевих положень Закону № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011року визначено спрощений порядок прийняття до експлуатації збудованих до 31 грудня 2009 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них тощо, які збудовано без дозволу на виконання будівельних робіт і заяви про прийняття яких подаються до 31 грудня 2012 року.

Позивачка не може узаконити самочинне будівництво у вище зазначений спосіб, оскільки дія вказаних нормативних актів поширюється на об'єкти самочинного будівництва збудовані до 2009 року.

Судом встановлено, що земельна ділянка та нежитлова будівля (магазин), яка самочинно збудована, належать позивачці.

Факту порушення прав інших осіб внаслідок здійснення позивачкою будівництва судом не встановлено.

Беручи до уваги те, що вищевказаний магазин, відповідає вимогам надійної та безпечної експлуатації, суд приходить до висновку про можливість визнання за позивачкою права власності на неї.

Задовольняючи позов суд враховує і те, що сама нежитлова будівля (магазин) не суперечить суспільним інтересам, не порушує права інших осіб та при її будівництві відсутні істотні порушення будівельних норм, що стверджується вищезазначеним висновком відповідних фахівців.

З врахуванням зазначеного, суд визнає позов підставним.

Керуючись ст.ст.10, 60, ч.2 ст.197, 212, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний НОМЕР_2, право власності на нежитлову будівлю - магазин (в технічному плані позначена літерою А-1), загальною площею 64,5кв.м, який складається з торгового залу, площею 47,9кв.м. та кладової, площею 16,6кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення - в той самий строк з дня отримання його копії.

Головуючий: М. Я. Адамович