Справа № 202/5980/14-ц
Провадження №2-з/0202/144/2016
УХВАЛА

19 вересня 2016 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Слюсар Л.П., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ майна в натурі , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська знаходиться вищевказана цивільна справа.

Від представника позивача ОСОБА_1 (49000 м. Дніпропетровськ, пров.ФестивальнийАДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1) ОСОБА_5 надійшла заява про забезпечення позову, в якій просив суд: накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 та на ? частину квартири АДРЕСА_3.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2015 року заяву представника позивача ОСОБА_1 (49000 м. Дніпропетровськ, пров.ФестивальнийАДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1) ОСОБА_5 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 та на ? частину квартири АДРЕСА_4, що належить на праві власності ОСОБА_2 (АДРЕСА_5 ІПН НОМЕР_2) .

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2016 року ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2015 року про забезпечення позову скасовано і передано питання на новий розгляд до суду 1 інстанції.

Вивчивши подані матеріали, приходжу до висновку про те, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, що приймають участь у справі може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. В заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими необхідно забезпечити позов, вид забезпечення позову з обґрунтуванням необхідності його застосування, та інші відомості, необхідні для забезпечення позову, а ст.152 ЦПК України передбачені види забезпечення позову, та зазначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року № 9 суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою.

Пунктом 5.6.1 Інструкції про проведення виконавчих дій передбачено, що арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмеженні права користування майном або його вилученні в боржника та передачі на зберігання іншим особам,

Однак вважаю за необхідне у задоволенні заяви відмовити, оскільки заявником не надано суду доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду та не обґрунтовано необхідність саме такого виду забезпечення позову як накладання арешту.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ майна в натурі - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня її проголошення апеляційної скарги .

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.П. Слюсар