Справа № 182/7025/15-ц
Провадження № 2/0182/1364/2016
17.02.2016 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Шестакової З.С.
при секретарі Пометій Є.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом факультету військової підготовки Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" до ОСОБА_1 про стягнення суми витрат, пов"язаних з утримання відповідача під час проходження військової (навчання) підготовки, суд -
Факультет військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми витрат, пов"язаних з утримання відповідача під час проходження військової (навчання) підготовки.
Свої вимоги тим, що ОСОБА_1 проходив навчання та військову службу на Факультеті військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», на посаді курсанта з 30 серпня 2014 року по 12 березня 2015 року.
ОСОБА_1 навчався за контрактом про проходження військової служби, термін навчання (5 років) та останній зобов"язався продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше 5 років після закінчення навчання.
12 березня 2015 року контракт про проходження військової служби і відповідачем був достроково розірваний через небажання продовжувати навчання та був відрахований з числа курсантів.
За період з 30 серпня 2014 року по 12 березня 2015 року загальна сума витрат на навчання складає відповідно до розрахунку суму 29 064 грн. 87 коп. (двадцять дев"ять тисяч шістдесят чотири грн. 87 коп.) згідно нормами утримання курсанта.
Дострокове розірвання контракту через небажання продовжувати навчання є однією з підстав відшкодування особами витрат, пов"язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі МВС України.
Представник позивача в судове засідання не з"явився, будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в суді, подав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.32-33).
Відповідач про день слухання справи повідомлявся та повідомлення було направлено відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України за адресою місця проживання та місця перебування відповідача зареєстрованого у встановленому законом порядку, про що свідчить повідомлення про поштове відправлення (а.с.31).
Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Cтаттею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об"єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України.
За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.
При вирішенні даного спору суд, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін.
За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов"язання є його не виконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов"язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог ст.ст. 901 - 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов"язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов"язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов"язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов"язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.
За загальним правилом відповідно до вимог ч.1 ст. 1166 ЦК України шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі. При вирішенні питання про відшкодування шкоди підлягають з"ясуванню такі питання: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв"язку між шкодою та протиправним діянням заподіювана вини та вини останнього в заподіянні шкоди.
Суд приймає до уваги, що постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року N 964 «Про затвердження Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» визначено механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (далі - вищі навчальні заклади) відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и", "і" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі (далі - витрати).
Відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з:
- грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням;
- перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку;
- оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.
Судом встановлено, що згідно умов укладеного між сторонами 30 серпня 2014 року контракту про проходження військової служби, строком на термін навчання (5 років), за яким відповідач зобов"язався навчатись та продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше 5 років після закінчення навчання (а.с.8-9,10,11).
12 березня 2015 року контракт про проходження військової служби із відповідачем був достроково розірваний через не бажання курсанта ОСОБА_1 продовжувати навчання, він був відрахований з числа курсантів (а.с.12).
За період з 30 серпня 2014 року по 12 березня 2015 року загальна сума витрат на навчання відповідно до розрахунку складає суму 29 064 грн. 87 коп. (двадцять дев"ять тисяч шістдесят чотири грн. 87 коп.) згідно нормами утримання курсанта (а.с.14-17).
Суд дійшов висновку, що дострокове розірвання контракту через небажання продовжувати навчання є однією з підстав відшкодування особами витрат, пов"язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі МВС України. Відповідач ухиляється від повернення до Державного бюджету суми в розмірі 29 064 грн. 87 коп. (двадцять дев"ять тисяч шістдесят чотири грн. 87 коп.), понесених навчальним закладом.
Звернення до суду з вимогою про повернення суми за укладеним контрактом від 30 серпня 2014 року достроково розірваного через небажання продовжувати навчання є наслідком невиконання чи неналежного виконання договірних зобов"язань це є спосіб цивільно-правової відповідальності боржника.
За викладених обставин суд вважає, що сума в розмірі 29 064 грн. 87 коп. (двадцять дев"ять тисяч шістдесят чотири грн. 87 коп.), пов"язаних з навчанням, підлягає стягненню з відповідача до Державного бюджету на користь навчального закладу, тим самим задовольнивши позовні вимоги позивача.
Також з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1 218 грн. 00 коп. (одна тисяча двісті вісімнадцять грн. 00 коп.) сплачені останнім при звернені до суду з даним позовом, що відповідає положенням ч. І ст.88 ЦПК України (а.с.2).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4- 11,15,16, 22, 267, 610-612, 901-903, 1166 ЦК України, ст.ст. 3-11,15, 57-60, 84-88, 212-215, 224 ЦПК України, суд,-

Позовну заяву факультету військової підготовки Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" до ОСОБА_1 про стягнення суми витрат, пов"язаних з утримання відповідача під час проходження військової (навчання) підготовки задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН - НОМЕР_1 на користь факультету військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» суму витрат, пов"язаних з утриманням та навчанням в розмірі 29 064 грн. 87 коп. (двадцять дев"ять тисяч шістдесят чотири грн. 87 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Факультету військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» судовий збір в розмірі 1 218 грн. 00 коп. (одна тисяча двісті вісімнадцять грн. 00 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційну скаргу на рішення суду до апеляційного суду Дніпропетровської області може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення через Нікопольський міськрайонний суд.
Суддя: ОСОБА_2