Справа №: 398/2270/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"10" лютого 2016 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді Ковальової О.Б.

за участю: секретаря Дудченко О.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про усунення перешкод в користуванні житлом, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з позовною заявою, де просить зобовязати відповідача надати доступ до належної їй частини 1/2 будинку №24 (приміщення 1-11 та 1-12 згідно технічного паспорту) по вул.Сонячна в м.Олександрії Кіровоградської області та не чинити перешкоди в користування належною їй частиною вищевказаного будинку та стягнути з відповідача на її користь 243,60 грн. судових витрат.

Позов мотивує тим, що відповідно до рішення Олександрійського міськрайонного суду від 05.06.2008 року в звязку з розірванням шлюбу між позивачем та відповідачем було розподілено будинок, їй належить 1/2 частина будинку, жила кімната 1-11. площею 9 кв.м. та жила кімната 1-12. площею 19,6 кв.м, а співвласником іншої 1/2 частини будинку є відповідач.

Відповідач перешкоджає їй в користування своєю власністю, так як вона не може потрапити до будинку, оскільки на вхідних дверях поставлений відповідачем замок, ключем від якого їй не передали, а також він займає її жилі приміщення.

Згідно ст.., ст..316, 319, 321ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, яке він здійснює відповідно до закону на власний розсуд. Право власності є непорушним і підлягає захисту. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Через неправомірні дії відповідача позивач не має змоги користуватись належним їй приміщенням в будинку на власний розсуд, тобто її право власності є непорушним і підлягає поновленню відповідно до вимог ст., ст..16, 386, 391 ЦК України.

08.02.2016 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, де позивач просить зобовязати відповідача надати доступ до належної їй частини (приміщення 1-11 та 1-12 згідно технічного паспорту) будинку№24 по вул.Сонячна в м.Олександрії Кіровоградської області шляхом надання їй ключів від зазначеного будинку; та зобовязати відповідача не чинити перешкоди в користування належною їй частиною (приміщення 1-11 та 1-12 згідно технічного паспорту) вищевказаного будинку шляхом виносу меблів та інших речей, які їй не належать та знаходяться у вказаних кімнатах; а також стягнути з відповідача на її користь 243,60 грн. судових витрат (а.с.61, 62).

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, пояснивши, що згідно рішення суду від 05.06.2008 року за нею було визнано право власності на 1/2 частину будинку №24 по вул.Сонячна в м.Олександрії, а саме приміщення 1-11 та 1-12., а також за ОСОБА_3 1/2 частину та встановлено порядок користування спірним жилим будинком, тобто їй виділено в користування два жилих приміщення, а також ОСОБА_3 виділено два жилих приміщення, а все інше залишено в загальному користуванні. Коли вона в 2009 році чи в 2011 році прийшла туди, то відповідач намагався обманним шляхом змусити її переписати на нього 1/2 частину даного будинку. В вересні 2014 року вона приїздила туди з дочкою, яка зареєстрована в цьому будинку, але не змогла потрапити в будинок, так як хвіртка була зачинена. В останнє вона була в цьому будинку зі своїм представником, коли вони зайшли в її кімнати, то побачили там чужі речі. Було таке, що ОСОБА_3 пропонував їй грошову компенсацію за її частку, вона погодилась на те, що він виплатить їй 45 000 грн., які він повинен був покласти на її рахунок протягом тижня, але нотаріально ніяких домовленостей не оформляли. Так як у неї немає ключів, то вона немає змоги вільно потрапити до будинку та користуватись жилими кімнатами, які їй виділені просить, щоб зобовязати відповідача передати їй ключі та звільнити кімнати від речей, які там знаходяться. Коли вона намагалась поспілкуватись з відповідачем, щоб вселитись до будинку, то їй відповіли, що гуртожитку там не буде. Вона не бажає отримувати грошову компенсацію за належну їй частину будинку, запевняє суд, що зможе проживати в ньому. В даному будинку вона зареєструвалась в грудні 2014 року. Раніше проживала з сімєю в с.Березівка Олександрійського району, а зараз вона з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає в м.Олександрії по вул.20 років Жовтня, де винаймає житло, а чоловік ОСОБА_4, з яким вони уклали шлюб в 2004 році, працює вахтовим методом та перебуває в Росії. Не дивлячись на те, що по справі оголошувались перерви, відповідач ключів їй так і не передав.

Представник позивачки також підтримав позов, вважає, що позивачка не може там проживати, так як кімнати заставлені меблями, при цьому ОСОБА_3 повідомив, що це меблі сина, який там проживає та нікуди звідти не піде. Ключів від хвіртки та будинку позивачці не передали. Він не бачив чи є замок на хвіртці, але є замок в дверях, а ключів у позивачки немає. Як пояснив їм ОСОБА_3 меблі в кімнаті позивачки належать їх сину ОСОБА_5, який є повнолітнім та зареєстрований в цьому будинку.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнає, пояснивши, що дійсно будинок поділений між ним та позивачкою, яка сама виселилась з будинку, забравши свої речі. Був час коли він звертався до суду з позовом, щоб виселити позивачку, але вона погодилась виселитись добровільно, так як у неї були борги по сплаті аліментів і частину будинку, яка належить позивачці була виставлена на аукціон. Вони домовились з нею, що він знімає заборгованість по аліментам, а вона переоформляє на нього свою частину будинку. Крім того в цей час вона проживала з іншим чоловіком. В спірному будинку в кімнатах позивачки, оскільки вона там не проживала, знаходяться в залі меблі друга їх сина, які він подарував сину, а в іншій кімнаті, де спить син, знаходяться речі сина. На теперішній час він змінив замок в дверях будинку, за які він заплатив 185 грн., а тому щоб отримати ключі позивачка повинна була б з ним зустрітись, сплатити половину вартості замка та отримати ключ. Їх син сказав, що кімната площею 9кв.м, де його речі він не звільнить, так як він має право також користуватись нею, а зала, площею 19,6 кв.м. вільна. Позивач не виявляла бажання проживати в даному будинку. Дійсно, раніше він погоджувався сплатити позивачці 45 000 грн., а зараз не заперечує, щоб позивачка проживала в своїй кімнаті, він їй перешкод не чинить, так як він не має таких коштів, оскільки потрібно платити за навчання сина та за комунальні послуги. В цьому будинку він співмешкав з ОСОБА_6, яка почувши про те, що є така справа в суді, залишила це помешкання.

Свідок ОСОБА_5, який є сином сторін, в судовому засіданні показав, що він проживає також в даному спірному будинку та користується всім будинком без обмеження, так як виріс в ньому та зареєстрований там. Мати не проживає в будинку десь з 2003 року, на той час йому було 11 років. Він мешкає там з батьком, який оплачує комунальні послуги, матір в цьому участі не приймає. Спить він з самого дитинства в маленькій кімнаті, десь 9 кв.м. Якщо матір виявить бажання, то він звільнить їй кімнати. Він не бачив такого, щоб матір не впускали до будинку. Він зараз навчається, а коли приїздить додому, то користується ключами, які у нього на звязці, про те, щоб батько міняв замок він не знає.

Свідок ОСОБА_6 підтвердила той факт, що десь протягом 12 років співмешкає з відповідачем та за цей час вона не бачила, щоб приходила позивачка та бажала проживати в цьому будинку. Коли вона почула, що позивачка бажає проживати в ІНФОРМАЦІЯ_2, то залишила цей будинок.

Заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, суд відповідно до ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.ч.1-3, 5 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності (ст. 361 ЦК України).

Відповідно ч.1. ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено наступне.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.06.2008 року було розподілене спільне майно подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за кожним з них, право власності на 1/2 частину будинку №24 по вул..Сонячна в м.Олександрії. Встановлено порядок користування жилим будинком №24, що знаходиться по вул.Сонячній м.Олександрії Кіровоградської області, виділивши в користування ОСОБА_3 жилу кімнату 1-9, площею 13,5 кв.м та жилу кімнату 1-10, площею 12,4 кв.м, а за ОСОБА_2 жилу кімнат 1-11, площею 9 кв.м. та жилу кімнату 1-12, площею 19,6 кв.м. Підсобні приміщення в будинку, господарські забудови та земельну ділянку залишено в загальному користуванні.

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності - 2064225 від 05 серпня 2013 року, ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить 1/2 частини будинку №24 по вул.Сонячна в м.Олександрії Кіровоградської області, в особисте володіння та користування виділено жилу кімнату 1-11, площею 9 кв.м. та жилу кімнату 1-12, площею 19,6 кв.м (а.с. 4-5).

З пояснень позивачки вбачається, що вона зареєстрована за адресою - вул..Сонячна,24 м.Олександрії Кіровоградської області, що не заперечується відповідачем та підтверджено поясненнями свідка ОСОБА_5

Також з пояснень сторін та свідка ОСОБА_5 судом встановлено, що в спірному будинку зареєстровані відповідач, син позивачки та відповідача ОСОБА_5 та донька позивачки ОСОБА_7, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, але фактично в будинку проживають ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

Позивачка запевнила суд, що бажає в подальшому проживати в вищевказаному будинку та позов про виплату їй вартості частини спільного майна у порядку ст.365 ЦК України заявляти не бажає.

В судовому засіданні позивачка посилалася на те, що відповідач ОСОБА_3 чинить їй перешкоди у користуванні спірною квартирою, оскільки не надає ключа від вхідних дверей, при цьому відповідач стверджував, що не має заперечень, щодо проживання позивачки в даному будинку та надання їй ключа, якщо вона сплатить йому половину суми коштів витрачених ним на придбання замка, так як він на вхідних дверях будинку замінив замок. Судом неодноразово оголошувалась по справі перерва та надавалась можливість відповідачу передати ключі позивачці, але відповідач цього не зробив, посилаючись на різні обставини. Таким чином, з врахуванням того, що відповідач визнав факт, що змінив замок на вхідних дверях, але при цьому не передав ключа співвласниці ОСОБА_2, а згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, суд приходить до висновку, що відповідач чинить їй перешкоди в користуванні власністю, а тому вимоги про зобовязання відповідача надати позивачці доступ до належної їй частини (приміщення 1-11 та 1-12) будинку №24 по вул.Сонячна в м.Олександрії Кіровоградської області шляхом надання їй ключів від зазначеного будинку підлягають задоволенню.

Згідно із ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст., ст. 57 60 ЦПК України.

Судом встановлено, що в кімнатах, які виділенні в користування позивачці знаходяться меблі та інше майно, яке належить сину позивачки та відповідача ОСОБА_5, про що неодноразово заявляв відповідач та підтверджено свідком ОСОБА_5, що в залі знаходиться меблева стінка, яка була йому подарована та в кімнаті площею 9 кв. м. він спить та там є його речі, і до нього ніхто не звертався з вимогами звільнити ці кімнати. Дані обставини ніким не оспорювались, а згідно ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Доказів тих обставин, що саме відповідач ОСОБА_3 чинить позивачу перешкоди у користуванні вищевказаними приміщеннями, так як там знаходиться майно, яке належить йому, позивач до суду не надала. Позовних вимог до свого сина ОСОБА_5 позивач не предявила, клопотання про залучення його в якості відповідача не подавала.

А тому вимоги про те, щоб зобовязати відповідача не чинити позивачці перешкоди в користування належною їй частиною (приміщеннями 1-11 та 1-12) у вищевказаного будинку, шляхом виносу меблів та інших речей, які їй не належать та знаходяться у вказаних кімнатах, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 121,80 грн.

Керуючись ст. ст. 11, 59, 60, 88, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житлом задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 в користуванні приміщеннями, жилою кімнатою 1-11, площею 9 кв.м. та жилою кімнатою 1-12, площею 19,6 кв.м. та залишеними у спільному користуванні іншими приміщеннями, в будинку №24, що знаходиться по вул.Сонячній м.Олександрії Кіровоградської області, зобовязавши ОСОБА_3 передати ОСОБА_2 ключі від вхідних дверей до будинку №24 вул. Сонячній м.Олександрії.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 121,80 грн. у відшкодування сплаченого судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: