Справа №577/2902/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1550/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Лузан Л. В.,

суддів - Криворотенка В. І. , Сибільової Л. О.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 серпня 2016 року про закриття провадження

у справі за позовом ОСОБА_3 до Харківського державного авіаційного виробничого підприємства

про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з затримкою її виплати та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 серпня 2016 року провадження у даній цивільній справі закрито.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду з тих підстав, що судом були порушені норми процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

В даній справі ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства заборгованість з виплати заробітної плати, середній заробіток за час затримки розрахунку, компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з затримкою її виплати та моральну шкоду (а.с.1-3).

Закриваючи провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 15 квітня 2015 року у справі № 922/5397/13 порушено провадження у справі про банкрутство Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, а тому позовні вимоги ОСОБА_3 повинні розглядатися в порядку господарського судочинства.

Колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були правові підстави для закриття провадження у справі, висновки суду відповідають матеріалам справи та вимогам закону. При цьому виходить з наступного.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15 квітня 2015 року порушено провадження у справі про банкрутство Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (а.с.23-26).

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії" висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті першому статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]".

Відповідно до положень статті 4-1 ГПК господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Законом N 2343-XII).

Згідно з п.п. 2, 7 ч. 1 ст. 12 ГПК господарським судам підвідомчі справи про банкрутство; справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Частиною дев'ятою статті 16 ГПК (виключна підсудність справ) передбачено, що справи у майнових спорах, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями ч. 4 ст. 10 Закону "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (N 2343-XII), відповідно до якої суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; (…).

Системний аналіз положень Закону N 2343-XII дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону N 2343-XII мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України,

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону N 2343-XII, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Саме до цього зводяться правові висновки, що висловлені Судовою палатою у господарських справах Верховного Суду України у постанові 13 квітня 2016 року у справі № 3-304гс16.

Аналогічна позиція висловлена Вищим господарським судом України в інформаційному листі від 21.07.2016 р. N 01-06/2511/16 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Приймаючи до уваги наведене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ОСОБА_3 повинні розглядатись за правилами господарського судочинства.

Згідно п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що підстави для скасування ухвали суду про закриття провадження у справі відсутні.

Керуючись ст.303, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 серпня 2016 року про закриття провадження у справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -