У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Наумчука М.І.,
Мостової Г.І.,Парінової І.К.,-
розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа - ОСОБА_8, про виділ частки в житловому будинку та частки земельної ділянки, визнання порядку користування житловим будинком та земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 28 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2010 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_7 про виділ частки в житловому будинку та частки земельної ділянки, визнання порядку користування житловим будинком та земельною ділянкою. З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просила визначити порядок користування житловим будинком АДРЕСА_1, надавши їй у користування по житловому будинку: передню кімнату літ. 1-1 площею 12,90 кв.м; комору літ. 1-2 площею 3 кв.м, житлову кімнату літ. 1-3 площею 12,6 кв.м, житлову кімнату літ. 1-6 площею 10,4 кв.м; кухню літ. 1-7 площею 8,5 кв.м, ванну літ. 1-8 площею 4,4 кв.м, тамбур літ. І площею 2,5 кв.м; по надвірним будівлям - альтанку літ. «З», ганок літ. «і», душ літ. «К», 1/2 частку огорожі 1, 2; виділити її частку в зазначеному житловому будинку передню кімнату літ. 1-1 площею 12,90 кв.м; комору літ. 1-2 площею 3 кв.м, житлову кімнату літ. 1-3 площею 12,6 кв.м, житлову кімнату літ. 1-6 площею 10,4 кв.м; кухню літ. 1-7 площею 8,5 кв.м, ванну літ. 1-8 площею 4,4 кв.м, тамбур літ. І площею 2,5 кв.м; по надвірним будівлям - альтанку літ. «З», ганок літ. «і», душ літ. «К», 1/2 частку огорожі 1, 2; визначити порядок користування земельною ділянкою, надавши їй у користування земельну ділянку площею 623 кв.м з боку АДРЕСА_1; стягнути з відповідача половину понесених витрат за проведення експертизи в сумі 2306,35 грн.

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 28 травня 2015 року позов задоволено частково. Виділено в натурі ОСОБА_6 такі приміщення у житловому будинку АДРЕСА_1, а саме: житлову кімнату, 1-3 площею 12,60 кв.м, передню кімнату 1-1, площею 12,90 кв.м, житлову кімнату 1-6, площею 10,40 кв.м, кухню 1-7, площею 8,50 кв.м, ванну 1-8, площею 4,40 кв.м, комору 1-2, площею 3,0 кв.м, а також надвірні споруди: тамбур літ. «а», альтанку літ. «З», ганок літ. «і», душ літ. «Н», водогін літ. «К», 1/2 частину огорожі 1-2. Зобов'язано ОСОБА_6 для здійснення поділу здійснити переобладнання у житловому будинку, а саме: 1) закласти дверні прорізи між житловими кімнатами 1-3 та 1-6, між житловими кімнатами 1-3 та 1-4, між приміщеннями передньої кімнати 1-1 та комори 1-2; 2) влаштувати дверні прорізи між приміщеннями комори 1-2 та кухні 1-7, між приміщеннями комори 1-2 та житлової кімнати 1-6; 3) демонтувати перегородку між приміщеннями житлової кімнати 1-3 та передньої кімнати 1-1, встановити перегородку, організувавши приміщення житлової кімнати площею 17,0 кв.м та передньої кімнати площею 8,50 кв.м; 4) улаштувати окремий лаз на горище; 5) устаткувати квартиру самостійними системами опалення, електропостачання, газопостачання і водопостачання. Перерозподілено ідеальні частки співвласників цього житлового будинку та визнано, що ОСОБА_6 є власником 53/100 частини будинку, а ОСОБА_7 - 47/100 його частини. Перераховано ОСОБА_7 грошову компенсацію у розмірі 17 243 грн, яку було внесено ОСОБА_6 на депозитний рахунок суду. Визначено порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 та виділено їй у користування земельну ділянку площею 623 кв.м. із зазначенням меж розподілу земельної ділянки. Зобов'язано ОСОБА_6 влаштувати собі вбиральню відповідно до визначеного порядку користування земельною ділянкою. В іншій частині позову відмовлено.

Додатковим рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 10 червня 2015 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 28 вересня 2015 року рішення та додаткове рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в позові ОСОБА_6 про виділ частки в будинку по АДРЕСА_1 та земельної ділянки за вказаною адресою.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення апеляційного суду у справі та направити справу на новий розгляд або ухвалити нове рішення про задоволення її вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що обраний судом першої інстанції варіант розподілу житлового будинку порушує права відповідача, а також інші варіанти розподілу будинку, запропоновані експертом також не відповідають державним будівельним нормам. Водночас, апеляційний суд зауважив, що матеріали справи не містять висновків відповідних служб щодо можливості переобладнання будинку відповідно до варіантів судової будівельно-технічної експертизи, затвердженої замовником проектної документації, документів на реконструкцію існуючої системи опалення, електропостачання, газопостачання і водопостачання з дотриманням встановлених законодавством вимог пожежної безпеки при проведенні робіт, визначених за висновком судової будівельно-технічної експертизи, а містять листи - відповіді, які не є дозвільними документами та не дають право на виконання будь-яких робіт.

Проте з такими висновками апеляційного суду повністю погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує наступні питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (ч. 1 ст. 214 ЦПК України).

Судами встановлено, що рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 24 вересня 2013 року, визнано за ОСОБА_6 та ОСОБА_7, зокрема, право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 по 1/2 частині за кожним (а.с. 6-8).

Згідно висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 315/2046 від 27 лютого 2015 року, складеного Харківським НДІ судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, з технічної точки зору розділити житловий будинок та надвірні будівлі в натурі у відповідності до розмірів ідеальних часток співвласників не є можливим. Запропоновано три варіанти розподілу домоволодіння з відступом від ідеальних часток співвласників та три варіанти визначення порядку користування земельною ділянкою (а.с. 58-91). При вирішенні спору судом було обрано для розподілу домоволодіння ІІІ варіант експертизи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України,право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Статтею 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється (чч. 1, 2 ст. 367 ЦК України).

За змістом ст. 152 ЖК України, виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

При вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що виходячи зі змісту ст. 364 ЦК України це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради (ст. 152 ЖК України).

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, судове рішення теж не може ґрунтуватися на припущеннях.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд в порушення ст.ст. 303, 315 ЦПК України, на вищезазначені вимоги закону уваги не звернув; не надав належної оцінки наданим сторонами доказам у їх сукупності, зауваживши, що суд першої інстанції, обравши для розподілу спірного домоволодіння третій варіант, не врахував в повному обсязі фактичний порядок користування будинком, стосунки співвласників між собою відповідно до вимог добросусідства, наявність можливих переобладнань в будинку та порядок користування земельною ділянкою, дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначив, що перший та другий варіанти розподілу домоволодіння ще більш погіршують положення відповідача, а також, що вони не влаштовують останнього, не обґрунтував в чому саме полягає таке погіршення. Здійснивши посилання на правові позиції, викладені в ухвалах № 6-28013св13, № 6-35479св13, апеляційний суд звертав увагу на недотримання судом першої інстанції вимог ст. 152 ЖК України, залишивши поза увагою, що на момент ухвалення судом першої інстанції рішення діяла інша редакція ст. 152 ЖК України, за змістом якої виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Апеляційним судом не з'ясовано чи передбачає обраний судом першої інстанції та запропонований експертом третій варіант експертизи, переобладнання шляхом втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, та чи вимагається в цьому випадку отримання документів, що дають право на їх виконання. Не з'ясованим апеляційним судом залишилось чи встановлений був між сторонами порядок користування спірним домоволодінням, оскільки зі змісту доводів позовної заяви вбачається, що позивач проживає у спірному домоволодінні разом із сином та онуком.

Відмовивши позивачу у задоволенні позовних вимог, суд фактично не вирішив спір по суті, не з'ясував порушено чи не порушено право позивача та чи підлягає воно захисту.

За таких обставин рішення суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 336, ч. 2 ст. 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 28 вересня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук
І.К. Парінова