АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження : 22ц/790/3984/16 Головуючий 1-ї інстанції Коптєв Ю.А.
Справа № 2-611/129/15 Доповідач - Шевченко Н.Ф.
Категорія : спадкове.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Івах А.П., Черкасова В.В.

при секретарі - Каплоух Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 24 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Гарилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Гарилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування позову посилалась на те, що у липні 2005 року померла її мати ОСОБА_3.

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,2130 га, яка розташована на території ОСОБА_4 сільської ради Барвінківського району Харківської області.

При звернення до державної нотаріальної контори, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як вона не прийняла спадщину у встановлений законом шестимісячний термін та не вступила в права спадкоємця фактично.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Барвінківського району Харківської області надав суду письмову заяву, в якій проти задоволенні позову не заперечував.

Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 24 лютого 2015 року позов завдолено.

Призначено ОСОБА_2 додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

В апеляційній сказі ОСОБА_1, який не приймав участь у справі, просить скасувати рішення суду першої інстанції, яким порушено його права та обов'язки та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм процесуального і матеріального права та неповне з'ясування обставин по справі.

Колегія суддів визнала неявку ОСОБА_1 в засідання апеляційної інстанції неповажною. Надане ОСОБА_1 представником клопотання про відкладення розгляду справи відхилила, оскільки відповідно ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Укладення договору про надання правової допомоги з представником 20.05.2016 року, не може бути підставою для відкладення розгляду справи, оскільки представник мав можливість ознайомитись із матеріалами справи починаючи з 20.05.2016 року по 30.05.2016 року. Та обставина, що представник апелянта з 30.05.2016 року по 02.06.2016 року знаходиться у відрядженні не є в розумінні вимог цивільного процесуального права для відкладення апеляційним судом розгляд справи. На підставі ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що сторонами були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України - у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід скасувати з підстав, передбачених ст. 308 ЦПК України.

Задовольняючи позовні вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було наведено поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3, померлої 05.07.2005 року.

Судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 1221 ЦК України визначено, що місце відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

За змістом ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) , а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 05.07.2005 року померла ОСОБА_3 ( а.с. 3).

Після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,2130 га на території ОСОБА_4 сільської ради Барвінківського району Харківської області, належної померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 28.12.2002 року (а.с.7).

Спадкоємцями за законом є син померлої ОСОБА_1, який до участі у справі залучений не був.

Суд не перевірив наявність інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3

Доказів того, що позивачка ОСОБА_2протягом наступних шести місяців після смерті своєї матері з 05.07.2005 року у шестимісячний строк не могла звернутись до нотаріальної контори про прийняття спадщини матеріали справи не містять.

Сама по собі довідка МСЕК від 15.12.2003 року про встановлення позивачці ОСОБА_2 третьої групи інвалідності не може свідчити про неможливість її за станом здоровя подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини ( а.с.16).

Також сама по собі юридична необізнаність ОСОБА_2 щодо порядку прийняття спадщини після смерті спадкодавця та відсутність у неї право установчогодокументу на спадкове майно, не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини у розумінні ч. 1 ст. 1272 ЦК України.

Інших доказів на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у встановлений законом строк позивачка не надала.

Крім того, до апеляційної скарги апелянт ОСОБА_1 надав копію рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 06 листопада 2015 року по справі за його позовом до Барвінківської державної нотаріальної контори Харківської області про визнання відмови у вчиненні нотаріальної дії незаконною. Вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили встановлено, що ОСОБА_1 проживав разом із спадкодавцем матірю ОСОБА_3, спадщину прийняв фактично, тому суд зобовязав Барвінківську державну нотаріальну контору видати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, належне померлій ОСОБА_3 (а.с.44-45).

З урахуванням наведеного судова колегія вважає, що позивачка не довела, що у неї були поважні причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення нею дій, пов'язаних з прийняттям спадщини.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 4 ч. 1 ст. 309, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 24 лютого 2015 року скасувати. Ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_5 у задоволенні позову про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді: