Справа № 495/6529/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Левченко А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідачів: не з'явилися

від третьої особи: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/6529/16-ц

за позовом ОСОБА_1

до:

- ОСОБА_2

- ОСОБА_3

- Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Органу опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради Одеської області

про визнання батьківства

В С Т А Н О В И В:

23.08.2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі по тексту відповідач-1), ОСОБА_3 (далі по тексту відповідач-2) та Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі по тексту відповідач-3) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Органу опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради Одеської області (далі по тексту третя особа) про визнання батьківства (а.с.2-4).

Так, позивач просить суд:

- визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2;

- зобов'язати Білгород-Дністровський МВ ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, де у графі «відомості про батька» виключити запис про «ОСОБА_2О.» та внести про запис про «ОСОБА_1В.», змінивши прізвище дитини з «Максименюк» на «Горбатов» та по-батькові дитини з «Володимирович» на «Валентинович», залишивши без змін імя, дату та місце народження дитини.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.08.2016 року відкрито провадження по справі № 495/6529/16-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Білгород-Дністровського МВ ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області за участю третьої особи ООП Білгород-Дністровської МР Одеській області про визнання батьківства. Справу призначено до розгляду (а.с.13).

Позивач ОСОБА_1, в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд розглянути справу за його відсутності (а.с.35).

Відповідач-1 ОСОБА_2, відповідач-2 ОСОБА_3, в судове засідання не зявилися, але подали до суду заяви, згідно яких з позовом ОСОБА_1 згодні в повному обсязі, не заперечують проти задоволення його позовних вимог та просять суд розглянути справу за їх відсутності (а.с.64, 70).

Представник відповідач-3 Білгород-Дністровського МВ ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області, в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу за відсутності представника відділу відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.24).

Представник третьої особи ООП Білгород-Дністровської МР Одеській області, в судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву, згідно якої не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, просить суд їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності (а.с.67).

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін або їх представників, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 народився 12.05.2016 року, про що Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 24.05.2016 року складено відповідний актовий запис за № 392, що підтверджується виданим 24.05.2016 року свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 472988 (а.с.9).

Згідно із свідоцтвом про народження ОСОБА_4, його батьком записаний ОСОБА_2, матірю ОСОБА_3.

В свою чергу, ОСОБА_1 вказує, що саме він є фактичним батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та зазначає, що з травня 2015 року по теперішній час проживає однією сімєю разом із ОСОБА_3 та веде спільне господарство. Між тим, по цей час вона перебувє у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2, з яким вона ніяких відношень не підтримує з кінця 2014 року, коли разом із сином ОСОБА_5 переїхала на постійне проживання із Луганської області у місто Білгород-Дністровський, що підтверджується Довідкою № 5111/1610 від 07.04.2016 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та відміткою на вказаній довідці про те, що довідка видана замість вилученої довідки від 17.06.2015 року (а.с.10).

Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Згідно із ч.1 ст.52 Конституції України, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Власне на реалізацію положення Конституції і передбачено визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, оскільки гарантується дитині батьківство, незалежно від того, в шлюбі перебувають її батьки чи ні.

Правовий аналіз ст.125 Сімейного кодексу України дає змогу дійти висновку про існування двох способів визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою: добровільний та судовий. Добровільний спосіб полягає у двосторонньому волевиявленні матері та батька, яке полягає у зверненні до державного органу реєстрації актів цивільного стану із відповідною заявою, або ж у зверненні особи, яка вважає себе батьком дитини. Іншими словами добровільний спосіб можливо назвати реєстраційним або позасудовим. Суть судового способу визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою полягає у зверненні одного з подружжя до суду, який в результаті розгляду цивільної справи по суті встановлює батьківство судовим рішенням, яке є обов'язковим для виконання.

Відповідно до ст.128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтями 126 і 127 цього кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Дана стаття регламентує судовий спосіб захисту сімейних прав та інтересів у сфері батьківства. Відповідно до ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Причому таке право може бути реалізоване як в порядку позовного провадження за наявності спору про право (визнання батьківства за рішенням суду), так і в окремому провадженні (встановлення факту батьківства). Дана стаття регулює відносини щодо реалізації права на батьківство в порядку позовного провадження.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст.57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі вище перераховані докази в сукупності. Причому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч.1 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно із ч.1 ст.129 Сімейного кодексу України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право предявити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Відповідно до статей 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України, рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Згідно із ст.3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ст.134 Сімейного кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Як встановлено матеріалами справи та було вище зазначено, справжнім (біологічним, фактичним) батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відповідність визнання батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та внесення змін до актового запису про народження дитини.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає обґрунтованими, правомірними та законними позовні вимоги ОСОБА_1, у зв'язку з чим його позовна заява до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Білгород-Дністровського МВ ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області за участю третьої особи ООП Білгород-Дністровської МР Одеській області про визнання батьківства підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 125, 128, 129, 134 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 10-11, 57-60, 157, 169, 174, 197, 208-209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України,

суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Органу опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання батьківства задовольнити.

Визнати громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) батьком дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис про народження №392 від 24.05.2016 року, місце реєстрації Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області).

Внести зміни до актового запису № 392 від 24.05.2016 року про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2:

- змінивши прізвище дитини з «Максименюк» на «Горбатов»;

- змінивши по-батькові дитини з «Володимирович» на «Валентинович»;

- дані про імя, дату та місце народження дитини залишити без змін;

- в графі «відомості про батька» записати: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Мишко