Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Григоренко М.П., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 08 серпня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а :

22 червня 2016 року ПАТ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 08 серпня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ПАТ "ПриватБанк" подало апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору про погашення боргу частинами, починається стосовно кожної окремо частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Не сплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Крім того, кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, зобовязання залишилось не виконаним, то заборгованість, в тому числі проценти та пеня підлягають стягненню з відповідача у межах строку позовної давності по кожному платежу.

Просить рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 08 серпня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Колегія суддів Апеляційного суду Рівненської області з таким висновком суду першої інстанції не погоджується виходячи з такого.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 07 листопада 2011 року ОСОБА_1 отримав у відповідача кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.6).

Зазначений кредитний договір складається із заяви позичальника, тарифів, правил користування платіжною карткою та умов.

Внаслідок несвоєчасного виконання зобов'язання за кредитним договором за відповідачем станом на 31 березня 2016 утворилась заборгованість 11828,79 грн., в тому числі: 170.29 грн. - заборгованість за кредитом; 7239.03 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3380.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). 539.47 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.4-5).

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Останню проплату по кредитній угоді відповідач здійснив 05 жовтня 2012 року. (а.с. 4).

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п.3.ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Згідно з ст. 266 ЦК України, частини другої статті 258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Враховуючи, що кредитним договором, укладеним у вигляді заяви-анкети, передбачені самостійні щомісячні платежі, то нарахування заборгованості необхідно відраховувати з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Така ж правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 19 листопада 2014 року у справі № 6-160цс14.

Таким чином позовні вимоги ПАТ «ПриватБанк» підлягають задоволенню частково в частині стягнення процентів, пені та штрафних санкцій в межах строків позовної давності.

Так, заборгованість по відсоткам з 01 квітня 2013 року по 31 березня 2016 року складає 7202 грн,, по пені з 30 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року складає 1200 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Матеріали справи містять квитанції про сплату судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 1378 грн. та за подачу апеляційної скарги в розмірі 1515,80 грн.

З огляду на вище наведене, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення у справі про часткове задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 303,304,307, 309, 313, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 08 серпня 2016 року скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором від 07 листопада 2011 року №б/н в розмірі 7202 (сім тисяч двісті дві) грн. 07 коп заборгованість по процентам за користування кредитом; 1200 (тисячу двісті) грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). 539.47 грн. - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Приватбанк" 2054 (дві тисячі пятдесят чотири) грн. 59 коп. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча А.М. Шеремет

Судді М.П. Григоренко

ОСОБА_2