Єдиний унікальний номер №445/1197/14-ц
Провадження № 6/440/37/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2016 року

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Журибіда Б. М.

при секретарі Гута О.С.

за участю ОСОБА_1

представника боржника ОСОБА_2

представника ВДВС ОСОБА_3П,

представника ОСОБА_1 ОСОБА_4

розглянувши матеріали подання заступника начальника відділу ДВС Золочівського РУЮ ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_5, -

в с т а н о в и в:

Заступник начальника відділу ДВС Золочівського РУЮ ОСОБА_3 звернулася до суду з даним поданням, мотивуючи тим, що на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 151 з виконання виконавчого листа № 445/1197/14-ц від 03.04.2015 р. про стягнення з ОСОБА_5 301537,17 грн. в користь ОСОБА_1 боргу за договором позики і 2873,00 грн. судових витрат.

Представник відділу ДВС Золчівського РУЮ, ОСОБА_3 подання підтримала, просить його задоволити.

Представник боржника, ОСОБА_2 проти задоволення подання заперечив, просить відмовити у задоволенні такого за безпідставністю.

ОСОБА_1, його представник ОСОБА_4 подання ВДВС підтримали, просять його задоволити.

Вивчивши та дослідивши матеріали подання, оглянувши матеріали виконавчого провадження № 151, суд приходить до переконання, що останнє задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Золочівського районного суду Львівської області стягнуто з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_1 борг за договором позики в сумі 301537,17 грн. та 2873,00 грн. судового збору. Видано виконавчий лист 03.04.2015 року на виконання даного рішення.

Постановою заступника начальника відділу ДВС Золочівського РУЮ ОСОБА_3 серії ВП № 47319064 від 21.04.2015 року, відкрито виконавче провадження по виконанню вище згаданого виконавчого листа.

Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 24.11.2015 року, у задоволенні клопотання заступника начальника відділу ДВС Золочівського районного про тимчасове обмеження ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 26.04.2016 року, вище вказану ухвалу Золочівського суду скасовано з тих підстав, що судовий розгляд проводився у відсутності державного виконавця та не оглянуто виконавче провадження.

Статтею 377-1 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачені цим Законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, виконавцем винесено постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, про що повідомлено боржника та надано строк для самостійного виконання рішення до 27.04.2015 р.. Однак боржником у визначений строк рішення суду не виконано.

Також виконавцем скеровано запити в реєструючі органи для встановлення майнового стану боржника.

Встановлено, що за боржником не числяться транспортні засоби, відсутня земельна ділянка на території Золочівського району, останній не працює, отримує пенсію, за боржником зареєстрована на праві власності 1/4 частини трьохкімнатної квартири, проте дане майно було реалізовано на електронних торгах в рамках іншого виконавчого провадження. Згідно відповіді ДФС за боржником наявні відкриті рахунки, однак на таких відсутні кошти. Згідно повідомлення Державної служби інтелектуальної власності України боржник не являється власником жодного із зареєстрованих об"єктів інтелектуальної власності, іншого майна на яке б можна було звернути стягнення не виявлено.

Як показав в судовому засіданні представник боржника, ОСОБА_2, що саме по собі невиконання боржником самостійно зобов"язань протягом строку, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов"язків, інших доказів про ухилення боржника від виконання зобов"язання державним виконавцем не подано. ОСОБА_5 є інвалідом 3-і групи, і отримує пенсію по інвалідності, з якої здійснюється стягнення державним виконавцем, крім цього було здійснено передачу частки квартири боржника шляхом її реалізації на електронних торгах. Боржник ніколи не ухилявся від виконання зобов"язань згідно виконавчого листа, а відсутність в нього іншого майна не є його виною.

Представник ОСОБА_1, ОСОБА_4 пояснив, що боржник отримує доходи від продажу компакт дисків, виступає з концертами. Крім цього, боржник володіє двома автомобілями та ін. майном. Обмеження його у праві у виїзду за кордон змусить його повернути позичені у ОСОБА_1 кошти в сумі 17800 євро., які позичив чотири роки тому, та не виконує вище згадане рішення суду.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

З ст. 33 Конституції України вбачається, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Положенням п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань. При цьому паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Крім того, слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобовязань, тобто наявність лише самого зобовязання не наділяє державного виконавця правом звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, субєкт подання не надав доказів того, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон (закордонний паспорт) і відповідно має реальну можливість виїхати за межі України.

Разом з тим, виконавцем не подано, а в суді не здобуто будь-яких доказів, що ОСОБА_5, з ціллю ухилення від сплати боргу, збирався покинути Україну, або ж що обмеження у виїзді за кордон не буде сприяти виконанню рішення.

Враховуючи вище наведене, суд не може обмежити боржника у праві пересування, вільного вибору місця проживання, право вільно залишати територію України, яке йому гарантовано Конституцією України.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. ст. 217, 209, 210, 377-1 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», Закону України «Про виконавче провадження», суд -

у х в а л и в :

У задоволенні подання заступника начальника відділу ДВС Золочівського РУЮ ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції в 5-ти денний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Журибіда Б. М.