АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 689/221/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1564/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Грох Л.М.,

суддів: Костенка А.М., Гринчука Р.С.,

секретар Кошельник В.М.,

з участю представників сторін,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ярмолинецької районної ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Ярмолинецька районна дирекція кіновідеомережі, про стягнення компенсації за затримку у розрахунку за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 07 червня 2016 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В лютому 2016 ОСОБА_1, звертаючись до суду з вказаним позовом до Ярмолинецької районної ради Ярмолинецького району, вказував, що 11.07.22014 року його звільнено з роботи з посади кіномеханіка Ярмолинецької районної дирекції кіновідеомережі на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. На день звільнення підприємство мало виплатити ОСОБА_1 12031,80 грн. заборгованості по заробітній платі, проте виплачена вона була лише в березні 2015 року. Оскільки підприємство вже ліквідовано, тому позивач звернувся з позов до Ярмолинецької районної ради Ярмолинецького району.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 07 червня 2016 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов. На думку апелянта, суд помилково прийняв як належний доказ статут, який в пункті 1.5 містить належно не обумовлені виправлення (поставлена рукописно частка "не" перед словом "несе"), за відсутності рішення загальних зборів підприємства про ці зміни до статуту. На думку апелянта, відповідач ліквідував створене ним підприємство, а тому при прийнятті рішення про звільнення позивача, перебрав на себе обов'язки власника, визначені ст. 47 КЗпП України.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ч. 1 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, встановлено, що рішенням виконкому Ярмолинецької райради № 44/5 від 28.02.1992 року створено та зареєстровано підприємство - Ярмолинецьку районну дирекцію кіномережі. 02 серпня 2001 року Ярмолинецькою райдержадміністрацією здійснено перереєстрацію цього підприємства, що перейменоване у Ярмолинецьку районну дирекцію кіновідеомережі.

Згідно статуту підприємства (п.1.2) власником підприємства є Ярмолинецька районна рада народних депутатів. Підприємство є юридичною особою (пункт 1.1.).

ОСОБА_1 працював у Ярмолинецькій районній дирекції кіновідеомережі на посаді кіномеханіка з 01.09.2010 року та був звільнений 11.07.2014 року на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України у звязку з ліквідацією підприємства.

У порушення ст. 116 КЗпП підприємство в день звільнення не виплатило ОСОБА_1 заборгованість по зарплаті в сумі 12031,80 грн., повний розрахунок з позивачем здійснено 12.03.2015 року.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи і фактично не оспорюються сторонами.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що комунальне підприємство-роботодавець Ярмолинецька районна дирекція кіновідеомережі не є припиненим, а виплата належних працівникові сум покладається на власника лише в разі ліквідації підприємства, тому Ярмолинецька райрада не має відповідати за заявленими вимогами.

Доводи апеляційної скарги про ліквідацію Ярмолинецької районної дирекції кіновідеомережі не ґрунтуються на нормах матеріального права і є безпідставними.

Так, згідно з ч.ч.1-2 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Встановлено, що 28.03.2014 року Ярмолинецькою райрадою прийнято рішення № 3 про припинення Ярмолинецької районної дирекції кіновідеомережі шляхом ліквідації та призначено ліквідаційну комісію.

04.06.2014 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено дані про перебування Ярмолинецької районної дирекції кіновідеомережі в стані припинення.

Запис про припинення Ярмолинецької районної дирекції кіновідеомережі до цього реєстру не вносився, відтак підприємство досі не ліквідоване.

Доводи апеляційної скарги щодо неналежної оцінки статуту підприємства як доказу не мають істотного значення, оскільки в силу закону обовязок щодо проведення з працівником повного розрахунку при звільненні покладається саме на роботодавця.

Так, за ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Статтею 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 07 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча Судді

_______________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_2 Провадження № 22-ц/792/1564/16

Доповідач: Грох Л.М. Категорія: 53