Провадження № 22-ц/773/120/16 Категорія: 81 Доповідач: Русинчук М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Русинчука М.М.,

суддів - Осіпука В.В., Матвійчук Л.В.,

з участю: секретаря - Губарик К.А.,

державного виконавця - Левчук І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за скаргою публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" про визнання незаконною і скасування постанови державного виконавця про арешт майна боржника та зобов'язання його вчинити певні дії, за апеляційною скаргою заявника публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" на ухвалу Луцького міськрайонного суду від 18 листопада 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 18.11.2015 року в задоволенні скарги публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (далі - ПАТ «Ві Ей Бі Банк») відмовлено.

В апеляційній скарзі заявник ПАТ «Ві Ей Бі Банк», покликаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив оскаржувану ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою його скаргу задовольнити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, виходячи з такого.

Відмовляючи в задоволенні скарги заявника ПАТ «Ві Ей Бі Банк», суд свої висновки мотивував тим, що заявником не було додано до матеріалів скарги постанови Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції (далі - Другий ВДВС ЛМУЮ) про арешт майна боржника від 02.06.2015 року ВП № 47564204 і дослідивши матеріали справи встановив, що такої постанови взагалі не існує, а тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Висновки суду відповідають встановленим в справі обставинам та вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою головного державного виконавця Другого ВДВС ЛМУЮ Левчук І.О. від 19.05.2015 року на підставі виконавчого листа № 161/20220/14-ц від 24.03.2015 року, яким з ПАТ «Ві Ей Бі Банк» стягнуто на користь держави судовий збір, було відкрито виконавче провадження № 47564204 (а.с.16).

Постановою вказаного державного виконавця від 19.05.2015 року накладено арешт на рухоме майно, належне заявнику ПАТ «Ві Ей Бі Банк» (а.с.15).

Звертаючись до суду із вказаною скаргою, заявник ПАТ «Ві Ей Бі Банк» просив суд визнати незаконними дії старшого державного виконавця Другого ВДВС ЛМУЮ Левчук І.О. щодо винесення постанови про арешт майна боржника від 02.06.2015 року ВП № 47564204, скасувати вказану постанову та зобов'язати Другий ВДВС ЛМУЮ вчинити дії по вилученню запису з реєстру про обтяження майна ПАТ «Ві Ей Бі Банк» за виконавчим провадженням № ВП № 47564204.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Однак, як встановлено судом першої інстанції, постанови старшого державного виконавця Другого ВДВС ЛМУЮ Левчук І.О. про арешт майна боржника від 02.06.2015 року ВП № 47564204 в природі не існує, тобто предмет оскарження фактично відсутній. Заявник в суді першої інстанції заявлених вимог не уточняв та просив розглядати справу у його відсутності.

В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на доданий до неї і скарги на дії державного виконавця (а.с.4, 28) витяг з реєстру обтяжень нерухомого майна, просить скасувати постанову державного виконавця від 02.06.2015 року, хоча цей день є датою реєстрації в реєстрі обтяжень, а не датою винесення постанови. Постанова державного виконавця ідентифікується за датою її ухвалення, а не реєстрації у вказаному реєстрі як підстави обтяжень. Виходячи з встановлених ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України меж розгляду справи щодо права позивача (заявника) розпоряджатися на власний розсуд предметом своїх вимог, суд не вправі змінювати предмет вимог заявника і переглядати законність постанови державного виконавця від 19.05.2015 року, яка фактично згаданим банком не оскаржувалась.

Виходячи з наведеного, повно і об'єктивно дослідивши всі обставини справи та давши їм вірну правову оцінку, суд обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги заявника ПАТ «Ві Ей Бі Банк».

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права і підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заявника публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" відхилити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду від 18 листопада 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: