У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого - судді Максимчук З.М.,

суддів - Собіни І.М., Хилевича С.В.,

секретаря судового засідання - Пиляй І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 12 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сарненської районної державної адміністрації, відділу освіти Сарненської районної державної адміністрації, третя особа - начальник відділу освіти Сарненської районної державної адміністрації Аврамишин Герасим Леонтійович про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 12 лютого 2016 року провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання неправомірним розпорядження голови Сарненської районної державної адміністрації від 06.10.2014 року № 348 про створення Сарненського районного методичного кабінету відділу освіти Сарненської районної державної адміністрації з 09.10.2014 року; про затвердження Положення про Сарненський районний методичний кабінет відділу освіти Сарненської районної державної адміністрації; про затвердження штатного розпису Сарненського районного методичного кабінету відділу освіти Сарненської районної державної адміністрації та скасування його - закрито на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України у зв»язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У відповідності до ч.2 ст.206 ЦПК України повідомлено позивача, що розгляд справ такої категорії віднесено до компетенції адміністративних судів.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду.

Вказує, що під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що Положення про Сарненський районний методичний кабінет відділу освіти Сарненської

________________________________________________________________________________________________

Справа № 572/2429/15-ц Головуючий у суді 1 інстанції - Довгий І.І.

Провадження № 22-ц/787/806/2016 Суддя-доповідач - Максимчук З.М.

районної державної адміністрації, затверджене розпорядженням голови Сарненської районної адміністрації 06.10.2014 року № 348 не відповідає вимогам Положення про районний /міський/ методичний кабінет /центр/, затвердженого наказом Міністерства освіти та науки України від 08.12.2008 року за № 1119 /зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.12.2008 року за № 1239/15930/.

Стверджує, що беручи до уваги, що створення Сарненського районного методичного кабінету відділу освіти Сарненської районної державної адміністрації відбулося з порушенням вимог Положення про районний /міський/ методичний кабінет /центр/, відповідно неправомірним є Положення про районний методичний кабінет відділу освіти Сарненської районної державної адміністрації та штатний розпис методкабінету, а відтак розпорядження голови районної державної адміністрації від 06.10.2014 року за № 348 є неправомірним та таким, що підлягає скасуванню.

Доводить, що ухвала суду першої інстанції винесена помилково, оскільки в даному випадку має місце спір про право, оскільки розпорядження голови райдержадміністрації від 06.10.2014 року за № 348 напряму стосується питань правомірності проведення спочатку /з 08.10.2014 року/ так званої ліквідації комунальної науково-методичної установи «Сарненський районний методичний кабінет» Сарненської районної ради та створення з 09.10.2014 року Сарненського районного методичного кабінету відділу освіти Сарненської районної державної адміністрації, а пізніше скорочення посад цього кабінету, зокрема: виведення посади ОСОБА_1 - методист з дошкільної освіти із штатного розпису Сарненського районного методичного кабінету та звільнення 29.05.2015 року ОСОБА_1 за п.1 ст.40 КЗпП України не уповноваженою на це особою.

В запереченнях на апеляційну скаргу начальник відділу освіти Сарненської районної державної адміністрації Аврамишин Г.Л. вказує, що 15.02.2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Сарненської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Сарненський районний методичний кабінет відділу освіти Сарненської районної державної адміністрації про визнання неправомірним розпорядження та скасування його, що свідчить про те, що позивачка погоджується з оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції від 12.02.2016 року. Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 17.02.2016 року відкрито провадження в адміністративній справі за вказаним позовом № 817/182/16.

Просить постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишити ухвалу без змін.

Сарненська районна державна адміністрація Рівненської області в запереченні на апеляційну скаргу просить ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення сторін, що з»явились до суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Закриваючи провадження у справі в частині вимог, суд першої інстанції виходив з того, що справа в цій частині не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Такі висновки суду узгоджуються з нормами процесуального права, тому колегія суддів погоджується з ними.

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлені позовні вимоги до Сарненської районної державної адміністрації про визнання неправомірними розпорядження голови Сарненської райдержадміністрації щодо створення Сарненського районного методичного кабінету відділу освіти Сарненської райдержадміністрації, затвердження Положення про районний методичний кабінет відділу освіти Сарненської райдержадміністрації, про затвердження штатного розпису Сарненського районного методкабінету відділу освіти Сарненської державної адміністрації та скасування його.

Відповідно до положень ч.1 ст. 2 та ст. 17 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

За змістом п.1 ч.1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" судам роз'яснено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (стаття 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Згідно зі статтею 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства. Разом із тим суд також має врахувати, що в порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий.

Оскільки спір у справі, що розглядається, стосується захисту прав, свобод і інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, враховуючи суб'єктний склад осіб, які беруть участь у справі, висновок суду першої інстанції про те, що спір не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, є правильним.

Відповідно до ст. 21 КАС України не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищевикладене, ухвалу суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її зміни чи скасування не встановлено.

Доводи апеляційної скарги та матеріали справи не спростовують таких висновків суду.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 317 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 12 лютого 2016 року про закриття провадження в частині позовних вимог залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: З.М. Максимчук

Судді: І.М. Собіна

С.В. Хилевич