У Х В А Л А

30 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Гуменюка В.І.,Охрімчук Л.І.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2015 року, рішення Апеляційного суду Запорізької області від 2 листопада 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2012 року позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 подвійний розмір завдатку в сумі 991 070 грн.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2012 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2013 року, змінено рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2012 року у частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 подвійного розміру завдатку в сумі 991 070 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суму авансу у розмірі 150 000 грн.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2015 року поновлено ОСОБА_5 строк позовної давності для подачі позову до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

Позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суму заборгованості 53 169, 75 доларів США, що на день ухвалення рішення за курсом Національного банку України відповідає 112 699 133 грн 80 коп. з яких 32 000 доларів США безпідставно отриманих коштів та 21 169, 75 доларів США процентів.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зустрічний позов задоволено.

Визнано договір поруки, укладений 25 квітня 2008 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 припиненим.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 2 листопада 2015 року рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2015 року скасовано в частині задоволення позову ОСОБА_6, змінено в частині правових підстав відмови в позові ОСОБА_5 до ОСОБА_6 та виключено з мотивувальної частини рішення висновки про поновлення ОСОБА_7 строку позовної давності щодо заявлених позовних вимог до ОСОБА_4.

У задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання поруки припиненою - відмовлено.

Відмовлено ОСОБА_5 у стягненні з ОСОБА_6 в солідарному порядку з ОСОБА_4 безпідставно набутих коштів з підстав недійсності договору поруки.

У решті - рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 січня 2016 року рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2015 року у нескасованій частині та рішення Апеляційного суду Запорізької області від 2 листопада 2015 року залишені без змін.

У заяві ОСОБА_4 про перегляд судових рішень порушується питання про скасування рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2015 року, рішення Апеляційного суду Запорізької області від 2 листопада 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 січня 2016 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України: неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 1212-1215 ЦК України.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 червня 2015 року, 16 вересня 2015 року, 15 жовтня 2015 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Задовольняючи частково позов та стягуючи з ОСОБА_4 на користь позивачки заборгованість за розпискою від 25 квітня 2008 року у сумі 53 169,75 доларів США, що еквівалентно 1 126 989 грн 69 коп., суд першої інстанції, з висновками якого у цій частині погодилися й суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог, адже отримані за цієї розпискою грошові кошти відповідач не повернув, зокрема, наявність розписки у позивача свідчить про неповернення цих коштів відповідачем. Судом встановлено, що грошові кошти за вказаною розпискою були передані як остаточний розрахунок за продаж квартири, який не відбувся, тому вказані кошти є безпідставно набутими відповідачем ОСОБА_4 і відповідно до статті 1212 ЦК України підлягають поверненню позивачці. Відповідно до вимог статей 536, 1048, 1214 ЦК України на користь позивачки стягнуто 21 169, 75 доларів США - процентів на суму боргу за період із 25 квітня 2008 року до 27 квітня 2015 року з урахуванням розмірів чинної у цей період облікової ставки Національного банку України. Також суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 не пропущено строк позовної давності при зверненні у травні 2015 року до суду із указаним позовом, оскільки відповідно до вимог частин другої та третьої статті 264 ЦК України мало місце переривання перебігу строку позовної давності у зв'язку зі зверненням ОСОБА_5 у травні 2011 року до суду із позовом про стягнення грошових сум за розписками, які вона визначила як завдаток за продаж квартири. Саме із 26 листопада 2012 року, коли рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області набрало законної сили, необхідно відраховувати новий строк позовної давності для вимог про стягнення безпідставно набутих коштів за розпискою від 25 квітня 2008 року, що спливає у листопаді 2015 року.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2015 року, що надана заявником для порівняння, залишено без змін рішення суду апеляційної інстанції, яким задоволено позов про стягнення коштів, зустрічний позов задоволено частково. У вказаній справі суд касаційної інстанції виходив з того, що оскільки договору, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону між сторонами укладено не було, відповідно до вимог статті 570 ЦК України, передана позивачем грошова сума є авансом, який підлягає поверненню.

Ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 червня та 16 вересня 2015 року, що надані заявником для порівняння, якими судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій про часткове задоволення позовів про повернення безпідставно набутого майна, про стягнення грошових коштів та процентів за користування грошовими коштами скасовані, а справи передані на новий розгляд відповідно до судів першої та апеляційної інстанції, не містять правової позиції щодо спірних правовідносин, а вказують на допущені судами порушення норм процесуального права та необхідність їх усунення для правильного вирішення спору, а також нез'ясування належним чином фактичних обставин справи.

Порівняння змісту наданих для прикладу судових рішень зі змістом судового рішення, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2015 року, рішення Апеляційного суду Запорізької області від 2 листопада 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 січня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
В.І. Гуменюк Л.І. Охрімчук