УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2016 року Іллічівський районний суд м.Маріуполя в складі: головуючого судді Литвиненко Н. В при секретарі Скудар С.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі справу за скаргою ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, заінтересована особа: Іллічівський відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області про визнання дій державного виконавця неправомірними, визнання постанови про закінчення виконавчого провадження незаконною та її скасування, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду в інтересах ОСОБА_2 із даною скаргою, в обгрунтування якої зазначила, що рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 13.10.2015 року було задоволено позов ОСОБА_2 до ПрАТ «Азовелектросталь» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку та компенсації за порушення строків її виплати. З ПрАТ «Азовелектросталь» на користь ОСОБА_2 була стягнута заборгованість по заробітній платі в сумі 12095,64 грн., компенсація втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати в розмірі 5540,87 грн., середній заробіток в сумі 37513,42 грн. На підставі вказаного рішення Іллічівським районним судом м.Маріуполя був виданий виконавчий лист №264/5487/15-ц та поданий до Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського МУЮ. Старший державний виконавець Зайцева І.Ю. відкрила виконавче провадження №49714442 по примусовому виконанню виконавчого листа №264/5487/15-ц. 02.03.2016 року старшим державним виконавцем Іллічівського ВДВС була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, яка отримана заявником 11.04.2016 року. З даною постановою заявник не згоден, оскільки рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 13.10.2015 року не було виконано та державним виконавцем не вжито заходів щодо його виконання, а тому постанова про закінчення виконавчого провадження винесена всупереч Закону України «Про виконавче провадження». На підставі викладеного просить визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Іллічівського ВДВС Маріупольського МУЮ ОСОБА_3 щодо видання постанови про закінчення виконавчого провадження №49714442 від 02.03.2016 року та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження.

Представник заявника ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності, обставини викладені в скарзі підтримала та просила визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Іллічівського ВДВС Маріупольського МУЮ ОСОБА_3 щодо видання постанови про закінчення виконавчого провадження №49714442 від 02.03.2016 року та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження.

Представник заінтересованої особи Іллічівського ВДВС Маріупольського МУЮ в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали скарги, дійшов до наступного.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також учасників виконавчого провадження, закріплює їхні права та обовязки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження.

Нормами цивільного процесуального закону передбачено особливий порядок судового контролю за виконанням судових рішень, який визначений у розділі VII ЦПК України, і передбачає, зокрема, обовязок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 11, 12 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій.

Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 13.10.2015 року було задоволено позов ОСОБА_2 до ПрАТ «Азовелектросталь» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку та компенсації за порушення строків її виплати. З ПрАТ «Азовелектросталь» на користь ОСОБА_2 була стягнута заборгованість по заробітній платі в сумі 12095,64 грн., компенсація втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати в розмірі 5540,87 грн., середній заробіток в сумі 37513,42 грн. На підставі вказаного рішення Іллічівським районним судом м.Маріуполя був виданий виконавчий лист №264/5487/15-ц та поданий заявником до Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського МУЮ.

Старший державний виконавець Зайцева І.Ю. відкрила виконавче провадження №49714442 по примусовому виконанню виконавчого листа №264/5487/15-ц.

02.03.2016 року старшим державним виконавцем Іллічівського ВДВС була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». З вказаної постанови вбачається, що в ході виконання виконавчого провадження про стягнення коштів з ПрАТ «Азовелектросталь», до складу якого входить 228 виконавчих проваджень щодо вимог працівників, повязаних з трудовими правовідносинами на загальну суму 3251042 грн., накладено арешт на рахунки в установах банків та на все рухома та нерухоме майно підприємства. Проведено виявлення та опис майна боржника за адресою: м.Маріуполь, пл.Машинобудівельників, 1. Платіжні вимоги, які направлялись до установ банків повертаються без виконання, так як існує раніше накладений арешт за постановою ВПВР ДВС МЮУ або відсутні кошти. На теперішній час Іллічівським ВДВС Маріупольського МУЮ проведено всі виконавчі дії, передбачені законодавством України, крім примусової реалізації арештованого майна. Для виконання вказаних рішень необхідно направити виконавчі документи для виконання за місцем реєстрації підприємства-боржника ПрАТ «Азовелектросталь» - м.Київ, вул. Пожарського, 4, прим. 63, до Департаменту ДВС МЮ України для вирішення питання щодо подальшого виконання зведеного виконавчого провадження №47063185 шляхом примусової реалізації описаного та арештованого майна.

За ч.1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувану.

Відповідно до ч.2 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувану.

Відповідно до п.10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документу за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Таким чином, з постанови про закінчення виконавчого провадження від 02.03.2016 року встановлено, що виконавчий лист №264/5487/15-ц щодо стягнення з ПрАТ «Азовелектросталь» на користь ОСОБА_2 коштів направлений до Департаменту ДВС МЮ України для його подальшого примусового виконання, оскільки юридична адреса підприємства змінилась та знаходиться в м.Києві по вул. Пожарського, 4, прим. 63.

Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Пунктом 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є, зокрема, обов'язковість рішень суду.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Так, відповідно до статей 1, 5 закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобовязаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що старшим державним виконавцем Іллічівського ВДВС Маріупольського МУЮ ОСОБА_3 були виконані всі необхідні дії при виконанні виконавчого документу та постанова про закінчення виконавчого провадження від 02.03.2016 року є обґрунтованою та правомірною.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 209, 210, 383, 386, 387, 388 ЦПК України, ст.ст. 1, 5, 11, 12, 20, 49 Закону України «Про виконавче провадження», Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, заінтересована особа: Іллічівський відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області про визнання дій державного виконавця неправомірними, визнання постанови про закінчення виконавчого провадження незаконною та її скасування - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція в апеляційний суд Донецької області через Іллічівський райсуд м. Маріуполя протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_4