Справа № 456/2331/16-ц
Провадження № 6/456/113/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2016 Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Микитчина І. М. ,

при секретарі Куртій В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию цивільну справу за поданням головного державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України (без вилучення паспортного документу),

в с т а н о в и в:

Головний державний виконавець Стрийського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області звернулася до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України, посилаючись на те, що у них на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження № 43990788 про стягнення коштів з ТзОВ «Моршинський санаторій «Пролісок», до складу якого входить 81 виконавче провадження на загальну суму 853 523,00 грн., в тому числі 54 виконавчих проваджень про стягнення заробітної плати на загальну суму 270 768,00 грн. Станом на день звернення з поданням до суду боржником заборгованість згідно вищевказаних виконавчих документів не погашено та заходи щодо її погашення боржником не вжито. 03.04.2015р. було складено акт опису й арешту майна в кількості 39 позицій, яке описано, арештовано та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_2. Згідно повідомлення ДП «СЕТАМ» від 31.03.2016р. повторні торги по реалізації вищевказаного арештованого рухомого майна призначені на 29.03.2016р. не відбулись у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів.

15.04.2016р. керуючись ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» відділом ДВС було скеровано повідомлення стягувачам щодо вирішення питання про залишення за собою нереалізованого майна. У відповідь на дане повідомлення на адресу відділу надійшли відповідні заяви стягувачів, щодо залишення майна за собою.

22.06.2016р. скеровано повідомлення сторонам виконавчого провадження про те, щоб 29.06.2016р. прибути у м. Моршин вул. Проліскова, 10 для передачі даного майна та керуючись ст. 5,11 ЗУ «Про виконавче провадження» зобов'язано зберігача майна, якому було передано описане рухоме майно в кількості 39 позицій, згідно акту опису й арешту майна від 03.04.2015р. на відповідальне зберігання керівника ОСОБА_2 забезпечити свою явку та доступ до даного майна з метою передачі його стягувачам в рахунок погашення боргу, за адресою місцезнаходження майна: м. Моршин вул. Проліскова,8.

29.06.2016р. ОСОБА_2 надано пояснення про неможливість передачі даного майна 29.06.2016р. та дано зобов'язання вирішити це питання в строк до 21.07.2016 року. Однак зберігач майна після встановленого строку, дане питання не вирішив, на неодноразові вимоги державного виконавця, щодо пред'явлення увіреного йому арештованого майна - не реагує, майно для огляду не надає, а відтак перешкоджає вчиненню подальших виконавчих дій та виконанню рішення суду в цілому.

Окрім цього, ОСОБА_2 порушено вимоги п.6 ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження», а саме уже після накладення державним виконавцем арешту на кошти боржника-юридичної особи на рахунки в АБ «Укргазбанк», ним відкрито новий казначейський рахунок, що являється ще однією обставиною, яка свідчить про те, що боржник умисно не виконує судові рішення, а відповідно і наявності в нього невиконаних зобовязань, що і є підставою для обмеження особи у праві виїзду за кордон.

Державний виконавець у судовому засіданні подання підтримала в повному обсязі, послалась на обставини викладені в поданні, просить подання задоволити.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення державного виконавця, суд дійшов до висновку, що подання про тимчасове обмеження боржнику у праві виїзду за межі України підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судового рішення та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

В ході розгляду справи встановлено, що у Стрийському міськрайонному відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області на виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 43990788 про стягнення коштів з ТзОВ «Моршинський санаторій «Пролісок», до складу якого входить 81 виконавче провадження на загальну суму 853 523,00 грн., в тому числі 54 виконавчих проваджень про стягнення заробітної плати на загальну суму 270 768,00 грн.,

Відповідно до п. 18 ч.2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Скориставшись наданими йому законом повноваженнями, державний виконавець звернулася в суд з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України, підставами для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян за кордон є невиконані зобовязання.

У відповідності до ст. 6 ч. 1 п. 5 Закону України від 21.01.1994 № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судом України і є обовязковими до виконання на всій території України. Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Отже, передумовою для задоволення подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

Зокрема оглянувши матеріали цивільної справи, судом встановлено, що боржник ОСОБА_2 не бажає, як зберігач майна, якому було передано описане рухоме майно в кількості 39 позицій, згідно акту опису й арешту майна від 03.04.2015р. на відповідальне зберігання, зявитися по місцю зберігання майна та надати доступ до даного майна з метою передачі його стягувачам в рахунок погашення боргу, за адресою місцезнаходження майна: м. Моршин вул. Проліскова,8.. Крім того, після накладення арешту на кошти боржника-юридичної особи на рахунки в АБ «Укргазбанк», боржником відкрито новий казначейський рахунок, що являється ще однією обставиною, яка свідчить про те, що боржник умисно не виконує судові рішення.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії, щоб сприяти ефективному, своєчасному і законному примусовому виконанню рішень судів та інших органів (посадових осіб).

На суд покладено функцію вирішення питання про обмеження виїзду, а право вибору способу виконання такого обмеження належить органу, до компетенції якого входить питання забезпечення виїзду з України.

Отже, оскільки боржник ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовими рішенням, саме судові рішення до цього часу не виконано, а частина таких постановлені про стягнення заробітної плати, через це подання державного виконавця ВДВС Стрийського МРУЮ слід задоволити, оскільки тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон буде тим процесуальним заходом, який дасть єдину змогу забезпечити виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 377-1ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

подання задоволити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України (без вилучення паспортного документа) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІдН № НОМЕР_1, українця, громадянина України, керівника ТзОВ «Моршинський санаторій «Пролісок» для дітей з батьками», шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобовязань, які покладені на ТзОВ «Моршинський санаторій «Пролісок» для дітей з батьками» судовими рішеннями, а саме: погашення боргу на загальну суму 853523,00 грн., в тому числі заробітної плати на загальну суму 270768,00 грн.

Виконання ухвали доручити Державній прикордонній службі України.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з дня її проголошення через Стрийський міськрайонний суд.

Головуючий-суддя ОСОБА_3