Пр.№366/1126/16-ц;
Справа № 2/366/244/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 червня 2016 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючої - судді Тетервак Н.А.,

при секретарі - Німченко Н.Ю.,

за участю адвоката на стороні відповідача- Працюка В.Л.,

з участю сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Іванків

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про надання йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті його матері,ОСОБА_3, яка померла 20 квітня 2014 року в смт. Іванків Київської області.

Позивач обґрунтовує свій позов тим,що після смерті його матері,ОСОБА_4, відкрилася спадщина., яку він має намір прийняти та успадкувати майно, яке залишилося після її смерті . Як йому відомо, його батько, ОСОБА_2,прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5,оскільки вони проживали спільно.

Він не зміг звернутися в нотаріальну контору у шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України,оскільки з липня 2014 року по листопад 2014 року змушений був шукати додаткових заробітків і через це виїжджав в м.Москва на заробітки, через що не міг звернутися з заявою до нотаріуса.

22 квітня 2016 року він звернувся до державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але йому відмовили у заведенні спадкової справи,оскільки він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Він вважає,що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини.

Відповідно до ст. 1272 Цивільного кодексу України, суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини,може визначити йому додатковий строк,достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позивач просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивач позов підтримав. Суду пояснив,що 20 квітня 2014 року померла його мати,ОСОБА_4. Він був на її похоронах, а з липня 2014 року по 01 вересня 2014 року поїхав в Московську область Одінцовський район на заробітки,де вони будували 3-х поверховий будинок.

З батьком у нього були непрості стосунки,так як батько зловживав спиртними напоями, часто скандалив, навіть бив його матір. Він жив окремо від батька, але коли виникала необхідність жить з батьком,то він його виганяв. Спочатку він вигнав його з першою дружиною, потім вигнав і другу його жінку. Після смерті матері він не хотів сваритися з батьком, а тому заяву в нотаріальну контору не подавав. Батько обіцяв,що все майно залишить внукам, але коли він дізнався,що його батько переписав все майно на нову жінку, вирішив свою частку відсудити.

Він не знав,що мати залишила на його користь заповіт, але цей заповіт ОСОБА_6 забрав і знищив.

Відповідач, ОСОБА_2,-позов не визнав. Пояснив,що він з дружиною мали одного сина,ОСОБА_1. Син у них видався п»яницею. Син говорить,що він пив,але це не правда,оскільки він не пив,не курив, і 12 років доглядав за своєю дружиною, матір»ю ОСОБА_1. Відповідач не з»являвся до них, і мати часто питала, чи мають вони дітей і чому вони не їдуть. З сином склалися такі стосунки,що ні він, ні покійна дружина жодного разу не були у сина в с.Оране, де він живе понад 15 років. Декілька разів син переїжджав жить до нього, але вів себе так, що він вимушений був його вигнати: син пив, дома влаштовував дискотеки,що для нього і хворої дружини було нестерпним. Потім його хватав за «петельки». Так же він жив і з новою жінкою в с.Оране. Пиячив постійно. У ОСОБА_7 четверо дітей,тобто, його внуків, але він з ними не спілкується. Він вже старий, йому 80 років і йому треба,щоб його хтось доглянув. Так заповідала йому і покійна дружина,тому він одружився з жінкою і все «переписав» на неї. Внуки його доглядать не будуть. Він категорично проти,щоб син приймав спадщину і просить в позові відмовити.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила,що вона бувша дружина позивача,ОСОБА_1. Після смерті матері ОСОБА_9 не дуже хотів приймати спадщину,так як з батьками у нього були напружені стосунки. ОСОБА_10 вони вигнали їх разом з дому. Тоді ж ОСОБА_6 вигнав і свою дружину. ОСОБА_11 вигнав і другу жінку ОСОБА_1. Але зараз ОСОБА_7 треба приймати спадщину, так як вони купили за весільні гроші будинок, який потім ОСОБА_7 подарував своїй матері,з умовою,що вона складе на нього заповіт. ОСОБА_10 почала хворіть, то син віддав їм заповіт.

Чим займався ОСОБА_7 з квітня по жовтень 2014 року вона точно не знає. Мабуть працював на заводі в с.Оране. До батька він не їздив,так як той завів три собаки, як вовки,що зайти у двір не можна.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила,що позивач,ОСОБА_7 -їй батько. Батько живе в с.Оране. Вона з ним не сильно спілкується. Через брата чула,що батько був на заробітках, але коли і де,не знає.

Батько не подав заяву про прийняття спадщини,так як не було його в Іванкові. В нього є трактор і він працював у себе на городі.

Вислухавши позивача, відповідача,допитавши свідків, вивчивши матеріали справи ,суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

З копії свідоцтва про смерть серії І-ОК№ 365962 слідує, що ОСОБА_13 померла 20 квітня 2014 року.

Отже, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

З матеріалів справи вбачається,що ОСОБА_3 заповіту не складала.

З копії свідоцтва про народження Серії І-АГ№969625 слідує,що ОСОБА_1 народився 10 серпня 1963 року в с. Кашперівка Тетіївського району Київської області. Його батьком є- Хлань ОСОБА_6; мати-Хлань ОСОБА_5.

Ст. 1270 ЦК України встановлює строки для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( тобто, з 20.04. 2014 року ).

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу , не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщини.

Позивач посилається на те, що спадкоємцями першої черги є він та відповідач, його батько, який прийняв спадщину,оскільки проживав спільно з спадкодавцею ОСОБА_3

Він же спочатку не хотів приймати спадщину,так як батько обіцяв, що майно нікому не буде передавати, а все дістанеться внукам. Потім він їздив на заробітки до м.Москва.

Чим займався позивач у період з 01 вересня по 20 жовтня 2014 року,позивач не пояснив.

З Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_14 № 298/02-31 від 22 квітня 2016 року слідує, що ОСОБА_1 відмовлено у заведенні спадкової справи після смерті ОСОБА_13, яка померла 20 квітня 2014 року, у зв»язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Спадкова справа не заводилася.

Згідно ч..2 ст. 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Судом встановлено,що відповідач ОСОБА_2, який проживав спільно з дружиною ОСОБА_3,яка померла 20.04. 2014 року, прийняв спадщину шляхом спільного проживання,проте, категорично відмовляється від надання права ОСОБА_1 приймати спадщину.

Згідно ч.3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З пояснень позивача вбачається, що з червня 2014 року по перше вересня 2014 року він виїжджав за межі України на заробітки і не мав змоги подати заяву до нотаріальної контори,хоча даний факт нічим не підтверджений.

Також позивач посилається на те,що повірив відповідачу,що той не буде передавати їх спадкове майно,але одружився і «переписав» все на нову дружину, що суд не вважає поважною причиною.

З матеріалів адміністративної справ №366/3696/14 слідує,що ОСОБА_1 10.08. ІНФОРМАЦІЯ_1 19 жовтня 2014 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.2 КУпроАП,а саме: 18 та 19 жовтня 2014 року в с.Оране Іванківського району Київської області вчинив насильство відносно своєї співмешканки, ОСОБА_15.

Отже, строк для подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла 20 квітня 2014 року ,закінчувався 20 жовтня 2014 року, але позивач не звернувся у встановлений строк з неповажних причн, а тому в позові слід відмовити.

Так як позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

На підставі наведеного, ст. 1270, ст. 1272 Цивільного кодексу України, керуючись ст. 10, 60, 208,209,212, 213, 215 ЦПК України, ст. 4 ЗУ »Про судовий збір»,- суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 відмовити в позові до ОСОБА_2 про надання додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла 20 квітня 2014 року в смт. Іванків Київської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд протягом 10 днів з часу проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі подачі апеляції- після прийняття рішення апеляційним судом.

Суддя: