Справа №278/2013/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2016 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Дубовік О.М.

за участю секретаря судового засідання Поліщук І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 26.10.2015 року задоволено позов Житомирської обласної дитячої клінічної лікарні Житомирської обласної ради до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги та послуги з утримання гуртожитку та прибудинкової території.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 23.12.2015 року вказане рішення першої інстанції залишено без змін.

Рішення набрало законної сили 23.12.2015 року.

В грудні 2015 року ОСОБА_1 подано касаційну скаргу на рішення суду.

26.01.2016 року Житомирським районним судом Житомирської області було видано два виконавчі листи для примусового виконання заочного рішення суду.

11.02.2016 року заявниця подала заяву до суду про перегляд заочного рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 26.10.2015 року за нововиявленими обставинами.

17.02.2016 року ОСОБА_2 подала заяву про відстрочку виконання заочного рішення того ж суду від 26.10.2015 року.

В своїх доводах ОСОБА_1 зазначає, що 16.02.2016 року Апеляційним судом Житомирської області в справі № 278/3217/15-ц за її позовом до Житомирської обласної дитячої лікарні Житомирської обласної ради про захист прав споживачів, зобовязано Житомирську обласну дитячу лікарню здійснити перерахунок наданих їй комунальних послуг за проживання в житловій кімнаті, тому за наявності зазначеного рішення апеляційної інстанції, що на її думку є винятковим випадком, коли рішення суду в цій справі (№ 278/2013/15ц) про стягнення боргу не можливо виконати до здійснення перерахунку вартості комунальних платежів за попередній період часу, оскільки у разі зменшення їх розміру може виникнути переплата, яка повинна бути врахована у спірний період часу по цій справі.

Тому просить суд відстрочити виконання заочного рішення суду від 26.10.2015 року та зупинити стягнення боргу до повного виконання рішення Апеляційного суду Житомирської області від 16.02.2016 року в справі № 278/3217/15-ц.

У судове засідання представник заявника не зявилася, подала заяву до канцелярії суду про розгляд справи у її відсутність.

Представник Житомирської обласної дитячої лікарні Житомирської обласної ради у засіданні суду категорично заперечувала щодо задоволення судом заяви про відстрочку виконання заочного рішення суду від 26.10.2016 року, посилаючись на той факт, що заявницею не наведено жодної із підстав, передбачених нормами чинного законодавства, при яких можливе відстрочення рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), зокрема, за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ в десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і лише у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання.

Так, наявність рішення суду апеляційної інстанції у іншій справі, а саме у цивільній справі №278/3217/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Житомирської обласної дитячої лікарні Житомирської обласної ради про захист прав споживачів, яке постановлене Апеляційним судом Житомирської області 16.02.2016 року, не є підставою в розумінні ст. 373 ЦПК України для розстрочки виконання рішення суду.

Як роз'яснено у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2013 року за №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду, потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність іншого майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, іншій надзвичайні події тощо)

До таких можна віднести обставини, які свідчать про те, що майнове становище боржника не дає змоги виконати вимоги виконавчого документа у встановлені строки чи є спосіб або порядок виконання більш вигідний для боржника.

Розстрочка та відстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 23.12.2015 року заочне рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 26.10.2015 року у справі №278/2013/15-ц залишено без змін.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

В даному аспекті суд звертає увагу боржника на те, що відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими для виконання на всій території України. Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Судові рішення як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Що стосується вимоги заявника щодо зупинення стягнення боргу за житлово-комунальні послуги та послуги з утримання гуртожитку та прибудинкової території на користь Житомирської обласної дитячої лікарні Житомирської обласної ради на підставі двох виконавчих листів, виданих судом 26.01.2016 року у межах цивільної справи №278/2013/15-ц, до повного виконання рішення Апеляційного суду Житомирської області від 16.02.2016 року у цивільній справі №278/3217/15-ц, то дана вимога у розумінні норм діючого цивільного законодавства не передбачена як спосіб та порядок виконання рішення, а тому суд вважає що така вимога не підлягає розгляду судом.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що оскільки заявником не надано належних та допустимих в розумінні положень ст. ст. 57, 58, 59, 60, 64 ЦПК України доказів в обґрунтування підстав звернення; не надано доказів того, що ситуація, яка склалась при примусовому виконанні заочного рішення, є винятковим випадком; що відсутні підстави для відстрочки виконання рішення, тому заява про зміну способу і порядку виконання рішення не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 210, 319, 373 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання заочного рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 26.10.2015 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Дубовік