Справа № 202/9267/14-ц
Провадження № 2/202/61/2016
УХВАЛА

10 листопада 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

при секретарі: Голін Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк", третя особа: ОСОБА_2 про визнання договору кредиту недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Через канцелярію суду представник ОСОБА_1 подав заяву про компенсацію судових витрат.

Свою заяву представник ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що ПАТ "Альфа банк" було подано позов до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, який в подальшому за заявою представника ПАТ "Альфа Банк" банк" було залишено судом без розгляду. В ході розгляду зазначеної справи 15.12.2015 року ОСОБА_1 було подано до суду клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи. 24.12.2015 року ухвалою суду було призначено почеркознавчу експертизу, оплату за проведення якої експертизи судом було покладено на відповідача. ОСОБА_1 було сплачено дані кошти. Посилаючись на ст. ст. 79, 89 ЦПК України представник ОСОБА_1 просить стягнути з ПАТ "Альфа банк" на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені нею за проведення почеркознавчої експертизи в розмірі 2 956 гривень 80 копійок.

У судове засідання з'явився представник ОСОБА_1, який обставини та вимоги викладені у заяві підтримав, заяву просив задовольнити.

Інші особи до суду не з'явились, причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1, дослідивши зміст заяви та матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

10.09.2014 року представником ПАТ "Альфа-Банк" до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська було подано позовну заяву до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

10.08.2015 року відповідачем ОСОБА_1 було подано зустрічну позовну заяву до Публічного акціонерного товариства "Альфа банк", третя особа: ОСОБА_2 про визнання договору кредиту недійсним.

Ухвалою суду від 29.09.2015 року зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Альфа банк", третя особа: ОСОБА_2 про визнання договору кредиту недійсним прийнята до розгляду та об'єднана в одне провадження з первісним позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа банк" до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним догвором.

15.12.2015 року через канцелярію до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 було подано клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 24.12.2015 року клопотання ОСОБА_1 задоволено та призначено у справі судово-почеркознавчу експертизу. ОСОБА_1 було сплачено 2 956 гривень 80 копійок за проведення судової-почеркознавчої експертизи, що підтверджується квитанцією № 73 від 22.02.2016 року.

24.10.2016 року представник ПАТ "Альфа-Банк" через канцелярію суду подав заяву в якій просив залишити позовну заяву ПАТ "Альфа - Банк" до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про стягнення заборгованості без розгляду.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.10.2016 року, позов Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 89 ЦПК України у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації. Крім того, звернення до суду з позовом є суб'єктивним правом позивача, гарантованим ст. ст. 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Таким чином, за змістом ч. 3 ст. 89 ЦПК України, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов'язаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред'явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Разом з цим, відповідачем ОСОБА_1 не доведено необґрунтованість дій позивача, у зв'язку з чим, заява представника відповідача про компенсацію судових витрат не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 89, 210, 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 та її представника про компенсацію судових витрат - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подано протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Г.В. Бєсєда