Справа № 373/1948/15-ц Головуючий у І інстанції Колодко Л. В.
Провадження № 22-ц/780/534/16 Доповідач у 2 інстанції Фінагєєв В. О.
Категорія 33 19.01.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

19 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом та просив стягнути солідарно з ПрАТ «СГ «ТАС» та ОСОБА_3 на користь позивача збитки, завдані пошкодженням транспортного засобу у розмірі 67 564 грн. 43 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30 вересня 2012 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «ЗАЗ-1102» під керуванням ОСОБА_3, «Subaru Forester» під керуванням ОСОБА_2 та «Chevrolet» під керуванням ОСОБА_5 Причиною дорожньо-транспортної пригоди стало порушення вимог пунктів 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України відповідачем ОСОБА_3, який визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП згідно постанови Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07 лютого 2014 року. Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована в ПАТ «СГ «ТАС», ОСОБА_2 звернувся з заявою про відшкодування шкоди, завданої відповідачем в розмірі згідно звіту про оцінку майна в межах ліміту цивільно-правової відповідальності, але позивачу було відмовлено, оскільки він надав для огляду страховику відремонтований автомобіль. Крім того, посилаючись на вимоги ст. 1194 ЦК України позивач просив стягнути 17 564 грн. 43 коп. збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу з ОСОБА_3

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 50 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 17 564 грн. 43 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ПрАТ «СГ «ТАС» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову до нього через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову до ПрАТ «СГ «ТАС» відмовити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що ОСОБА_3 лише через 1 рік 5 місяців з дати ДТП звернувся до страховика з повідомленням про настання страхового випадку та надав автомобіль для огляду. Суд першої інстанції не звернув увагу на ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивач порушив п. 33.3 зазначеного Закону, не зберіг власний автомобіль в пошкодженому стані, провів ремонт автомобіля, чим приховав дійсний характер та розмір пошкоджень. Постанова про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності не є умовою, з якою пов'язується перебіг однорічного строку для подачі заяви про виплату страхового відшкодування. Позивач не виконав обов'язки, покладені на нього вищезазначеним Законом, а тому страховик відмовив у виплаті страхового відшкодування.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 30 вересня 2012 року о 20 год. 00 хв., на 91 км автодороги Бориспіль-Дніпропетровськ відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «ЗАЗ-1102», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, «Subaru Forester», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, та «Chevrolet», державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_5

ОСОБА_2 є власником «Subaru Forester», державний номерний знак НОМЕР_2, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6.

13 грудня 2011 року між позивачем та АТ «Просто страхування» був укладений Договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності транспортного засобу «Subaru Forester», державний номерний знак НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2 Строк зазначеного договору діє з 14 грудня 2011 року до 13 грудня 2012 року.

З повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку від 01 жовтня 2012 року вбачається, що позивач в трьохденний строк звернувся до АТ «Просто страхування» з повідомленням про настання страхового випадку.

Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07 лютого 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП. Однак провадження у справі було закрито у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ2961487 від 23 березня 2012 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована АТ «СГ «ТАС». Ліміт відповідальності страховика за шкоду, спричинену пошкодженням майна, становить 50 000 грн.

Згідно звіту № 2445 про оцінку майна (авто товарознавче дослідження) від 26 квітня 2013 року вартість матеріального збитку, завданого автомобіля «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок пошкодження при ДТП становить 67 564 грн. 43 коп.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що страховик мав можливість брати участь в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, зокрема ознайомитися з усіма обставинами події та оглянути наявні документи щодо дорожньо-транспортної пригоди та пошкоджений автомобіль. Відмова ПрАТ «СГ «ТАС» у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з наданням позивачем відремонтованого автомобіля є безпідставною, оскільки позивачем здійсненні всі необхідні дії для отримання йому належного страхового відшкодування.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 1166, 1188 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до п. 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі- Закон) водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов'язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

У матеріалах справи відсутні відомості про те, що страховик був своєчасно повідомлений про дорожньо-транспортну пригоду та не прибув до місця знаходження пошкодженого майна, що стало б в свою чергу підставою для звільнення позивача від збереження пошкодженого майна.

Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом тридцяти днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Згідно з п. 37.1.3 ст. 37 Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Позивач у порушення вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не зберіг пошкоджений автотранспортний засіб в такому стані, в якому він був після ДТП, до огляду його представником страхової компанії та самостійно здійснив ремонт транспортного засобу, що унеможливило визначення страховиком розміру заподіяної йому шкоди.

Задовольняючи позовні вимоги до страхової компанії, суд першої інстанції не звернув увагу на вищезазначене та помилково прийшов до висновку про обґрунтованість доводів позивача. На зазначені обставини обґрунтовано посилається апелянт в своїй апеляційній скарзі.

Висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на наявних у справі доказах, що у відповідності до вимог ст. 309 ЦПК України є підставою до скасування рішення та ухвалення нового по суті позовних вимог позивача.

В частині стягнення суми відшкодування за спричинену матеріальну шкоду з відповідача ОСОБА_3 рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржувалося, а відтак, в апеляційному порядку не переглядається.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» задовольнити.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2015 року в частині позовних вимог до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, зареєстрованого по АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_5, на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», місце знаходження - пр. Перемоги, 65, м. Київ, , судовий збір у розмірі 500 (п'ятсот гривень).

В іншій частині рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.