Справа № 456/2431/15-ц
Провадження № 2-п/456/17/2016
УХВАЛА

іменем України

22 березня 2016 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Микитчина І. М. ,

при секретарі Свержинській І.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву публічного акціонерного товариства «ВіЕйБіБанк» про перегляд заочного рішення,

в с т а н о в и в :

заявник звернувся в суд із заявою про перегляд заочного рішення по цивільній справі 456/2431/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» про стягнення коштів за договором банківського вкладу,

В обґрунтування заявлених вимог покликаються на те, що заочним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 листопада 2015 року у справі № 456/2431/15-ц задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2 банк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу. Вирішено стягнути з ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2 банк» в користь ОСОБА_1, заборгованість за договором банківського вкладу «НВУ «Квартальний» №848473/2014 від 29.09.2014 року в сумі 152651, 00 (сто п'ятдесят дві тисячі шістсот п'ятдесят одну) гривню. Стягнути з ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2 банк» в користь держави судовий збір у розмірі 1527(одну тисячу п'ятсот двадцять сім) гривень.

ПАТ «ВіЕйБі Банк» не погоджується із даним заочним рішенням суду, оскільки воно прямо суперечить фактичним обставинам справи і тому підлягає до перегляду.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 20.03.2015 № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3 строком на 1 рік з 20.03.2015 по 19.03.2016 включно.

Заява про перегляд заочного рішення суду подається із пропущенням строку, але враховуючи особливості здійснення процедури тимчасової адміністрації, а на сьогоднішній день вже процедури ліквідації банку проводиться інвентаризація майна, рахунків та справ Банку, вдосконалення процесу складання, погодження та підписання процесуальних документів, рекордне зростання числа позовних заяв вкладників банку, підготовка та затвердження кошторису витрат Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, зокрема, для оплати поштових відправлень, що і стало причинами пропущення встановленого строку.

Банк - це юридична особа, яка має виключне право на підставі ліцензії Національного банку України здійснювати у сукупності такі операції: залучення у вклади грошових коштів фізичних і юридичних осіб та розміщення зазначених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, відкриття і ведення банківських рахунків фізичних та юридичних осіб (ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07 грудня 2000 року N2121).

Відносини між банком та клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та договорами між клієнтом та банком.

Банки докладають максимальних зусиль для уникнення конфліктів його інтересів та інтересів клієнта.

Враховуючи економічну та політичну ситуацію в країні, ситуацію в банківській сфері, банки не мають на меті порушення прав чи інтересів інших осіб, і діють виключно в межах та порядку, встановлених чинним законодавством України, що регламентують банківську діяльність.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Банк обслуговував поточний картковий рахунок позивача 31 відповідно до умов договору та правил. Банк повністю виконав свої зобов'язання відповідно до умов

договору та повернув позивачу його кошти, на підтвердження чого надано виписку по рахунку позивача.

Підписуючи договір банківського вкладу, позивач (п.2.1. договору) ознайомився та погодився що відкриття та обслуговування його поточного рахунку буде здійснюватися в порядку та на умовах встановлених вказаним договором та правилами відкриття та обслуговування вкладних та поточних рахунків фізичних осіб ПАТ «ВіЕйБі Банк» (надалі - Правила) та погодилася з ними.

За умовами п.2.1. Договору, користуватися правилами позивач має можливість на інформаційних стендах, розміщених у відділеннях Банку, та на інтернет сайті Банку - www.vab.ua.

Крім цього, позивач своїм підписом підтвердив, що сторони досягли згоди з усіма істотними умовами, які викладені в цьому договорі та правилах. Протягом дії договору правила можуть змінюватися в порядку, закріпленому правилами.

Пункт 9.1.1. правил встановлює істотну умову: позивач, як клієнт, повідомлений про те, що стосовно деяких операцій можуть застосовуватися обмеження (наприклад, за сумою операцій), встановлені законодавчими та нормативними актами, внутрішніми правилами та процедурами банку, інших банків та/чи платіжних систем, через які ці операції здійснюються.

Що ж до позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то слід зауважити наступне.

Так, відповідно до п.3. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно абз.1 п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Позивачем у позовній заяві не наведено жодного аргументу, щодо заподіяння йому моральної шкоди відповідачем, відсутні будь-які обґрунтування своїх вимог як щодо наявності такої шкоди, взагалі, так і щодо визначення її розміру, зокрема.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Стаття 623 ЦК України конкретизує положення ст. 22 ЦК України, яка говорить про стягнення збитків як спосіб захисту цивільних прав. Відшкодування збитків вважається загальною формою цивільно-правової відповідальності. Для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності, як відшкодування збитків, необхідною є наявність всіх чотирьох умов відповідальності, а саме: - протиправна поведінка боржника, яка проявляється у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання; - наявність збитків; - причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданими збитками, що означає, що збитки мають бути наслідком саме даного порушення боржником зобов'язання, а не якихось інших обставин, зокрема дій самого кредитора або третіх осіб; - вина боржника.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, позивачем не доведено належними процесуальними доказами законності своїх позовних вимог щодо відшкодування моральної та матеріальної шкоди, що унеможливлює задоволення цих позивних вимог і тому заочне рішення суду підлягає до перегляду.

Також зазначають, що під час ліквідації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Відповідно до п. 22 ч.І ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги позивача є повністю незаконними, необгрунтованими та безпідставними, а отже, задоволенню не підлягають, а тому рішення суду підлягає до перегляду.

Сторони будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявились тому суд в порядку ст.. 231 ЦПК розглянув справу в їхній відсутності.

Вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, суд вважає, що заяву слід залишити без задоволення виходячи з наступних підстав.

У відповідності до п. 2 ч.3 ст.231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 20.03.2015 № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк»). Враховуючи особливості здійснення процедури тимчасової адміністрації, та процедури ліквідації банку, те, що проводиться інвентаризація майна, рахунків та справ банку, вдосконалення процесу складання, погодження та підписання процесуальних документів, підготовка та затвердження кошторису витрат Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, зокрема, для оплати поштових відправлень, що стало причинами пропущення встановленого строку, суд приходить до висновку про поважність пропуску строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення, відтак його слід поновити.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 232 ЦПК України, норми якої носять імперативний характер, заочне рішення може бути скасоване судом за наявності двох обставин у їх сукупності: 1) відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин; 2) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд ухвалив рішення по справі 26.11.2015 року на підставі наявних у справі доказів, що були подані позивачем та отримані в ході судового розгляду. В свою чергу заявник не подав суду жодних доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи на момент розгляду справи, а отже в суду відсутні правові підстави для скасування заочного рішення.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

поновити строк подання заяви про перегляд заочного рішення від 26 листопада 2015 року у справі № 456/2431/15-ц.

Заяву публічного акціонерного товариства «ВіЕйБіБанк» про перегляд заочного рішенняпо цивільній справі 456/2431/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» про стягнення коштів за договором банківського вкладу залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя ОСОБА_4