Справа № 452/2476/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"16" лютого 2016 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючого судді Кравціва В.І.,

з участю секретаря Добрянського І.І.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Професійне страхування» про захист прав споживача та стягнення страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

Представник позивача адвокат ОСОБА_1 2 вересня 2015 року предявив від імені ОСОБА_2 позов до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Професійне страхування» (далі ТДВ «СК «Професійне страхування») про захист прав споживача та стягнення у користь позивача невиплаченої страхової виплати у звязку із настанням страхового випадку в розмірі 40 125,47 грн. та 4 000 грн. витрат на правову допомогу.

У обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 3 жовтня 2014 року між ОСОБА_2 та відповідачем був укладений договір добровільного комплексного страхування подорожуючих за кордоном терміном дії з 10 жовтня 2014 року по 9 жовтня 2015 року, відповідно до умов якого застрахованою особою був син позивача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

18 січня 2015 року під час перебування на сімейному відпочинку у м. Відень, Австрія, приблизно о 2 год. 30 хв., ОСОБА_3 раптово стало погано, почався сухий кашель і сильна задишка, до 6 години йому стало ще гірше, він не міг дихати і сімя терміново поїхала до лікарні, знайшовши її неподалік, однак приїхавши туди, їм повідомили, що лікарня не є дитячою та надали список дитячих лікарень, найближчою з яких була лікарня «St. Anna kinderspital». Після прибуття до вказаного закладу дитину оглянув лікар, котрий провів комплекс невідкладних заходів, необхідних для його лікування, після чого повідомив, що дитині необхідно залишитися на стаціонарному лікуванні.

При настанні страхового випадку сімєю позивача було надано до клініки копії страхових полісів, для надання можливості звернутися до ТДВ «СК «Професійне страхування». Крім того, позивач зателефонувала до цілодобового сервісного центру ТОВ «Смарт Ассістанс» за телефоном, який був вказаний на звороті Договору, однак, за цим номером повідомили, що вказана страхова компанія не співпрацює із ТОВ «Смарт Ассістанс» і надали номери телефонів, за якими ОСОБА_2 і звернулася з повідомленням про страховий випадок.

Після завершення медичного втручання лікарнею "St. Anna kinderspital" позивачу виставлено рахунок із вимогою оплатити лікування, вартість якого складала 2 188,00 євро, позивачем на місці було сплачено лише частину коштів у розмірі 800 євро.

Згодом, після повернення в Україну, на адресу позивача надійшов рахунок про оплату медичних послуг, а також витрат агентства із стягнення заборгованості на загальну суму 1650,45 євро та надано їй можливість розтермінування заборгованості по 300 євро щомісячно, що вона і зробила, сплативши такі платежі 11.03.2015, 08.04.2015, 14.05.2015,16.06.2015 та 17.06.2015 року.

ОСОБА_2 30 квітня 2015 року подала заяву відповідачу про страхову подію і страхове відшкодування та у відповідь 27 травня 2015 року отримала лист, яким страховик повідомив їй про відсутність правових підстав для проведення страхового відшкодування за страховим випадком у звязку із порушенням порядку звернення Страхувальника.

Однак, вважає, що страховик своєю бездіяльністю порушує норми чинного законодавства України у сфері страхування, оскільки відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 3 ст. 988 ЦК України визначено обовязок страховика у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

У листі від 27 травня 2015 року, яким страховик фактично повідомив позивача про відмову у здійснені страхового відшкодування, відповідач посилається на п.6.6 розділу 1 Додатку 1 до Договору добровільного комплексного страхування подорожуючих за кордоном, а також п.2.3.1. розділу ІІІ Додатку І до Договору.

Згідно п. 5 Договору визначені «Дії страхувальника у разі настання страхового випадку», а саме, згідно п. 5.1. Договору, при настанні страхового випадку, застрахована особа зобовязана завчасно, перш ніж звернутися до лікаря чи у медичний заклад або здійснити будь-які медичні витрати, повідомити уповноваженого представника Страховика (безпосередньо Страховика чи Асістанс) про настання страхового випадку за координатами, зазначеними в Договорі та має діяти згідно з інструкціями, що вказані на звороті першої сторінки обкладинки Додатку до Договору страхування і погоджувати свої дії з уповноваженим представником Страховика та додержуватися його рекомендацій. У будь-якому випадку застрахована особа повинна предявити Договір страхування і документ, що посвідчує застраховану особу (паспорт або інший документ) лікарю, до якого вона звернулася та сплатити франшизу, якщо така передбачена договором страхування, що і було зроблено ОСОБА_2 19 січня 2015 року, коли було повідомлено представника Страховика в телефонному режимі за наданим номером телефону, тобто, лише після повідомлення представника Страховика ОСОБА_2 було проведено оплату за надані медичним закладом послуги.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 збільшила розмір позовних вимог, а саме до суми страхового відшкодування просила включити кошти в розмірі 800 євро, що були сплачені нею на лікування сина у лікарні та документально підтверджені, а також врахувати офіційний курс валют, встановлений НБУ, у звязку із чим стягнути невиплачене страхове відшкодування в сумі 63 786,51 грн. ( а.с 71).

Під час судового розгляду представник позивача у підтримання позовних вимог посилався на обставини, викладені у позовній заяві та доповненнях до неї.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не зявився повторно, від нього надійшло письмове пояснення у заперечення позову, у звязку з чим суд на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України постановив ухвалу про вирішення справи на підставі наявних в ній даних чи доказів за відсутності представника відповідача.

У письмовому запереченні позовних вимог представник відповідача посилався на те, що випадок, який має ознаки страхового, мав місце 19 січня 2015 року, позивач повернулася на територію України, згідно відмітки у закордонному паспорті, 20 січня 2015 року, однак письмову заяву про страхову подію надіслала лише 30 квітня 2015 року, тобто через 100 календарних днів з моменту настання випадку. Оскільки, позивач порушила обовязки, передбачені п.6.6. Розділу І Додатку 1 до договору комплексного страхування подорожуючих за кордоном, тому немає правових підстав для здійснення страхової виплати і тому відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_2 не з підстав несвоєчасності повідомлення про настання страхової події, як про це наголошує Позивач та його представник, хоча і ця обставина має місце і суду не надано жодного доказу звернення Позивача до ассистуючої компанії за кордоном, а також повідомлення страхової компанії про обставини настання страхового випадку у визначені договором та законодавством строки, а з підстав не виконання основної умови договору, визначеної в пункті 6.6. Розділу 1 Додатку 1 до договору комплексного страхування подорожуючих, а саме - своєчасного надання документів, що підтверджують обставини настання страхового випадку.

У відповідності із положеннями вказаного договору страхування, зокрема п. 6.6., документи для розгляду обставин страхового випадку подаються страховику не пізніше 30 календарних днів з моменту повернення застрахованої особи в Україну. Саме така норма в договорі породжує певні обовязки страхувальника перед страховиком та є передумовою у здійсненні страхового відшкодування.

Також, відповідно до умов укладеного Договору комплексного страхування подорожуючих за кордоном за Програмою А1 відшкодовуються витрати на невідкладне (екстрене) стаціонарне лікування (госпіталізацію), включаючи послуги лікаря, невідкладні діагностичні (лабораторні, інструментальні) дослідження, хірургічне, терапевтичне лікування у стаціонарі, готельні послуги (вартість перебування у палаті стандартного типу, палаті інтенсивної терапії, реанімаційній палаті), призначені лікарем медикаменти, перевязувальні засоби і засоби фіксації, медичний догляд.

Окрім того, пунктом 14.3. Правил встановлено, що страховик оплачує тільки оплачені рахунки, а за ознаками раптового захворювання ОСОБА_3, яка стала причиною його екстреної госпіталізації в країні перебування, має місце хронічне алергічне захворювання дитини, що є також виключенням із страхових випадків. Страховик не відшкодовує ці витрати за умовами договору, однак для зясування цієї обставини потрібен був час, якого Позивач позбавив.

Розділом 11 Особливих умов добровільного страхування медичних витрат під час подорожі, що є Додатом № 2 до Правил добровільного страхування медичних витрат від «10» грудня 2007 р. і є їх невідємною частиною, так як і додатоком 1 до Договору комплексного страхування подорожуючих за кордоном, зокрема пунктом 11.1. передбачено, що у випадку якщо у Договорі страхування (страховому полісі) передбачено обовязкове звернення Застрахованої особи до уповноваженого Представника Страховика при настанні страхового випадку, Застрахована особа (її представник) зобовязана: згідно п. 11.1.1. завчасно, перш ніж звернутися до лікаря чи у медичний заклад, або здійснити будь-які медичні витрати, повідомити уповноваженого Представника Страховика (безпосередньо Страховика) про настання страхового випадку за координатами, зазначеними у Договорі страхування, та повідомити певну інформацію.

Також Застрахована особа повинна погоджувати свої дії з уповноваженим Представником Страховика та додержуватись його рекомендацій.

Пунктом 11.3. Особливих умов визначено, якщо Застрахована особа з незалежних від неї обєктивних причин (шок, втрата свідомості та ін.) потрапляє у медичний заклад або до лікаря не за направленням уповноваженого Представника Страховика (Страховика), то вона (її представник) зобовязана: згідно п. 11.3.1. предявити Договір страхування (страховий поліс, страховий сертифікат) і документ, що посвідчує Застраховану особу (паспорт або інший документ), не сплачуючи при цьому послуги, запропоновані або надані медичним закладом чи лікарем без одержання офіційної згоди на те уповноваженого Представника Страховика (Страховика); запропонувати відповідальній особі медичного закладу чи лікарю звернутися до уповноваженого Представника Страховика (безпосередньо Страховика) за підтвердженням гарантії оплати медичної допомоги, що надається Застрахованій особі або надання якої передбачається; самостійно сповістити Страховика або уповноваженого Представника Страховика про подію відповідно до пункту 11.1.1 цих Особливих умов, як тільки це стане можливим, і виконувати всі їх вказівки; згідно п. 11.3.4. обґрунтувати Страховику причину невиконання вимог п. 11.1.1 цих Особливих умов і надати відповідні підтверджувальні документи.

Із пункту 11.4. Особливих умов вбачається, що при недотриманні умов п.п. 11.1 та 11.3 цих Особливих умов витрати, понесені безпосередньо Застрахованою особою, страховому відшкодуванню не підлягають.

Такі ж положення, закріплені в розділі 5 Додатку 1 до полісу, зокрема пункт 5.3. передбачає, що при недотриманні умов п.п. 5.1. та 5.2 (розділу 1) договору витрати, понесені безпосередньо Застрахованою особою, страховому відшкодуванню не підлягають.

Відповідно до пункту 11.5. Особливих умов, якщо це передбачено Договором страхування, Застрахована особа може самостійно звернутися в найближчу медичну установу, предявити персоналу медичного закладу Договір страхування (страховий поліс) та самостійно оплатити вартість наданої їй медичної допомоги без попереднього узгодження з уповноваженим Представником Страховика (Страховиком) у обсязі та на умовах, визначених Договором страхування.

У зазначеному випадку Застрахована особа зобовязана після повернення з подорожі звернутися до Страховика у строк, встановлений Договором страхування, та надати Страховикові письмову заяву про виплату страхового відшкодування та всі необхідні документи, передбачені розділом 12 цих Особливих умов та Договором страхування.

Також позивач не врахував положення п. 7.19. Розділу 1 Додатку 1 до Комплексного договору страхування подорожуючих за кордоном, в яком чітко зазначено, що в разі оплати застрахованою особою самостійно медичному закладу за надані послуги в країні перебування без погодження з Асистантом, страховик здійснює виплату шляхом відшкодування цих витрат після повернення Застрахованої особи в Україну, але в розмірі не більше 150 доларів США. Компенсація здійснюється в національній валюті за курсом НБУ на день отримання виплати. Для отримання страхової виплати Застрахована особа повинна надати страховику протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту повернення із-за кордону письмову заяву про страхову виплату та документи зазначені в розділі 2 п.6 Договору ( а.с. 101-104, 150)

Вислухавши пояснення представника позивача, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Згідно ст.ст. 10, 60 та 61 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Із договору комплексного страхування подорожуючих за кордоном МВ-П 075346 (далі Договір) відомо, що 3 жовтня 2014 року між ОСОБА_2 та ТДВ «Страхова компанія «Професійне Страхування» був укладений вказаний Договір строком дії з 10.10.2014 по 09.10.2015, за типом страхового покриття А 1, територія дії якого вказана Європа, застрахованою особою, згідно цього Договору зазначений ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з метою багаторазової подорожі ( а.с. 10-11).

Згідно п. 1 розділу 2 цього Договору страховим випадком є, зокрема, звернення Застрахованої особи (особи, яка її представляє) під час дії Договору до Страховика (Асистуючої компанії) у звязку із необхідністю відшкодування медичних витрат та/або з приводу організації надання і оплати медичної, медично-транспортної допомоги Застрахованій особі при настанні вперше виявленого гострого захворювання, загострення хронічного захворювання або наслідками нещасного випадку в межах та в обсязі Програм медичного страхування, що передбачені цим Договором.

Відповідно до розяснень термінів, що використовуються в «Особливих умовах добровільного страхування медичних витрат під час подорожі», які є додатком 2 до Правил добровільного страхування медичних витрат від 10 грудня 2007 р., раптова хвороба (захворювання) гостре захворювання, загострення чи ускладнення хронічного захворювання, що несподівано виникло під час подорожі, становить загрозу життю та здоровю застрахованої особи і вимагає невідкладного медичного втручання і/або надання медично-транспортної допомоги (а.с. 111).

Згідно пунктів 3.1.1. та 3.2.1. вказаних Особливих умовах страховим випадком є серед інших звернення Застрахованої особи (особи, яка її представляє) до Страховика (уповноваженого Представника Страховика) у звязку із необхідністю відшкодування медичних витрат та/або з приводу організації надання і оплати медичної, медично-транспортної допомоги Застрахованій особі у обсязі, передбаченому Договором страхування, при настанні подій, зазначених у пунктах 3.1.1. цих Особливих умов, а саме раптової хвороби (захворювання) Застрахованої особи, що несподівано виникла під час подорожі, становить загрозу життю і здоровю Застрахованої особи та вимагає невідкладного медичного втручання і/або надання медично-транспортної допомоги, що не може бути відкладена до моменту повернення Застрахованої особи з подорожі. При цьому поняття раптової хвороби (захворювання) Застрахованої особи у Договорі страхування повинно бути конкретизовано за змістом, а саме: вперше виявлена гостра хвороба, хронічна хвороба, загострення чи ускладнення хронічної хвороби (а.с. 113).

Відповідно до п. 3.1. вказаного Договору, п.п. 3.2. 1. п.3.2. розділу 1 Додатку 1 до Договору комплексного страхування подорожуючих за кордоном за Програмою А 1 відшкодовуються витрати на невідкладне (екстрене) стаціонарне лікування (госпіталізацію), включаючи послуги лікаря, невідкладні діагностичні (лабораторні, інструментальні) дослідження, хірургічне, терапевтичне лікування у стаціонарі, готельні послуги(вартість перебування у палаті стандартного типу, палаті інтенсивної терапії, реанімаційній палаті), призначені лікарем медикаменти, перевязувальні засоби і засоби фіксації, медичний догляд ( а.с. 10-11, 105, 143).

Згідно п. 5.1. цього Договору при настанні страхового випадку, застрахована особа зобовязана завчасно, перш ніж звернутися до лікаря чи у медичний заклад або здійснити будь-які медичні витрати, повідомити уповноваженого представника Страховика (безпосередньо Страховика чи Асістанс) про настання страхового випадку за координатами, зазначеними в Договорі та має діяти згідно з інструкціями, що вказані на звороті першої сторінки обкладинки Додатку до Договору страхування і погоджувати свої дії з уповноваженим представником Страховика та додержуватися його рекомендацій. У будь-якому випадку застрахована особа повинна предявити Договір страхування і документ, що посвідчує застраховану особу (паспорт або інший документ) лікарю, до якого вона звернулася та сплатити франшизу, якщо така передбачена договором страхування.

Відповідно до п.п. 6.3. та 6.4 п. 6 розділу 1 Додатку 1 до Договору комплексного страхування подорожуючих за кордоном якщо Застрахована особа (або її представник) самостійно звернулися у найближчий медичний заклад, вони зобовязані предявити медичному персоналу Договір страхування (страховий поліс), самостійно оплатити вартість наданих їй медичних послуг. При цьому страховик не здійснює ніяких заходів щодо зясування інформації та одержання документів, зазначених у пп. 6.1, 6.2 цього Договору.

Якщо відповідно до умов Договору страхування Застрахована особа при настанні страхового випадку особисто сплатила вартість наданої їй медичної допомоги, документами, що підтверджують настання страхового випадку і розмір збитку, є зокрема: письмова заява Застрахованої особи про страхову виплату; оригінал або копія Договору страхування (страхового полісу, страхового сертифікату); документ, що посвідчує Застраховану особу та її ідентифікаційний номер; оригінали документів, що зазначені в п. 6.1. (розділ 1) цього Договору; фінансові документи ( чеки, квитанції, платіжні доручення тощо), що підтверджують факт оплати Застрахованою особою рахунків за надану медичну допомогу

Згідно п. 6.11. розділу 1 Додатку 1 до Договору комплексного страхування подорожуючих за кордоном обовязок доводити факт настання страхового випадку та обґрунтовувати розмір своїх витрат або, якщо необхідно, неможливість встановлення звязку з Асистансом/ Страховиком повністю покладається на Страхувальника та/або Застраховану особу (Вигодонабувача).

Із звіту про лікування в дитячій лікарні «Святої Анни» в м. Відні та гематологічних показників вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 18 січня 2015 року поступив у терапевтичний відділ 3 А цієї лікарні з діагнозом гострий ларингіт, так як вночі отримав раптову задишку, ларингальний кашель, після чого були проведені терапевтичні заходи та забір аналізів і 19 січня 2015 року відпущений з лікарні (а.с. 15,16).

Із акта та рахунку про обовязкову оплату догляду за хворим, листа від Агенства з міжнародного дебіторського збору від 19.02.2015 року, підтвердження про оплату від 19.01.2015 року та платіжних доручень видно, що ОСОБА_2 особисто сплатила вартість наданої медичної допомоги ОСОБА_3 в розмірі 2 481,00 Євро (а.с. 15, 15, 17, 18, 19-23).

Із журналу обліку повідомлень про випадки, які мають ознаки страхового по страхуванню подорожуючих за кордон, ТДВ «СК «Професійне страхування» відомо, що ОСОБА_2 повідомила 18 січня 2015 року про алергічний випадок 18.01.2015 о 7 год. ранку (а.с. 54-55).

Із заяви ОСОБА_2 від 30.04.2015 року про страхову подію та виплату страхового відшкодування, відповіді ТДВ «СК «Професійне страхування» вбачається, що ОСОБА_2 надала документами, які підтверджують настання страхового випадку і про вартість наданих їй медичних послуг, які відповідачем отримані 12.05.2015 року, однак згідно листа ТДВ «СК» Професійне страхування» № 079/15 від 27 травня 2015 року їй відмовлено у здійсненні страхової виплати з посиланням на те, що випадок, що має ознаки страхового, мав місце 19 січня 2015 року і вона повернулася на територію України, згідно відмітки у закордонному паспорті 20 січня 2015 року, однак письмову заяву про страхову подію надіслала лише 30 квітня 2015 року, тобто через 100 календарних днів з моменту настання випадку, а так як нею порушено, передбачені п 6.6. Розділу І та п. 2.3.1. Розділу ІІІ в Додатку 1 Договору, тому немає правових підстав для здійснення страхової виплати (а.с. 12-13, 14).

Згідно ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобовязання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Виходячи зі змісту цих норм, можна зробити висновок, що коли виникає страховий випадок, страховик зобовязаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору є підставою для відмови лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись окремо у кожному випадку.

Зокрема, несвоєчасне повідомлення страховика про настання страхового випадку саме по собі не може бути підставою для відмови від страхового відшкодування, а лише в тому випадку, коли воно позбавляє страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком, тобто якщо буде доведено, що відсутність у страховика відомостей про це могло вплинути на його обовязок виплатити страхове відшкодування.

Слід також враховувати, що закон повязує обовязок страховика здійснити відшкодування саме зі страховим випадком, а не з наданням певних доказів страхувальником.

Сам факт порушення страхувальником визначеного договором страхування строку подання документів, що стосуються страхового випадку, за наявності факту своєчасного повідомлення страховика про настання страхового випадку не може бути підставою для відмови від здійснення страхової виплати.

Ураховуючи наведене, відмова ТДВ «СК» Професійне страхування» провести страхову виплату позивачу суперечить цитованому чинному законодавству, оскільки мав місце страховий випадок, про який позивач у той самий день повідомила Страховика, так як не було неможливості встановлення звязку з Асистансом і відповідачем докази у заперечення цього не надано, та, не отримавши вказівок уповноваженого Представника Страховика (Страховика), самостійно звернулися у найближчий медичний заклад і самостійно оплатила вартість наданих їй медичних послуг.

Тому безпідставним є посилання відповідача на правила п. 7.19. Розділу 1 Додатку 1 до Комплексного договору страхування подорожуючих за кордоном про те, що в разі оплати застрахованою особою самостійно медичному закладу за надані послуги в країні перебування без погодження з Асистантом, страховик здійснює виплату шляхом відшкодування цих витрат після повернення Застрахованої особи в Україну, але в розмірі не більше 150 доларів США.

Відповідачем при прийнятті рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування не заперечувався факт настання страхового випадку та правомірність дій позивача у звязку з настанням цього випадку.

Крім того, суд відхиляє посилання відповідача на те, що мало місце хронічне алергічне захворювання дитини, яке є виключенням із страхових випадків, оскільки із звіту про лікування в дитячій лікарні «Святої Анни» в м. Відні вбачається, що мав місце раптовий приступ гострого ларингіту, а не хронічне захворювання дитини, а також захворювання, яке повязане із вродженими хворобами та вадами чи їх ускладненнями.

Та обставина, що Страхувальник не подала своєчасно перелік документів, що підтверджують настання страхового випадку та розмір збитку, не позбавляє її права на страхове відшкодування та не звільняє Страховика від обовязку провести страхову виплату і відповідач не був позбавлений права перевірити інформацію, що повязана із обставинами і причинами страхового випадку.

Отже, стягненню підлягає страхова виплата в розмірі 2 481,00 Євро, яка із врахуванням офіційного курсу валют, встановленого НБУ, та франшизи становить 63 786,51 грн. що не перевищує страхової суми, встановленої в Договорі.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Ураховуючи наведене підлягає до задоволення вимога ОСОБА_2 про стягнення на її користь із відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 4 000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера та розрахунком, який проведений на підставі Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору при поданні позовної заяви, він на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягується з відповідача в дохід держави відповідно до розміру задоволених позовних вимог, що складає 637,86 грн.

Керуючись ст. ст. 208, 209, 212, 213-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Стягнути із товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Професійне страхування» на користь ОСОБА_2 страхову виплату в сумі 63 786 (шістдесят три тисячі сімсот вісімдесят шість) грн. 51 коп. та 4 000,00 грн. судових витрат, повязаних з оплатою правової допомоги адвоката, всього в сумі 67 786 (шістдесят сім тисяч сімсот вісімдесят шість) грн. 51 коп., а також судовий збір в дохід держави в розмірі 637,86 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, та може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції, який ухвалив рішення, протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя