Справа № 161/5769/16-ц
Провадження № 2/161/2488/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2016 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Ковтуненка В.В.,
при секретарі Царюк Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що ОСОБА_1 та відповідач по справі проживали однією сім'єю та були пов'язані спільним побутом з 2001 по 2016 рік, але свої фактичні шлюбні відносини так і не зареєстрували. Під час спільного проживання у них народилося двоє дітей: син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. За спільними заявами, поданими до органу реєстрації, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 125 Сімейного кодексу України ОСОБА_2 визнав себе батьком обох дітей, про що свідчать записи у свідоцтвах про народження. В березні 2016 році їх стосунки погіршилися, в результаті чого вони припинили проживати разом. Неповнолітні діти залишилися на проживання з позивачем та перебувають на повному її утриманні. Відповідач по справі дітей не навідує, не цікавиться їхнім життям та жодної матеріальної допомоги не надає. Всі її прохання про допомогу ігнорує, хоча і не має інших утриманців. Позивачу матеріально важко утримувати двох дітей, оскільки на сьогоднішній день утримання та виховання дитини потребує немалих коштів. На утримання дитини потрібно не менше 2 000 гривень, внаслідок того, що позивач повинна витрачати щомісячно грошові кошти на наступне: ліки, шкільні книги, гуртки, відвідування оздоровчої групи, на їжу, одяг, взуття. ОСОБА_2 офіційно не працевлаштований. Однак, його заробіток не є мінімальним, так як він працює не офіційно, має пенсію та має дохід від здачі в оренду квартири, яка належить йому на праві власності. В силу чого має можливість повноцінно забезпечувати життя своїх двох дітей. Просить суд стягнути з ОСОБА_2 в її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття та на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття.
Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Заявлений позов підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомляв, від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно ч. 1-2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Судом при розгляді справи встановлено, що ОСОБА_2 являється батьком неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8-11).
Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не має постійного доходу, його дохід є нерегулярним, за станом здоров'я є працездатним і спроможним сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по 800,00 гривень, на кожну дитину.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Судом при розгляді справи встановлено, що відповідач не надає позивачу коштів на утримання дитини. При цьому матеріальне становище платника аліментів та його реальна спроможність сплачувати аліменти, його працездатність, вік, дозволяють сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 1 600,00 гривень.
Приймаючи до уваги викладене та враховуючи матеріальне становище відповідача та його реальну спроможність сплачувати аліменти, його вік, працездатність, а також звичайні потреби малолітньої дитини. А також те, що будучи батьком дітей, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на їх утримання, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище та залежність від відповідача щодо утримання дітей. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 1 600,00 гривень.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд, вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Судом при розгляді справи встановлено, що ОСОБА_1 як позивач по справі звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позовної заяви про стягнення аліментів.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.
Відповідно до ч. ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції від 01 вересня 2015 року № 3674-17 за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, або фізичною особою-підприємцем, сплачується ставка судового збору в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, що в гривневому еквіваленті становить не менше 551,20 гривень - 6 890,00 гривень.
Судом при розгляді справи встановлено, що ціна позову складає 9 600,00 гривень. При цьому 1 % від ціни позову становить 96,00 гривень. Проте мінімальний розмір судового збору за звернення до суду з позовом майнового характеру становить 551,20 гривень. А тому підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551,20 гривень.
Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому він стягується з відповідача в дохід держави. При цьому мінімальний розмір судового збору з позову майнового характеру становить 551,20 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору в сумі 551,20 гривень.
Керуючись ст. ст. 84, 180 - 184 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 57, 60, 88, 212 - 215, 224, 367 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.
Стягувати щомісячно з ОСОБА_2, 1959 року народження, мешканця АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі у розмірі 1 600,00 гривень, починаючи з 29 квітня 2016 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2, 1959 року народження, мешканця АДРЕСА_1, на користь держави судовий збір в сумі 551,20 гривень.
В решті позовних вимог - відмовити.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.В. Ковтуненко