справа №2010/2930/12
провадження №2-зз/619/25/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2016 р. Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Калмикової Л.К.

за участю секретаря судового засідання- Пономарьової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дергачі заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім»єю, визнання права власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, ? частину земельних ділянок, ? частину нежитлового приміщення, поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник - представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на нежитлове приміщення № 12-1, 12-2 літ. «Б» по вул. Командарма Корка 44 у м. Харкові, належне на праві приватної власності ОСОБА_1

В заяві заявник вказує на те, що ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 14.05.2012 р. була задоволена заява ОСОБА_4 про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сімєю та поділ майна шляхом накладення арешту та заборони відчуження щодо нежитлового приміщення № 12-1, 12-2 в літ. «Б» по вул. Командарма Корка 44 у м. Харкові, належного на праві приватної власності ОСОБА_1

Так, рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 25 травня 2015 року у справі № 2010/2930/12 вказані позовні вимоги задоволені частково. Суд визнав факт проживання сторін однією сім»єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з січня 2003 року до 24 вересня 2004 року. Суд визнав спільним майном подружжя вищезазначене нерухоме майно, визнав за кожним із сторін право власності на частину нерухомого майна, а саме: частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами , частину земельної ділянки площею 0,1703га, які розташовані по вул. Зоряна 122 у с. Ч. Лозова, Дергачівський район, Харківська область, частину земельної ділянки площею 0,1500 га, розташованої по по вул. Зоряна 124 у с. Ч. Лозова, Дергачівський район, Харківська область, частину нежитлового приміщення № 12-1, 12-2 ,загальною площею 26, 8 кв.м. в літ «Б-1» по вул. К.Корка м. Харкова ,визнав за позивачем право власності на рухоме майно.

30 липня 2015 року апеляційним судом Харківської області скасовано дане рішення та ухвалено нове рішення, яким: встановлено факт проживання позивача і відповідача однією сімєю як чоловіка та жінки без реєстрації з 25 березня 2004 року та до реєстрації шлюбу до 23 вересня 2004 року, визнано спільною сумісною власністю рухоме майно з подальшим його розподілом, вирішено питання сплати судових витрат, в задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

23 березня 2016 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ винесено ухвалу про часткове задоволення касаційної скарги ОСОБА_3: у частині вирішення позову про поділ нежитлових приміщень № 12-1, 12-2 по вул. Командарма Корка 44 у м. Харкові рішення апеляційного суду Харківської області від 30 липня 2015 року залишено без змін; в іншій частині рішення апеляційного суду Харківської області від 30 липня 2015 року скасувано і справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заявник зазначає, що оскільки рішенням апеляційного суду Харківської області від 30 липня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на частину нежитлових приміщень № 12-1, 12-2 в літ. «Б» по вул. Командарма Корка 44 у м. Харкові відмовлено, то рішення в цій частині набрало законної сили з моменту його проголошення, а підстави для продовження арешту і заборони відчуження вказаного майна відпали.

У судове засідання заявник не зявився.

Представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_5 через канцелярію суду подано клопотання про розгляд заяви у його відсутність та подано додаткові пояснення до заяви з посиланнями на ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини, ст. 41 Конституції України, наголошуючи на тому, що фактична заборона відчуження майна за адресою: м. Харків, вул. Командарма Корка, 44, - є порушенням права власності заявниці, яке триває з 30 липня 2015 року, протягом майже року.

У судове засідання позивач у справі не зявився, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлений завчасно та належним чином. Позивачем через канцелярію суду подано заяву про перенесення розгляду заяви на іншу дату у звязку з лікуванням та неможливістю його представника бути присутньою в судовому засіданні.

Згідно ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 5 ст. 154 ЦПК України неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Отже, суд вважає за можливе розглядати заяву у відсутності сторін, представників.

Розглянувши заяву, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову, так як подальше існування заходів забезпечення позову вбачається недоцільним.

Судом встановлено, що ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 30.07.2012 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім»єю, визнання права власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, ? частину земельних ділянок, ? частину нежитлового приміщення, поділ спільного майна подружжя, накладено арешт на нежитлове приміщення № 12-1, 12-2 в літ. «Б» по вул. Командарма Корка 44 у м. Харкові, що належить на праві власності ОСОБА_1.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 25 травня 2015 року у цивільній справі № 2010/2930/12 вказані позовні вимоги задоволені частково. Суд визнав факт проживання сторін однією сім»єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з січня 2003 року до 24 вересня 2004 року. Суд визнав спільним майном подружжя вищезазначене нерухоме майно, визнав за кожним із сторін право власності на частину нерухомого майна, а саме: частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами , частину земельної ділянки площею 0,1703 га, які розташовані по вул. Зоряна 122 у с. Ч. Лозова, Дергачівський район, Харківська область, частину земельної ділянки площею 0,1500 га, розташованої по по вул. Зоряна 124 у с. Ч. Лозова, Дергачівський район, Харківська область, частину нежитлового приміщення № 12-1, 12-2 ,загальною площею 26, 8 кв.м. в літ «Б-1» по вул. К.Корка м. Харкова ,визнав за позивачем право власності на рухоме майно.

30 липня 2015 року апеляційним судом Харківської області скасовано дане рішення та ухвалено нове рішення, яким: встановлено факт проживання позивача і відповідача однією сімєю як чоловіка та жінки без реєстрації з 25 березня 2004 року та до реєстрації шлюбу до 23 вересня 2004 року, визнано спільною сумісною власністю рухоме майно з подальшим його розподілом, вирішено питання сплати судових витрат, в задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

23 березня 2016 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ винесено ухвалу про часткове задоволення касаційної скарги ОСОБА_3: у частині вирішення позову про поділ нежитлових приміщень № 12-1, 12-2 по вул. Командарма Корка 44 у м. Харкові рішення апеляційного суду Харківської області від 30 липня 2015 року залишено без змін; в іншій частині рішення апеляційного суду Харківської області від 30 липня 2015 року скасовано і справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили.

Суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Таким чином, заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.154 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л И В :

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити повністю.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 30.07.2012 року у справі 2010/2930/12 на нежитлове приміщення № 12-1, 12-2 в літ. «Б» по вул. Командарма Корка 44 у м. Харкові, що належить на праві власності ОСОБА_1.

Копію ухвали направити до Департаменту державної реєстрації Харківської міської Ради ( 61010, м.Харків, вул.Червоношкільна набережна,26).

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня постановлення через райсуд. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л. К. Калмикова