У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 04 травня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в:

У вересні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 17 липня 2007 року між TOB «Український промисловий банк» (правонаступник ПАТ «Дельта Банк») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 901/3-07, відповідно до умов якого їй було надано кредит в сумі 34 тис. доларів США зі сплатою 15 % річних, на строк до 16 липня 2022 року.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 17 липня 2007 року між TOB «Український промисловий банк» та відповідачем було укладено договір іпотеки № 901/3-07 відповідно до умов якого ОСОБА_2 передала в іпотеку Банку нерухоме майно - двокімнатну квартиру № 28, загальною площею 43,80 кв. м, житловою площею 27,50 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 7346, яка належить на праві власності іпотекодавцю на підставі договору дарування, посвідченого 02 грудня 2002 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Ткачук В.О., зареєстровано в реєстрі за № 5163.

30 червня 2010 року між TOB «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір про передачу активів і кредитних зобов'язань, згідно із яким, до ПАТ «Дельта Банк», як нового кредитора перейшло право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

В порушення умов кредитного договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку із чим, станом на 28 січня 2015 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 416 969,77 грн, яка складається з: тіла кредиту - 379 628,21 грн; заборгованості за відсотками - 37 341,51 грн.

Позивач просив в рахунок заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання за ПАТ «ДельтаБанк» права власності на двокімнатну квартиру № 28, загальною площею 43,80 кв. м, житловою площею 27,50 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 04 травня 2016 року, у задоволенні позову ПАТ «ДельтаБанк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «ДельтаБанк» просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за позивачем права власності на вказаний предмет іпотеки, оскільки на момент розгляду справи заборгованість за кредитним договором відсутня.

Суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» у відкритті касаційного провадження на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 04 травня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов