Номер провадження 2/754/4331/16 Справа №754/8147/16-ц
12 жовтня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді - Панченко О.М.
при секретарі - Демчук Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 16.02.2016 року було укладено договір позики, відповідно до умов якого вона позичила останньому 156 000.00 грн., які відповідач зобов»язався повернути. В розписці не була вказана дата повернення грошових коштів, лише зобов»язання повернути їх. 25.02.2016 року вона направила на адресу відповідача письмову вимогу в якій вимагала повернення грошових коштів, проте відповідач борг їй так і не повернув. В зв»язку з тим, що в добровільному порядку відповідач відмовився повернути позичені кошти, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, просила суд про стягнення з відповідача на її користь 156 000 грн. суми основного боргу, інфляційне збільшення суми - 7074.60 грн., загальну суму 3% річних - 1026.00 грн., суму процентів за користування позикою 13 400.00 грн., а також судові витрати по справі.
В судовому засіданні представник позивача підтримав в повному обсязі вимоги позову та просив суд про його задоволення.
Відповідач в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлявся судом про день та час розгляду справи за відомим суду місцем його реєстрації. Суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності за наявності зібраних по справі матеріалів. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував також представник позивача в судовому засіданні.
Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем 16.02.2016 року було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач позичила відповідачу 156 000.00 грн., які відповідач зобов»язався повернути. (а.с. 5)
В розписці не була вказана дата повернення грошових коштів, лише зобов»язання повернути їх.
25.02.2016 року позивач направила на адресу відповідача письмову вимогу в якій вимагала повернення грошових коштів, проте відповідач борг так і не повернув.
Зважаючи на те, що відповідач не повернув позивачу в повному обсязі суму боргу, остання була вимушена звернутися до суду, просила суд про стягнення з відповідача на її користь суму боргу за договором позики 156 000 грн. суми основного боргу, інфляційне збільшення суми - 7074.60 грн., загальну суму 3% річних - 1026.00 грн., суму процентів за користування позикою 13 400.00 грн., а також судові витрати по справі.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов"язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає другій стороні ( позичальникові) у власність грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ), або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості .
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.
Вищевказаний договір позики від 16.02.2016 року був укладений сторонами відповідно до вимог діючого законодавства, підписаний відповідачем, не визнаний недійсним і є чинним на момент розгляду справи.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку, сума заборгованості за договором позики складає 156 000 грн. - сума основного боргу, інфляційне збільшення суми - 7074.60 грн., суму 3% річних - 1026.00 грн., сума процентів за користування позикою - 13 400.00 грн.
Відповідно до статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
На підставі вищевказаного та керуючись положеннями Цивільного Кодексу України, проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та про можливість їх задоволення.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 775.00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60 , 88 , 212-215, 218, 224-233 ЦПК України , ст. ст. 625,1049,1050 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2 суму боргу за договором позики від 16.02.2016 року в розмірі 156 000 грн., що складає суму основного боргу, інфляційне збільшення суми - 7074.60 грн., загальну суму 3% річних - 1026.00 грн., суму процентів за користування позикою 13 400.00 грн., а також судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 1 775.00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.