Провадження № 2-з/760/159/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі - Січкар Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву правонаступника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, правонаступниками якої є: ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності нерухомого майна, ОСОБА_6, Державної податкової інспекції Солом'янського району м. Києва Міністерства доходів і зборів України, третя особа: Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Солом'янського районного управління Головного управління МВС України у м. Києві про визнання договору дарування недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, вимоги якого уточнила в ході розгляду справи та просила: визнати недійсними інформаційну довідку та її «фотокопію з копії» № 9, видану ЖБК «Веселка» від 28 січня 1992 року, зареєстровану в Київському міському бюро технічної інвентаризації (далі КМБТІ) 3 липня 1992 року в реєстровій книзі № 13 за реєстровим № 140/30427; довідку-характеристику, видану Київським міським бюро технічної інвентаризації 15 грудня 2004 року за № 987670; реєстраційне посвідчення, видане Київським міським бюро технічної інвентаризації 3 липня 1992 року, зареєстроване в Київському міському бюро технічної інвентаризації 3 липня 1992 року в реєстровій книзі № 13 за реєстровим № 140/30427; довідку про присвоєння ідентифікаційного номера ДПА від 27 липня 1998 року; договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений між позивачем та відповідачем 17 грудня 2004 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5; плани за поверхами та надані до них експлікації виконані КМБТІ 9 жовтня 2013 року та 31 жовтня 2013 року на будинок АДРЕСА_1; відновити її в правах власника вказаної квартири; скасувати реєстрацію вказаного договору дарування в КМБТІ, зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_6

УхвалоюСолом»янського районного суду м.Києва від 12.07.2016 року заяву правонаступника позивача ОСОБА_1- ОСОБА_3 про забезпечення позову, задоволено частково.

Відповідно до даної ухвали накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що на праві власності належить ОСОБА_4 та заборонено ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії по відчуженню квартири АДРЕСА_1. В іншій частині поданої заяви, відмовлено.

03.08.2016 року правонаступник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з новою заявою про забезпечення позову та просить:

- накласти арешт на все спадкове майно передане за заповітом: спірну квартиру АДРЕСА_1, яка зареєстрована за відповідачкою у справі ОСОБА_4, особистого майна ОСОБА_2 та майна переданого за заповітом, яке знаходиться в цій спірній квартирі у відповідності з Актом опису й арешту майна складеним державним виконавцем з постановою печаток державного виконавця на дверях і вікнах;

- заборонити вселення у спірну квартиру АДРЕСА_1 відповідачкам у справі ОСОБА_4, ОСОБА_6, яка протизаконно зареєструвалась у спірній квартирі у 2011 році, але ніколи не проживала у спірній квартирі, не перевозила своїх речей, що визнала у присутності міліції. Як у ОСОБА_4, так і в ОСОБА_6 є право власності на інші квартири, яке вони мали і мають до крадіжки цієї квартири;

- заборонити вчиняти дії: здійснювати крадіжку зі спірної квартири АДРЕСА_1, особистого майна ОСОБА_2, яке знаходиться в спірній квартирі та майна, яке передано ОСОБА_2 та його батькові ОСОБА_3 за заповітом ОСОБА_1;

- заборонити вчиняти дії: здійснювати відчуження будь-якого яким способом спірної квартири АДРЕСА_1, майна, яке знаходиться в спірній квартирі, так як воно належало ОСОБА_1 і передано нею за заповітом ОСОБА_2 та ОСОБА_3, інше майно, яке є у квартирі і є особистою власністю ОСОБА_2, яке ОСОБА_2 перевіз в цю квартиру, коли доглядав за ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_1 не красти це майно, не виламувати двері у вказаній квартирі;

- видати ОСОБА_2 його особисті речі у присутності Державної виконавчої служби.

В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що невжиття вказаних вище заходів забезпечення позову утруднить та зробить неможливим виконання рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали справи та поданої заяви, приходить до наступного, про відмову у задоволення заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Згідно п.2 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб , забороною вчиняти певні дії, встановленням обов'язку вчинити певні дії.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідачів та інших осіб, які беруть участь у справі. Про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена. Копія ухвали надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Згідно ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для застосування позову.

Законом передбачено, що забезпечення позову можливе лише у разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Встановлено, що предметом позову у дані справі є визнання недійсними інформаційну довідку та її «фотокопію з копії» № 9, видану ЖБК «Веселка» від 28 січня 1992 року, зареєстровану в Київському міському бюро технічної інвентаризації (далі КМБТІ) 3 липня 1992 року в реєстровій книзі № 13 за реєстровим № 140/30427, довідку-характеристику, видану Київським міським бюро технічної інвентаризації 15 грудня 2004 року за № 987670; реєстраційне посвідчення, видане Київським міським бюро технічної інвентаризації 3 липня 1992 року, зареєстроване в Київському міському бюро технічної інвентаризації 3 липня 1992 року в реєстровій книзі № 13 за реєстровим № 140/30427, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера ДПА від 27 липня 1998 року; договору дарування квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 17 грудня 2004 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5; плани за поверхами та надані до них експлікації виконані КМБТІ 9 жовтня 2013 року та 31 жовтня 2013 року на будинок АДРЕСА_1; відновлення права власності ОСОБА_1 на вказану вище квартиру; скасувати реєстрацію договору дарування від 17.12.2004 року КМБТІ, зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_6

Ухвалою Солом»янського районного суду м.Києва від 12.07.2016 року за заявою правонаступника позивача ОСОБА_1- ОСОБА_3 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що на праві власності належить ОСОБА_4 та заборонено ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії по відчуженню квартири АДРЕСА_1.

В іншій частині поданої заяви, відмовлено.

Таким чином, судом вирішено питання про забезпечення позову у даній справі, враховуючи предмет позову та виходячи з вимог чинного законодавства, що регулюють порядок забезпечення позову.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для повторного накладення арешту на спірну квартиру та винесення заборони відповідачу щодо відчуження спірної квартири.

Разом з цим, суд не знаходить підстав для задоволення заяви і в іншій частині заявлених вимог, оскільки вона не ґрунтується на вимогах закону, що регулюють порядок забезпечення позову та виходить за межі предмету позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви правонаступника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, правонаступниками якої є: ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності нерухомого майна, ОСОБА_6, Державної податкової інспекції Солом'янського району м. Києва Міністерства доходів і зборів України, третя особа: Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Солом'янського районного управління Головного управління МВС України у м. Києві про визнання договору дарування недійсним, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.М. Букіна