Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1308/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Іванова Н. Ю.
Доповідач Письменний О. А.
УХВАЛА

Іменем України

26.07.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Єгорової С.М., Карпенка О.Л.,

за участю секретаря - Яковлєвої Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Кіровоградської області на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.03.2016 року у справі за позовом виконуючого обов'язки прокурора м. Кіровограда до Кіровоградської міської ради, ОСОБА_2, про визнання недійсним рішення, державного акту та зобов'язання повернути земельну ділянки,-

Встановила:

У травні 2015 року в.о. прокурора м. Кіровограда в інтересах держави звернувся в суд з позовом до Кіровоградської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_15 про визнання недійним рішень, державних актів на право власності на земельну ділянку та зобов»язанння повернути земельні ділянки

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.05.2015 року позовні вимоги в.о. прокурора м. Кіровограда в інтересах держави до Кіровоградської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_15 про визнання недійним рішень, державних актів на право власності на земельну ділянку та зобов'язання повернути земельні ділянки роз`єднані у самостійні провадження.

У липні 2015 року в.о. прокурором м. Кіровограда уточнено позовні вимоги з урахуванням яких він просив визнати недійсним пункт 75 рішення Кіровоградської міської ради від 28.12.2007 № 405 «Про розгляд звернень фізичних осіб з питань регулювання земельних відносин», з урахуванням змін, внесених пунктом 4 рішення Кіровоградської міської ради від 22.04.2009 № 1986 «Про внесення змін до рішень Кіровоградської міської ради» в частині затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_2; визнати недійсним пункт 4 рішення Кіровоградської міської ради від 22.04.2009 № 1986 «Про внесення змін до рішень Кіровоградської міської ради» в частині внесення змін до пункту 30 додатка 27 рішення Кіровоградської міської ради від 28.12.2007 № 405 «Про розгляд звернень фізичних осіб з питань регулювання земельних відносин»; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, виданий ОСОБА_2, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 29.09.2009 за № 62; зобов'язати ОСОБА_2 повернути Кіровоградській міської раді земельну ділянку площею 1000 кв.м. кадастровим номером НОМЕР_2, нормативна грошова оцінка яка становить 205 144,38 грн., шляхом складання акту приймання-передачі.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що пункт 75 рішення Кіровоградської міської ради від 28.12.2007 № 405 «Про розгляд звернень фізичних осіб з питань регулювання земельних відносин» та пункт 4 рішення Кіровоградської міської ради від 22.04.2009 № 1986 «Про внесення змін до рішень Кіровоградської міської ради» є незаконними та підлягають скасуванню у зв'язку з наступним.

Пунктом 134 рішення Кіровоградської міської ради від 26.09.2006 року № 112 «Про розгляд звернень фізичних та юридичних осіб з питань регулювання земельних відносин» надано згоду на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність громадянам міста Кіровограда за рахунок земель запасу в районі вул. Короленка (в районі автодрому) згідно зі схемою планування, розробленою під забудову індивідуальними житловими будинками для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) згідно з додатком 5.

Пунктом 75 рішення Кіровоградської міської ради від 28.12.2007 № 405 «Про розгляд звернень фізичних та юридичних осіб з питань регулювання земельних відносин» затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, акт визначення збитків та передано у власність земельні ділянки громадянам міста Кіровограда для будівництва обслуговування жилого будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по вул. Короленка (в районі автодрому) згідно з додатком 27 (в кількості 62 осіб).

Зазначає, що до вказаних рішень внесено зміни рішенням Кіровоградської міської ради від 22.04.2009 № 1986 «Про внесення змін до рішень Кіровоградської міської ради»,а саме: п. 3 зазначеного рішення внесено зміни до пунктів 30, 34, 35, 36, 37, 38, 40, 44, 48, 49, 53, 54, 55, 63 додатка 5 рішення Кіровоградської міської ради від 26.09.2006 №112 та викладено їх згідно з додатком 3. Таким чином внесено зміни до переліку осіб, яким надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою, у зв'язку з чим його отримав відповідач.

Крім того, пунктом 4 рішення від 22.04.2009 № 1986 внесено зміни до пунктів 9, 16, 26, 30, 31, 36, 37, 38, 48, 49, 50, 51, 54, 56 додатка 27 рішення Кіровоградської міської ради від 28.12.2007 № 405 та викладено їх згідно додатком 4., на підставі чого відповідачу було затверджено проект землеустрою та передано земельну ділянку у власність.

Вказує, що на підставі зазначених рішень ОСОБА_2 видано державний акт НОМЕР_1 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 та зареєстровано право власності на земельну ділянку площею1000,00 кв.м., яка розташована по вул. Короленка в м. Кіровограді (в районі автодрому) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Генеральним планом м.Кіровограда, затвердженим рішенням Кіровоградської міської ради від 12.09.2000 № 627, визначено, що землі в районі вулиці Короленка в м. Кіровограді, в тому числі спірна земельна ділянка, віднесено до території зелених насаджень загального користування, що підтверджується інформацією Кіровоградської міської ради від 13.03.2015 року та відповідним викопіюванням з генерального плану м.Кіровограда. Зміни до містобудівної документації (генерального плану м.Кіровограда) стосовно вищезазначених земельних територій не вносились.

Таким чином, земельна ділянка в районі вул. Короленка в м. Кіровограді, що передана у власність ОСОБА_2, відносяться до земель загального користування населеного пункту, а тому не може бути передані у приватну власність. Землі зелених насаджень загального користування згідно містобудівної документації (генерального плану м. Кіровограда) не призначені для будівництва на них будівель і споруд, їх передача для потреб містобудування, а так само для ведення садівництва, суперечать нормам чинного законодавства. Вказане є підставою для визнання недійсними спірних пунктів рішення Кіровоградської міської ради.

Оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 видано на підставі рішення органу місцевого самоврядування, яке визнається недійсним, то і державний акт, виданий на підставі цього рішення, також є недійсним та підлягає скасуванню, а землі поверненню.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.03.2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Перший заступник прокурора Кіровоградської області подав апеляційну скаргу, якою просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги в.о прокурора м. Кіровограда задовольнити у повному обсязі.

Вказує, що строк позовної давності для подачі даного позову не минув, оскільки в.о.прокурор м. Кіровограда довідався про порушення законності при передачі спірної земельної ділянки у власність лише у 2015 році під час виконання завдання прокуратури Кіровоградської області від 26.01.2015 року щодо вивчення на підставі публікації ЗМІ стану законності забудови земельних ділянок біля озера в лісопарковій зоні та завдання прокуратури області від 02.02.2015 року щодо вивчення стану законності відведення земель на територіях зелених насаджень загального користування в м. Кіровограді.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши рішення суду у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню за наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до витягу із рішення Кіровоградської міської ради № 112 від 26 вересня 2006 року «Про розгляд звернень юридичних та фізичних осіб з питань регулювання земельних відносин», надано згоду на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність громадянам міста Кіровограда за рахунок земель запасу в районі вул. Короленка (в районі автодрому) згідно зі схемою планування, розробленою під забудову індивідуальними житловими будинками для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) згідно з додатком 5 (а.с. 8).

Відповідно до рішення Кіровоградської міської ради № 180 від 12 грудня 2006 року «Про розгляд протесту прокурора м. Кіровограда від 28.11.2006 року № 4813-вих на рішення Кіровоградської міської ради від 26.09.2006 року № 112 «Про розгляд звернень юридичних та фізичних осіб з питань регулювання земельних відносин», задоволено вказаний протест прокурора м. Кіровограда та скасовано зазначене рішення (а.с. 10).

Пунктом 75 рішення Кіровоградської міської ради від 28.12.2007 року № 405 «Про розгляд звернень юридичних та фізичних осіб з питань регулювання земельних відносин» затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, акт визначення збитків та передано у власність земельні ділянки громадянам міста Кіровограда для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок по вул. Короленка (в районі території автодрому) згідно з додатком 27 (в кількості 62 осіб) (а.с. 9).

Рішенням Кіровоградської міської ради № 1986 від 22 квітня 2009 року «Про внесення змін до рішень міської ради» внесено зміни до пунктів 30, 34, 35, 36, 37, 38, 40, 44, 48, 49, 53, 54, 55, 63 додатка 5 рішення Кіровоградської міської ради від 26 вересня 2006 року № 112 та викладено їх згідно з додатком 3. Крім того, пунктом 4 вказаного рішення внесено зміни до пунктів 9, 16, 26, 30, 31, 36, 37, 38, 48, 49, 50, 51, 54, 56 додатка 27 рішення Кіровоградської міської ради від 28.12.2007 року № 405 та викладено їх згідно додатком 4. Зазначеним рішенням внесено зміни до переліку осіб, яким надано дозвіл на розроблення проект землеустрою.

Згідно зазначених змін, ОСОБА_2 надано згоду на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок по вул. Короленка в м. Кіровограді.

Таким чином ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку по вул. Короленка площею 1000,00 кв.м. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.11).

08.10.2009 року на підставі вищевказаного рішення, ОСОБА_2 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 1000,00 кв. м., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)(а.с.13).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем пропущений визначений ст.267 ЦК України трьохрічний строк позовної давності у зв'язку з чим слід застосувати наслідки його спливу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

При цьому відповідно до частин першої та п'ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Положеннями статті 268 ЦК України передбачено винятки із загального правила про поширення позовної давності на всі цивільні правовідносини і визначено вимоги, на які позовна давність не поширюється, зокрема у пункті 4 частини першої статті 268 ЦК України зазначено, що на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право, позовна давність не поширюється.

Однак пункт 4 частини першої статті 268 ЦК України за своєю суттю направлений на захист прав власників та інших осіб від держави.

Оскільки держава зобов'язана забезпечити належне правове регулювання відносин і відповідальна за прийняті її органами незаконні правові акти, їх скасування не повинне ставити під сумнів стабільність цивільного обороту, підтримувати яку покликані норми про позовну давність, тому, на відміну від інших учасників цивільних правовідносин, держава несе ризик спливу строку позовної давності на оскарження нею незаконних правових актів державних органів, якими порушено право власності чи інше речове право.

Отже з огляду на статус держави та її органів як суб'єктів владних повноважень, положення пункту 4 частини першої статті 268 ЦК України не поширюються на позови прокуратури, які пред'являються від імені держави і направлені на захист права державної власності, порушеного незаконними правовими актами органу державної влади.

На такі позови поширюється положення статті 257 ЦК України щодо загальної позовної давності, і на підставі частини першої статті 261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли держава в особі її органів як суб'єктів владних повноважень довідалася або могла довідатися про порушення прав і законних інтересів.

Відповідно ст.22 Закону України "Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації" - закони України, постанови Верховної Ради України, укази та розпорядження Президента України, постанови та розпорядження Кабінету Міністрів України, постанови Верховного Суду України та Конституційного Суду України, рішення органів місцевого самоврядування, інші нормативно-правові акти публікуються в офіційних виданнях (відомостях, бюлетенях, збірниках, інформаційних листках тощо) та друкованих засобах масової інформації відповідних органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19 червня 2003 року визначено органи, які здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель.

Так згідно ч.1 ст.6 вказаного Закону до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

З огляду на вказане вбачається, що держава як суб'єкт земельних правовідносин, на момент прийняття оспорюваних рішень мала необхідні повноваження і можливості щодо здійснення контролю за дотриманням порядку передачі земельних ділянок у власність чи надання у користування.

Отже, висновок суду першої інстанції про пропущений строк позовної давності позивачем є правомірний.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Кіровоградської області відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.03.2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді