Справа № 576/1553/16-ц
Провадження № 2/576/437/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.16 Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Колодяжного А.О.,

за участю секретаря - Терені Л.О.,

відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в м. Глухів цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва - ПАТ КБ «Приватбанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зазначаючи, що відповідач 27.08.2013 р. отримав від банку кредит в сумі 1500 грн. у виді кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, який не погашає і станом на 31.05.2016 р. його борг складає в сумі 18894,29 грн., з яких: 1497,02 грн. - заборгованість за кредитом; 12921,35 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3100 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 875,92 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що кредит дійсно отримував і з заборгованістю згоден.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали та заслухавши сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивач 27.08.2013 р. кредит в сумі 1500 грн. у виді кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

В свою чергу відповідач своїм підписом у анкеті від 27.08.2013 р. підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між ним і банком договір (а.с.8).

У судовому засіданні відповідач не оспорював тієї обставини, що він підписував зазначену вище заяву та отримав кредит.

Наданим розрахунком, стверджується, що станом на 27.08.2013 р. за відповідачем утворилась заборгованість у сумі 18894,29 грн. (а.с.6).

За правилами статей 1050, 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.

Оскільки позивачем надано відповідачу кредит, а останній не виконує умов договору і кредит не повернув, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту.

Водночас частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, зазначена норма з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір є значним.

Така правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 03.09.2014 № 6-100цс14, який є обов'язковим для застосування за правилами статті 360-7 ЦПК України.

Враховуючи те, що позивачем визначено пеню у досить високому розмірі порівняно з борговими кредитними зобов'язаннями відповідача, і дана пеня не може бути джерелом невиправданого збагачення, а також приймаючи до уваги матеріальний стан відповідача, відсутність будь-яких збитків та фінансових втрат для позивача у зв'язку з неналежним виконанням кредитного договору, керуючись принципами справедливості та розумності, суд вирішує зменшити розмір пені до 1000 грн.

Поряд з цим, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафів є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено застосування одночасно штрафу і пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Така правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21.10.2015 р. № 6-2003цс15, який є обов'язковим для застосування за правилами статті 360-7 ЦПК України.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову щодо стягнення з відповідача штрафів.

Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково на 81,60 %, то з відповідача у відповідності до статті 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий пропорційно до задоволених вимог в сумі 1124,45 грн.

На підставі викладеного та відповідно до статей 3, 509, 526, 527, 530, 551, 554, 1050, 1054 ЦК України, керуючись статтями 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 27.08.2013 р. в сумі 15418,37 грн., яка складається: 1497,02 грн. - заборгованість за кредитом; 12921,35 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1000 грн. - пеня.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» витрати по оплаті судового збору в сумі 1124,45 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.О. Колодяжний