Справа № 214/1680/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31 травня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

при секретарі - Ткаченко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину трьохкімнатної квартири №66, загальною площею 70,2 кв.м., житловою площею 39,4 кв.м., що розташована на 8-му поверсі 9-ти поверхового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що згідно Свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 23.07.1993 року квартира №66, що розташована в будинку АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності його батькові - ОСОБА_3 та його матері - ОСОБА_4. 16.05.1996 року між ним та його батьками був укладений договір довічного утримання, згідно якого його батьки передали йому у власність належну їм вище вказану квартиру, а він, в свою чергу, зобов'язався довічно, повністю утримувати їх, забезпечувати харчами, одягом, доглядом та необхідною допомогою. Однак, 24.11.1999 року він та його батько уклали угоду про розірвання договору довічного утримання, згідно якої вказаний договір довічного утримання, укладений 16.05.1996 року, по якому його батько передав йому у власність належну йому 1/2 частину вказаної вище квартири, було розірвано. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної йому 1/2 частини зазначеної вище квартири. З метою прийняття цієї спадщини він звернувся до державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори, однак отримав відмову через те, що після розірвання договору довічного утримання від 16.05.1996 року угодою про розірвання договору довічного утримання від 24.11.1999 року, його батько не зареєстрував в уповноваженому на те органі на своє ім'я право власності на 1/2 частину вказаної квартири та для вирішення даного питання йому було рекомендовано звернутись до суду.

Позивач у судове засідання надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності.

Відповідач у судове засідання також надала письмову заяву, в якій пред'явлені позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Позаяк відповідач визнала позовні вимоги та з матеріалів справи не вбачається, що визнання нею позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд уважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 174, 209, 256-258, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частину трьохкімнатної квартири №66, загальною площею 70,2 кв.м., житловою площею 39,4 кв.м., що розташована на 8-му поверсі 9-ти поверхового будинку АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Попов.