Номер провадження: 22-ц/785/4522/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Ісаєвої Н.В.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 31 березня 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановила:

У грудні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 23 травня 2013р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір за умовами якого, останній отримав у користування кредит зі сплатою відсотків за його користування. 07 липня 2008р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір про отримання грошових коштів в користування зі сплатою відсотків.

Оскільки ОСОБА_3 умови кредитних договорів належним чином не виконувалися, у нього утворилася заборгованість.

28 червня 2013р. ОСОБА_3 помер.

Станом на день смерті розмір заборгованості по кредитному договору №б/н від 07 липня 2008р. склав 1268,18 грн. та 20,38 грн. заборгованість по відсоткам; заборгованість по кредитному договору від 23 травня 2013р. склала 7019,53 грн. та 0,13 грн. заборгованість по відсоткам.

Також позивач зазначив, що спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є його син - ОСОБА_2, який отримав свідоцтво про право на спадщину.

ПАТ КБ «ПриватБанк» на імя ОСОБА_2 направило претензію, яка ним залишена без задоволення.

На підставі вищевикладеного, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 8308,22 грн.

Сторони в судове засідання не зявилися, про слухання справи були повідомлені належним чином.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 31 березня 2016 року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якої просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, а також, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

В судове засідання сторони не зявилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином (а.с. 92-93, 95 ).

Згідно із ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Зі змістом ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд.

У відповідності до ст. 305 ч. 2 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України.

Зазначеним вимогам закону оскаржуємоє рішення не відповідає.

Статтею 11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до вимог частини другої ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно зясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з того, що звертаючись до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитними договорами з ОСОБА_2 позивач обрав неправильний спосіб захисту свого порушеного права, у відповідності до ч.2 ст.1282 ЦК України. Не представив позивач, та з цього приводу не заявив відповідного клопотання, про обсяг прийнятого спадкового майна ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3, на яке можна звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами.

Однак з таким висновком суду колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і які не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1219 ЦК України до складу спадщини не входять права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст.608 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України Спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимогикредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Згідно із ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Як встановлено судом, та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_3 07 липня 2008 року уклав з ПАТ КБ «ПриватБанк», кредитний договір за умовами якого отримав кредитні грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення (а.с. 8 14).

23 травня 2013 року між ОСОБА_3 та Банком було укладено кредитний договір № ODOBRІ23024438 за умовами якого Банк надав ОСОБА_3 кредитні грошові кошти в розмірі 9015,60 грн., строком користування до 22.05.2015р. включно, зі сплатою відсотків (фіксовані) за користування кредитом в розмірі 0,12% річних (а.с. 15-25).

Відповідно до умов кредитних договорів, у випадку порушення позичальником своїх зобовязань за кредитним договором, кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані проценти та неустойку.

Зазначені умови договору ОСОБА_3 належним чином виконані не були, внаслідок чого в нього перед позивачем за договорами кредитування виникла заборгованість.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД №346831, виданого відділом ДРАЦС у м. Одесі на підставі складаного а/з № 6407 від 30.06.2013р., ОСОБА_3 помер 28 червня 2013 року (а.с. 28).

Станом на день смерті розмір заборгованості по кредитному договору №б/н від 07 липня 2008 року склала 1268,18 грн. та 20,38 грн. заборгованість по відсоткам. Заборгованість по кредитному договору від 23 травня 2013 року склала 7019,53 грн., та 0,13 грн. заборгованість по відсоткам (а.с. 4-7).

Згідно листа отриманого Банком з Четвертої Одеської державної нотаріальної контори від 21.08.2014р. вбачається, що 23.07.2014р. на імя ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 (а.с. 33).

Листом від 15.09.2014р. направленого Банком ОСОБА_2, останнього було повідомлено про існування заборгованості по кредитним договорам, які були укладені між Банком та ОСОБА_3 та внесено пропозицію щодо задоволення вимог Банку шляхом внесення одноразової суми для погашення боргів у відповідність до ст.1282 ЦК України (а.с. 34-35).

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту є помилковим, в зв`язку з тим, що позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2, як спадкоємця боржника ОСОБА_3

Відповідно до п. 32 Постанови № 5 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин роз'яснено, що при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке: з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Зазначене вище свідчить про неповне встановлення судом першої інстанції фактичних обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, що в свою чергу призвело до поверхневого вирішення спору.

Враховуючи, що судом допущені порушення норм матеріального та процесуального права, рішення районного суду на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати за сплату судового збору в розмірі 2557, 80 грн. (а.с. 1, 77).

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 307, 309 ч. 1 п.п. 3, 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 31 березня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» за кредитними договорами № ODOBRІ23024438 від 23 травня 2013 року, та № б/н від 07 липня 2008 року заборгованість у розмірі 8308 (вісім тисяч триста вісім) гривен 22 копійки, в межах вартості майна одержаного у спадщину після смерті ОСОБА_3, померлого 28 червня 2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в сумі 2557 (дві тисячі пятьсот пятдесят сім) гривен 80 копійок.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня набрання ним законної сили.

Головуючий______________________________________О.С. Комлева

Судді ______________________________________О.Г. Журавльов

______________________________________Н.В. Ісаєва