Справа № 438/1569/15-ц
Номер провадження 2/438/142/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 липня 2016 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді СлишаА.Т.

при секретарі Слєпченко Н.С.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бориславі цивільну справу за позовом комунального підприємства «Бориславтеплоенерго» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за теплову енергію, -

в с т а н о в и в:

Позивач комунальне підприємство «Бориславтеплоенерго» в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію за період з листопада 2008 року по 07 квітня 2014 року в розмірі 7 531 гривні 75 копійок. Просять поновити пропущений строк позовної давності та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позивач здійснює забезпечення тепловою енергією житло, яке займає ОСОБА_3 та члени його сім`ї., однак передбачених законодавством обовязків відповідач не виконує, внаслідок чого за період з листопада 2008 року по 07 квітня 2014 року виникла заборгованість за надані послуги в розмірі 7 531 гривні 75 копійок. Добровільно відшкодувати заборгованість відмовляється.

З початку опалювального сезону 2014-2015 року відповідачу було припинено нарахування за теплопостачання та знято з абонентського обліку на підставі представленого акту №4 від 28 квітня 2014 року «Про відключення квартири АДРЕСА_1 від внутрішньобудинкової мережі ЦО і ГВП та відповідність встановленого автономного опалення до проектної документації», оформленого згідно рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради від 29 вересня 2011 року № 283.

Крім цього, позивач звернувся із клопотанням про відстрочку оплати судового збору.

Представник позивача ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності від 01 лютого 2016 року, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4, яка діє на підставі доручення від 27 січня 2016 року (а.с.68) позовні вимоги заперечила, зіславшись на обставини викладені у запереченні.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представників сторін, третіх осіб та покази свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно положень ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є співвласником квартири АДРЕСА_2.

Судом встановлено, що комунальне підприємство «Бориславтеплоененрго» здійснює забезпечення тепловою енергією житла, яке належить відповідачу ОСОБА_3, йому відкрито особовий рахунок для проведення нарахування та оплати послуг за спожиту теплову енергію.

Відповідно до розрахунку заборгованості за спожиту теплову енергію споживача станом на грудень 2015 року становить 7 531 гривню 75 копійок.

Відповідно до п.24, 25 постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" (із змінами, внесеними згідно з Постановами Кабінету Міністрів № 1268 від 31.10.2007р., № 933 від 03.09.2009р., № 151 від 17.02.2010р., № 1135 від 31.10.2011р.), передбачено, що споживачі можуть відмовитись від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж центрального опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року №4 (зі змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 06.11.2007 року № 169), встановлено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від послуг централізованого опалення та постачання гарячої води, яка передбачає наявність дозволу на таке відключення у формі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП, яка створюється рішенням органу місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Згідно із витягу із рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради №283 від 29 вересня 2011 року, член сім`ї відповідача ОСОБА_4 отримала дозвіл на влаштування автономної системи теплопостачання і газифікацію автономного котла та отримання технічних умов на влаштування автономного опалення у філії Бориславського управління по експлуатації газового господарства ПАТ «Львівгаз» (а.с.40). Крім цього, п.1.2. зазначеного рішення, власників та наймачів квартир було зобовязано оформити акт про відєднання квартири від внутрішньо-будинкової мережі центрального опалення та гарячого водопостачання. Також було визнано власників та наймачів квартир таким, що розірвав договірні відносини з комунальним підприємством «Бориславтеплоененрго» щодо надання послуг централізованого опалення і гарячого водопостачання та комунальному підприємству «Бориславтеплоенерно» розірвати договори про надання послуг центрального опалення та гарячого водопостачання з власниками та наймачами квартир, оформленого акту про відключення квартири від внутрішньо-будинкової мережі центрального опалення та гарячого водопостачання.

Актом обстеження квартири АДРЕСА_3 від 01 вересня 2011 року на предмет функціонування системи централізованого опалення та гарячого водопостачання встановлено факт наявності у вищезазначеній квартирі індивідуального опалення та факт відєднання даного житлового приміщення від централізованого опалення (а.с. 35). Крім цього, зазначено що власник квартири без рішення міжвідомчої комісії на відєднання від СЦО відєднався від мережі центрального опалення будинку і влаштував автономне опалення.

Матеріалами справи безспірно встановлено, що такі технічні умови не були реалізовані аж до 01 травня 2014 року. Крім цього встановлено та неоспорено сторонами, що технічних умов на відключення у КП «Бориславтеплоенерго» відповідач отримав лише 24 березня 2014 року (зв.а.с.38)

Згідно з Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення, при відмові споживачів від централізованого теплопостачання затвердженого наказом Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 22.11.2005 року №4 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 09.12.2005 року за №1478/11758 (зі змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 06.11.2007 року №169), таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

При відмові споживача від централізованого теплопостачання, при позитивному рішенні комісії заявнику надається перелік організації для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Згідно з п. 2.5 та п. 2.6 Порядку, відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця таких послуг та власника квартири або уповноваженої ним особи. Роботи з відключення будинку від мереж ЦО і ГВП виконуються у міжопалювальний період. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження відповідного акта про відключення власник має право на припинення нарахувань за послуги теплопостачання з підстав їх неотримання.

Однак, в порушення вищезазначених вимог закону, при наявності рішення міжвідомчої комісії про надання відповідачу дозволу на виготовлення проектної документації для встановлення індивідуального опалення, яке було підставою для отримання технічних умов на відключення квартири відповідачки від теплопостачання, позивач відмовився погодити відповідачці ці технічні умови, проти чого представник позивача не заперечила, вказавши, що технічні умови відповідачу на таке відключення не були погоджені через внесення змін до Порядку відключення квартир від мереж теплопостачання, якими заборонено проводити відключення окремих квартир від теплопостачання, а тому підстав погоджувати акт про відключення у позивача також не було.

Отже, суд приходить до переконання, що у позивача, за наявності рішення у відповідачки на виготовлення проектної документації на відключення її квартири від теплопостачання та необхідності отримання у зв'язку з цим технічних умов, не було правових підстав не погоджувати відповідачу цих технічних умов та акт про відключення, а тому вини відповідачки у проведенні такого відключення без цих умов немає, як і немає вини у проведенні такого відключенні у відсутності уповноваженого представника позивача. При таких обставинах суд вважає, що оскільки саме з вини позивача відключення квартири відповідачки від мереж централізованого теплопостачання було здійснено без дотримання відповідного Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, а тому таке відключення не слід вважати самовільним.

При таких обставинах підстав для нарахування заборгованості за послуги, які відповідач не отримувала, у позивача не було.

Крім цього, як вбачаться з розрахунку боргу, складеного позивачем, заборгованість відповідача за послуги з теплопостачання з листопада 2008 року по 07 квітня 2014 року в розмірі 7 531 гривні 75 копійок (станом на 01.09.2011 року) складала 3906,27 грн. До суду з заявою про видачу судового наказу позивач звертався в листопаді 2013 року, тобто з пропуском строку позовної давності за вказаний період нарахування заборгованості.

У відповідності зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу і така відповідно до ст. 257 ЦК встановлюється тривалістю у 3 роки.

Статтею 264 ч.ч. 1, 2 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею боргу або іншого обов'язку.

Обставин, що свідчать про переривання перебігу строку позовної давності позивачем не наведено і таких судом не встановлено, а тому суд не знаходить підстав для поновлення терміну позовної давності, оскільки відповідач не визнавав і не визнає нарахованого боргу в спірний період і не вчиняв дій, що свідчать про визнання боргу.

При таких обставинах суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З огляду на зазначене з позивача слід стягнути на користь держави відстроченого судового збору у розмірі 1 378 гривень 00 копійок.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог комунального підприємства «Бориславтеплоенерго» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за теплову енергію у розмірі 7 531 гривні 75 копійок - відмовити.

Стягнути з комунального підприємства «Бориславтеплоенерго» в дохід держави судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 1 378 гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення. можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Головуючий: суддя А.Т.Слиш