Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/974/16-ц
Провадження № 2/553/420/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10.03.2016 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіної Є.В.,

при секретарі - Бутенко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 19.07.2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, до цього проживала з ним у фактичних шлюбних відносинах та ІНФОРМАЦІЯ_8 року у них народилась донька ОСОБА_3. Подружнє життя між ними не склалось, вони проживають окремо, донька проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні.

Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки вживала заходів до одержання від відповідача матеріальної допомоги на утримання дитини, проти такої допомоги не отримала, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки за минулий час, а саме: за 3 роки.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, проте оскільки в даний час не працює, перебуває на обліку в Полтавському міському Центрі зайнятості, єдиним джерелом доходу являється допомога по безробіттю, розмір якої становить близько 500 грн., за рішенням суду сплачує позивачці аліменти на утримання їхньої другої доньки ОСОБА_4, зазначив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини доходу щомісяця. Проти задоволення вимог позивача про стягнення аліментів за минулий час заперечував, посилаючись на те, що регулярно добровільно щомісяця перераховує на утримання доньки ОСОБА_3 кошти, крім того, періодично придбає продукти харчування та одяг для неї.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 певний час проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

19 липня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_2 від 02.12.2014 року, виданим повторно Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції.

Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 18.04.2012 року, виданого Ленінським відділом ДРАЦС Полтавського міського управління юстиції Полтавської області ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 року, її батьками є: мати - ОСОБА_1, батько - ОСОБА_5.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 09.12.2015 року ОСОБА_2 визнано батьком малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис про народження № 184 від 18.04.2012 року, складений Ленінським відділом ДРАЦС Полтавського міського управління юстиції Полтавської області.

Крім того, сторони по справі є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 02.12.2014 року, виданим Ленінським відділом ДРАЦС Полтавського міського управління юстиції.

Оскільки подружні відносини не склалися, з лютого 2015 року сторони проживають окремо, неповнолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з матір'ю.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як пояснив в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2, він в даний час не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості та регулярно надає матеріальну допомогу на утримання доньки ОСОБА_3, сплачує аліменти на утримання іншої спільної з позивачкою доньки. Відповідач зазначив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів, але у розмірі 1/4 частини його доходу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої доньки до досягнення нею повноліття є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує положення ст. 182 СК України та оскільки на підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 16.04.2015 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як встановлено в ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки

Обґрунтовуючи вимоги про стягнення аліментів за минулий час, позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні послалась на те, що вони вживала заходів до одержання від відповідача матеріальної допомоги на утримання доньки ОСОБА_3, зокрема, зверталась до суду з позовом про стягнення аліментів, регулярно по телефону, в тому числі шляхом направлення СМС-повідомлень, просила надати допомогу на утримання дитини, проте ОСОБА_2 ухиляється від виконання вказаного обов'язку.

Відповідач не заперечував те, що ОСОБА_1 зверталась до нього з питання одержання матеріальної допомоги на утримання дитини, разом з тим, зауважив, що регулярно в міру наявних у нього можливостей з травня 2015 року перераховує позивачці кошти на утримання доньки ОСОБА_3, іноді придбає продукти харчування, одяг, оплачує розваги дітей, коли проводить з ними час.

Так, судом з пояснень сторін встановлено, що до лютого 2015 року вони проживали однією сім'єю і доказів існування в цей період у них спірних питань, пов'язаних з утриманням дітей, в тому числі ОСОБА_3, не встановлено.

У березні 2015 року ОСОБА_1 зверталась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 16.04.2015 року позов ОСОБА_1 задоволений частково - стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, було відмовлено, оскільки відповідач ОСОБА_2 не зазначений батьком неповнолітньої ОСОБА_3 у свідоцтві про її народження, тобто походження дитини від відповідача не засвідчено органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу, а відтак виходячи з положень ст. 121 СК України, будь-які правові підстави для покладення на нього обов'язків батька по відношенню до цієї дитини, передбачених чинним сімейним законодавством, у суду відсутні.

Відповідач ОСОБА_2 визнаний батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, рішенням суду від 09.12.2015 року, яке вступило в законну силу з 22.12.2015 року.

Крім того, відповідно до дублікатів квитанцій ПАТ КБ "Приватбанк", наданих суду відповідачем ОСОБА_2, ним в період з серпня 2015 року регулярно здійснюються поштові перекази на ім'я ОСОБА_1, призначенням платежів є сплата аліментів для ОСОБА_3, в тому числі від 27.08.2015 року на суму 330 грн., від 21.09.2015 року на суму 340 грн., від 29.10.2015року на суму 350 грн., від 23.12.2015 року на суму 350 грн., від 23.02.2016 року на суму 1500 грн.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечувала факт отримання вказаних коштів, її ж доводи про те, що вони є сплатою аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 суд вважає безпідставними з огляду на зміст квитанцій.

Враховуючи викладене, беручи до уваги той факт, що положення норми ч. 2 ст. 191 СК України щодо присудження аліментів за минулий час застосовуються виключно у випадку доведення того факту, що незважаючи на вжиті позивачем заходи щодо одержання аліментів з відповідача, він не зміг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, тоді як встановлені в судовому засіданні обставини та здобуті докази переконливо свідчать про те, що відповідач ОСОБА_2 регулярно в міру власних фінансових можливостей надає позивачці кошти на утримання доньки ОСОБА_3, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування положень ч. 2 ст. 191 СК України і стягнення аліментів за минулий час та вважає, що аліменти на утримання неповнолітньої дитини підлягають стягненню з нього з часу надходження до суду позову ОСОБА_1, тобто з 23.02.2016 року.

А тому позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 130, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Полтава, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, безробітного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 23 лютого 2016 року, до досягнення дитиною повноліття.

В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення підлягає негайному виконанню.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь в розгляді справи, але не були присутні при проголошенні рішення - в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Є. В. Парахіна