Провадження № 2-з/537/22/2016
Справа № 537/4058/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2016 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді - Хіневич В.І., при секретарі - Гавриш А.Ю., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» ОСОБА_1 звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, відповідно до якого просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість в сумі 6177,35 грн. та судовий збір в сумі 1378 грн.

При цьому, одночасно з позовною заявою ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з заявою про забезпечення вище зазначеного позову, згідно якої прохав суд накласти арешт на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2.

В обґрунтування заяви зазначив, що в порушення умов кредитних договорів відповідач від виконання зобовязань ухиляється. На даний час жодного погашення заборгованості не було. Згідно інформаційної довідки ОСОБА_2 володіє квартирою № 50 на праві спільної сумісної власності, яка знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. 50 річчя СРСР, будинок 49. Невжиття заходів забезпечення може призвести до перереєстрації, відчуження, міни, знищення майна відповідача та ускладнити чи унеможливити задоволення вимог банку.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову та матеріали позову, суд приходить до висновку, що в задоволенні заява про забезпечення позову слід відмовити з наступних підстав.

В провадженні Крюківського районного суду м. Кременчука перебуває на розгляді цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що предметом позову є стягнення заборгованості за договором у розмірі 6177,35 грн. та судового збору 1378 грн.

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно п. 4 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Як вбачається з матеріалів заяви, відповідачу ОСОБА_2 належить на праві спільної сумісної власності квартира № 50, яка знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. 50 річчя СРСР, будинок 49. При цьому, з наданих матеріалів вбачається, що вказана квартира значиться у спільній сумісній власності інших осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про неможливість задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки на обґрунтування заяви банком не було надано доказів про вартість квартири для визначення співмірності заявленим вимогам позивача, також суд зазначає, що квартира належить відповідачу на праві спільної сумісної власності, а тому накладення арешту на майно відповідача може призвести до порушення майнових та конституційних прав інших співвласників даного житла.

Відповідно п. 9 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», за змістом ст. 293 ЦПК ( 1618-15 ) окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову, а також про його скасування, проте ухвали про відмову у забезпеченні позову оскарженню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 151, 152 , 153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.І. Хіневич