Справа № 222/1364/16-ц
Провадження 2/222/354/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2016 року Володарський районний суд Донецької області в складі:

судді Доценко С.І.,

при секретарі Болбат Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Нікольське цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 27 грудня 1994 року Калінінським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька за актовим записом № 726. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач вважає, що шлюб розпався остаточно через несумісність характерів та різні погляди на життя, шлюбні відносини припинені, а тому просить суд розірвати шлюб.

Позивач в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій зазначила, що на задоволенні позовних вимог наполягає, просить справу розглянути у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не з'явився, однак залишив суду заяву в якій позовні вимоги визнав та просить суд розглянути справу у його відсутність.

Дослідивши позовну заяву, письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 грудня 1994 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданим 27.12.1994 року Калінінським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, актовий запис № 726.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя.

Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересом одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Відповідно до роз'яснень, наданих у пленумі Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, шлюбні відносини між сторонами припинені, подружжя разом не проживає, на примирення сторони не згодні, тому суд вважає за можливе розірвати шлюб.

Керуючись ст.ст. 174, 209, 212-215, ЦПК України, ст.ст.105,112 Сімейного Кодексу України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 27 грудня 1994 року Калінінським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька за актовим записом № 726.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області м. Маріуполя через Володарський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.І. Доценко