Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________________
Справа № 299/2658/16-ц
У Х В А Л А

11.10.2016 м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Трагнюк В.Р., ознайомившись, відповідно до вимог ст.ст. 119, 120,121, 122 ЦПК України з матеріалами позовної заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Як вбачається з обставин позову та матеріалів справи, згідно кредитного договору б/н, від 23.04.2013 року ОСОБА_1 отримав в ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у розмірі 8000,00 грн.

Проте, на запит суду про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача від відділу Виноградівського РВ ГУДМС України в Закарпатській області 10.10.2016 року надійшла відповідь, що ОСОБА_1 помер, у звязку із чим знятий з реєстраційного обліку 05.05.2016 року.

Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України у момент смерті фізичної особи припиняється її цивільна правоздатність, а відповідно припиняється і цивільна процесуальна дієздатність.

В кредитних правовідносинах в зв'язку зі смертю боржника має місце перехід обов'язків боржника до його спадкоємців, а нормами матеріального права визначено порядок пред'явлення вимоги кредитора до спадкоємців та обов'язки останніх.

Так, статтею 1281 ЦК України встановлено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Проте, виходячи з аналізу ст.37 ЦПК України передумовою процесуального правонаступництва є перехід суб'єктивного права від однієї особи до іншої в матеріальному праві, а одним із суб'єктів такої заміни у матеріальному праві має бути особа, яка за життя була стороною або третьою особою в цивільному процесі, оскільки до правонаступника переходять всі процесуальні права та обов'язки правопопередника.

За таких обставин, виходячи з характеру спірних правовідносин, оскільки позов пред'явлено до боржника після його смерті, то за життя боржник не набув процесуальних прав і обов'язків, в зв'язку з чим такі не набуті за життя процесуальні права і обов'язки не могли перейти до інших осіб, що випливає також і з положень статей 1218, 1219 ЦК України, оскільки нормами цивільного права передбачено в таких випадках право кредитора на пред'явлення вимоги саме в порядку цивільного судочинства про стягнення боргу безпосередньо до спадкоємців боржника, які несуть відповідальність за зобов'язанням спадкодавця лише в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

З урахуванням викладеного, оскільки до суду надійшла інформація про те, що до відкриття провадження у справі відповідач помер, то встановивши зазначені обставини, суддя дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження на підставі п. 5 ч. 2 ст. 122 ЦПК, виходячи з наступного.

Цивільним процесуальним кодексом України прямо не передбачено такої підстави для відмови у відкритті провадження у справі як звернення з позовом до особи, яка не була стороною у справі та яка померла до подання до суду позовної заяви.

Проте, згідно п.5 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо після смерті фізичної особи, яка є однією із сторін у справі, спірні правовідносини не допускають правонаступництва, якою регулюються подібні за змістом відносини щодо правових процесуальних наслідків у справі у випадку смерті фізичної особи та відсутності правонаступництва, під яким розуміється правонаступництво не лише в матеріальному, а і в процесуальному праві.

Відповідно ж до положень ч. 8 ст. 8 ЦПК України, якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини.

За викладених обставин, виходячи з характеру спірних правовідносин та відсутності прямої норми щодо підстав відмови у відкритті провадження у справі у разі пред'явлення позову після смерті фізичної особи, яка за життя не набула процесуальних прав і обов'язків, в зв'язку з чим такі не набуті права не можуть переходити до правонаступників; встановленого законом порядку пред'явлення кредитором вимог безпосередньо до спадкоємців боржника, то з врахуванням положень ч. 8 ст. 8 ЦПК України суд застосовує п.5 ч.2 ст. 122 ЦПК України.

Керуючись ст. 122 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» у відкритті провадження у справі за позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_2