У Х В А Л А

23 березня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглядаючи питання про прийняття касаційної скарги ОСОБА_2, поданої адвокатом Безухом МаксимомІгоровичем, на рішення апеляційного суду Запорізької області від 16 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, про витребування з володіння нерухомого майна,

в с т а н о в и л а :

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду касаційним судом, оскільки заявник має сплатити судовий збір відповідно до розмірів ставок судового збору, встановлених ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3574-VI, в редакції Закону України від 22 травня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» (далі - Закон), який набрав чинності 01 вересня 2015 року, та згідно якого ставка судового збору за подачу касаційної скарги на рішення суду складає 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судовий збір за подачу касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ повинно бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк одержувача: ГУ ДКУ у м. Києві, МФО 820019, р/р 0007, КЕКД 22030003, символ звітності банку: 253.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК).

Виходячи з того, що із поданої касаційної скарги та копій оскаржуваних судових рішень не вбачається ціни позову щодо вимог майнового характеру (витребування Ѕ частини квартири), неможливо встановити правильність сплати судового збору в розмірі 661 грн 44 коп., а тому заявник касаційної скарги має підтвердити відповідність сплаченого судового збору належними доказами (позовна заява з визначеною ціною позову, ринкова вартість спірної квартири в певній місцевості, її грошова оцінка, експертний висновок тощо), та у разі сплати судового збору не у повному розмірі, доплатити відповідну суму і надати оригінал квитанції про оплату.

Згідно приписів ч. 2 ст. 328 ЦПК України у разі надходження касаційної скарги, не оформленої відповідно до вимог, встановлених статтею 326 цього Кодексу, або у разі несплати судового збору, вона залишається без руху з наданням строку для усунення недоліку.

Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для підтвердження відповідності сплаченого судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 121, 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, подану адвокатом Безухом Максимом Ігоровичем, залишити без руху та надати для усунення вказаного недоліку строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог суду, касаційна скарга буде визнана неподаною й повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

Суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М. Мазур