Головуючий суду 1 інстанції - Суський О.І.
Доповідач - Коротенко Є.В.
Справа № 433/3072/15-ц
Провадження № 22ц/782/140/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого - судді Коротенка Є.В.,

суддів: Фарятьєва С.О., Луганської В.М.

за участю секретаря - Козубської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Троїцького районного суду Луганської області від 24 грудня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2015 року ОСОБА_2звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що відповідач є хронічним наркоманом, неодноразово проходив лікування від наркоманії, яке позитивних результатів не дало. Також він був неодноразово засуджений за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. Крім того відповідач без будь-яких поважних причин ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Наведені обставини, на думку позивачки, відповідно до статті 164 Сімейного Кодексу України є достатніми підставами щодо вирішення питання про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_4.

Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 24.12.2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав було відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою на нього і, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно із частинами 1-4 статті 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Батьки зобов'язані поважати дитину.

У відповідності до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Підстави позбавлення батьківських прав встановлено статтею 164 СК України.

Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до п.15 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно із п.16 вказаної Постанови особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК.

Із матеріалів справи вбачається, що 23.05.2008 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції за актовим записом №253. Рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська у цивільній справі №435/866/13-ц від 11.06.2013 року шлюб між ОСОБА_2 до ОСОБА_3 було розірвано (а.с.7).

Перебуваючи у шлюбі з відповідачем, позивачка ІНФОРМАЦІЯ_1 народила доньку ОСОБА_4, батьком якої є відповідач (а.с.6).

На даний час дитина проживає разом із позивачкою (а.с.11).

У відповідності до повідомлення № 105 від 25.02.2016 року Луганського обласного наркологічного диспансера, ОСОБА_3 перебуває на обліку у лікаря нарколога з 16.01.2012 року з діагнозом полінаркоманія (вживання опіоїдів, канабіноїдів, психостимуляторів), неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні (а.с.78).

Залучений в якості спеціаліста лікар нарколог ОСОБА_5 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції пояснив, що ОСОБА_3 дійсно є хронічним наркоманом, у зв'язку із чим тривалий час перебуває на обліку у Луганському обласному наркологічному диспансері з діагнозом полінаркоманія (вживання опіоїдів, канабіноїдів, психостимуляторів), знаходився на стаціонарному лікуванні.

Також встановлено, що відповідач неодноразово засуджувався до різних строків позбавлення волі за скоєння умисних кримінальних правопорушень, у тому числі пов'язаних із незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів (а.с.75-77).

Згідно із висновком № 334/02-21/03 від 10.03.2016 року, орган опіки та піклування Лановецької РДА Тернопільської області, керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.86).

При таких обставинах колегія суддів Апеляційного суду Луганської області, приймаючи до уваги положення п.4 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, з огляду на потенціальну соціальну небезпеку осіб, що вживають опіоїди, канабіноїди та психостимулятори, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є ефективним засобом захисту прав та інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей, вважає, що існує достатньо законних та належним чином підтверджених підстав для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_4.

При цьому суд першої інстанції обставини, що мають значення для справи, у повному обсязі не з'ясував та зробив висновки, що їм не відповідають.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, згідно із п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України -невідповідність висновків суду обставинам справи, а відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України - порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

З огляду на наведені обставини, а також з урахуванням положень п.п.1, 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне рішення Троїцького районного суду Луганської області від 24 грудня 2015 року скасуватита ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав задовольнити, позбавивши відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст.304, ч.1 ст.307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Троїцького районного суду Луганської області від 24 грудня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення набирає законної сили з моменту його оголошення, однак його може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції: Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: