ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/845/16-ц
Провадження № 2/210/758/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"11" липня 2016 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Скотар Р.Є.,

з секретарем Лейбенко В.В.,

представник позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції з Дніпровським районним судом м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_3 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_4 звернулася до суду з вищеназваним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що між Публічним акціонерним товариством «ВіЕйБі Банк» та відповідачем 01.03.2007 року укладено кредитний договір №76/в відповідно якому ОСОБА_5 отримав грошові кошти у сумі 24395,00 доларів США на придбання домоволодіння зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,00% річних, які змінено Додатковою угодою №2 від 31.10.2008 року до 16,5 %, строком до 28.02.2021 року. Відповідач належним чином не виконував зобовязання, у звязку з чим станом на 22.01.2016 року виникла заборгованість 728934,41 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати у справі.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, з мотивів викладених у позовній заяві, просила задовольнити.

Відповідач до суду не з`явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглядати справу за його відсутності, надав заперечення проти позову у звязку з пропуском позовної давності, просив у задоволенні позову відмовити, оскільки позивач дізнався про порушення своїх прав 01.04.2012 року. Отже, строк позовної давності починається 01.04.2012 року та сплив 01.04.2015 року.

Вислухавши представника позивача, приймаючи до уваги заяву відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з ст.ст. 526, 530, 599 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним.

Зі змісту статей 626, 638 ЦК України слідує, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір є обов'язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Судом встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_6», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення від 20.03.2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким з 20.03.2015 pокy розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк».

ОСОБА_3 особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_4 строком на 1 рік з 20 березня 2015 року по 19 березня 2016 року включно (а.с. 23).

На підставі пункту 2 частини пятої статті 12, частини першої статті 35, частини пятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 22 лютого 2016 р. № 213 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» на два роки до 19 березня 2018 року включно.

Пунктом 1 ч. 3ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»передбачено, що ОСОБА_3 особа фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Згідно п.5 ч.1ст.48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»уповноважена особа Фонду у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 48 та п. 5 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ОСОБА_3 особа Фонду має право заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду.

Так, у судовому засіданні встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «ВіЕйБі Банк» та відповідачем 01.03.2007 року укладено кредитний договір №76/в відповідно якому ОСОБА_5 отримав грошові кошти у сумі 24395,00 доларів США на придбання домоволодіння зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,00% річних, які змінено Додатковою угодою №2 від 31.10.2008 року до 16,5 %, строком до 28.02.2021 року ( а.с. 7-12 ).

Позивач передав відповідачу грошові кошти 24395,00 доларів США, гривневий еквівалент 123194,75 грн. (а.с.17), що підтверджується заявою на видачу готівки №586 від 01.03.2007 року.

Відповідно до п. 2.3 Договору відповідач зобовязався повертати кредит та вносити ергів мінімальний платіж щомісяця до встановленої у Графіку дати та в сумах, визначених Графіком (а.с.7-13).

Оскільки, відповідачем зобовязання не виконувалися належним чином, станом на 22.01.2016р. виникла заборгованість за Кредитом, яка становить 728 934,41 грн. та складається з заборгованості за кредитом -15 577доларів США 30 центів; відсотків за користування кредитом - 13 511 доларів США 23 центи; заборгованості за тілом та відсотками по кредиту (по курсу НБУ 24,382961 на 18.01.2016 року) становить 709 264 грн. 49 коп.; комісії за РО - 0,00 грн.; штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) - 19 669,92 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-6).

Відповідно до п. 3.2.3 Кредитного договору, позивач має право вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим договором у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником своїх зобов'язань за Кредитом, у звязку з чим відповідачу надіслано 21.01.2016 року вимогу про повернення коштів з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.22).

Крім того, позивач посилається на те, що у звязку з тим, що відповідач не попередив про зміну реєстрації місця проживання, позовну заяву надіслано у 2013 році до Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу , однак позовну заяву повернуто для звернення до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу, чим відповідач порушив вимоги Договору.

Відповідачем зазначено,та підтверджується розрахунком заборгованості, що останній платіж здійснено в лютому 2012 року ( а.с.4-6).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (статті 530, 631 ЦК України).

Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Відповідно до частини пятої цієї статті за зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Згідно з пункотом 2.6.1 кредитного договору в разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обовязків, банк має право вимогати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому, або у визначеній частині (а.с.8).

Судом встановлено, що останній платіж за кредитним договором ОСОБА_5 здійснив 13.02.2012 року, а тому позивач мав право вимагати дострокового виконання зобовязань з квітня 2012 року.

Однак з матеріалів справи вбачається, що позивач з вимогою про повернення коштів з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки звернувся 21.01.2016 року (а.с.22), що не підтверджено квитанцією про відправлення та повідомленням вручення поштового відправлення, в супереч вимогам п.2.6.3 Договору.

За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Оскільки відповідачем в березні 2012 року не сплачено черговий платіж, у позивача виникло право вимоги дострокового виконання договору, а в разі невиконання відповідачем вимог позивача, право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав, однак банк звернувся до суду із зазначеним позовом лише 02 лютого 2016 року, тобто зі спливом строку позовної давності та не повідомив про причини пропущення банком позовної давності.

Пропуск строку у звязку зі зміною відповідачем реєстрації місця проживання суд не бере до уваги, оскільки позовну заяву Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу повернуто 14.01.2013 року, і банк мав можливість подати позов до належного суду в межах строку позовної давності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності та не надано належних доказів на підтвердження поважних причин пропуску, тому у задоволенні позову відмовляє.

У звязку з відмовою у задоволенні позову судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 261, 266, 509, 526, 530, 549, 551, 610, 611, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-214, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову за позовом ОСОБА_3 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з часу його проголошення через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: Р. Є. Скотар