ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/446/16-ц
провадження № 2/753/2462/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Комаревцевої Л.В.

за участі секретаря - Драгой В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Київпастранс» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди внаслідок затримки руху, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути на його користь з ОСОБА_2 збитки, спричинені під час затримки руху трамваїв за відповідний час роботи в розмірі 1546.58 грн., судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 22.08.2015 о 10 год. 58 хв. по пр-ту. Григоренка в місті Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «КІА», д/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та трамвая НОМЕР_3, що належить Дарницькому трамвайному ремонтно-експлуатаційному депо КП «Київпастранс», під керуванням водія ОСОБА_3 Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 30.09.2015 року ОСОБА_2 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Винна поведінка відповідача спричинила затримку в русі трамваїв маршруту № 8. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди трамвайні вагони простоювали з 11.05 год. до 12.30 год., розмір збитків від такого простою за розрахунком позивача склав 1546,58 грн. та які позивач просить стягнути з відповідача.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала позовні вимоги, просила суд винести рішення про їх задоволення. Зазначила, що розрахунок збитків простою трамваїв відповідно до методичних рекомендацій, копія яких надана до суду, зроблено з уточненням часу з 11.09 год. до 12.30 год., з приводу ДТП що мала місце 22.08.2015.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила. Зазначила, що позов до суду подано не уповноваженою особою, виклавши усні пояснення з цього приводу. Крім того водій трамваю, ОСОБА_3 після ДТП, 22.08.2015 залишив місце пригоди проїхавши вперед, і лише через 15 хвилин повернувся на місце ДТП. Підстав для простою трамваїв не було, оскільки у водіїв була можливість продовувати рух. Крім того, має місце розбіжність у часі в наданих представником позивача документах. Долучений розрахунок витрат при затримці руху не відповідає обставинам справи.

В судовому засіданні, за клопотанням позивача, допитані в якості свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які склали та підписали акт про перерви в русі трамваїв від 22.08.2015 (а.с.5). Зазначені свідки підтвердили обставини, викладені в акті, в тому числі що затримка в русі трамваїв маршруту № 8 була з 11.09 по 12.30, що відповідає даним датчику управління, який знаходиться у кабіні водія. Крім того, водій ОСОБА_3, пояснив, що дійсно після зіткнення з транспортним засобом «КІА», д/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 22.08.2015 проїхав вперед, висадив пасажирів і повернувся на місце ДТП, де простояв більше години.

Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, свідків, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначив, що 22.08.2015 о 10 год. 58 хв. по пр-ту. Григоренка в місті Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «КІА», д/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та трамвая НОМЕР_3, що належить Дарницькому трамвайному ремонтно-експлуатаційному депо КП «Київпастранс», під керуванням водія ОСОБА_3

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 30.09.2015 року ОСОБА_2 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова відповідачем не оскаржувалась та на час розгляду справи набрала законної сили. (а.с.7)

Як вбачається з даної постанови суду ОСОБА_2 22.08.2015 о 11 год. 09 хв. керуючи автомобілем « КІА» д/н НОМЕР_1, по пр-ту. Григоренка в місті Києві , в порушення вимоги знаків 2.1,1.2 не надала переваги в русі трамваю, в наслідок чого здійснила зіткнення з трамваєм НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3, що причинило пошкодження транспортних засобів , чим порушила вимоги п. 10.2 ПДР України.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини ( ч.ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України).

Відповідно до акту від 22.08.2015 про перерви в русі трамваїв від 22.08.2015, складеного на місці події, з 11.05 до 12.30 (в подальшому було уточнено час з 11.09 год. до 12.30 год.) сталась затримка руху трамваїв по встановленим маршрутам Дарницького ТРЕД внаслідок ДТП за участю транспортного засобу «КІА», д/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та трамвая НОМЕР_3, що належить Дарницькому трамвайному ремонтно-експлуатаційному депо КП «Київпастранс», під керуванням водія ОСОБА_3

Акт є юридичним документом та при встановлені вини є підставою для утримання матеріальних збитків.

Відповідно до даних, зазначених в Постанові Дарницького районного суду міста Києва від 30.09.2015, пояснень відповідача та водія ОСОБА_3 зіткнення транспортних засобів відбулося о 11 години 09 хвилин.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які є працівниками Дарницького ремонтного експлуатаційного депо та були присутні при затримці руху трамваїв, надали суду покази, відповідно до яких затримка руху тривала більше години.

В даному випадку посилання відповідача на те, що вказані обставини зазначені свідками не відповідають дійсності та вони є зацікавленими особами, оскільки перебувають у трудових відносинах з позивачем, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки свідки попереджені про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України і їх пояснення є доказами відповідно до ч.2 ст. 57 ЦПК України.

Разом з тим, як пояснила відповідач в судовому засіданні, водій трамваю ОСОБА_3, залишив місце ДТП 22.08.2015, на яке повернувся приблизно через 15 хв. Зазначений факт даний водій підтвердив в судовому засіданні. Суд вважає важливим даний аргумент відповідача, проте не може його врахувати, оскільки відсутня постанова про притягнення даного водія до адміністративної відповідальності за залишення місця пригоди.

Як встановлено з пояснень свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, в судовому засіданні та наданих суду доказів, відповідачем створено перешкоду для руху трамваям на проїзній частині дороги (трамвайній колії), що не дозволило проїхати (об'їхати) трамваям, які рухаються виключно по трамвайній колії уздовж контактної мережі, за заданими рейсами з певним інтервалом часу в період з 11.09 до 12.30 22.08.2015.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306, рейковий транспортний засіб - трамвай та платформи із спеціальним обладнанням, що рухаються трамвайними коліями. Усі інші транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі, вважаються нерейковими.

Трамвайна колія - елемент дороги, призначений для руху рейкових транспортних засобів, який обмежується по ширині спеціально виділеним вимощенням трамвайної лінії або дорожньою розміткою. По трамвайній колії допускається рух нерейкових транспортних засобів відповідно до розділу 11 цих Правил;

Статтею 1 Закону України «Про міський електричний транспорт» встановлено, що міський електричний транспорт - складова частина єдиної транспортної системи, призначена для перевезення громадян трамваями, тролейбусами, поїздами метрополітену на маршрутах (лініях) відповідно до вимог життєзабезпечення населених пунктів. Маршрут (лінія) - напрямок руху трамвая, тролейбуса (поїзда метрополітену, швидкісного трамвая) за встановленим розкладом між визначеними та відповідно обладнаними пунктами на зупинках.

Тимчасове припинення або обмеження надання транспортних послуг може застосовуватись у випадках, передбачених Правилами дорожнього руху (ч. 1 ст. 20 Закону України «Про міський електричний транспорт»).

Стаття 13 Закону встановлює право перевізника вимагати відшкодування втрат за тимчасове закриття або перешкоджання рухові.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 4 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В обґрунтування розміру збитків під час затримки руху позивачем надано розрахунок, зроблений відповідно до Методичних рекомендацій щодо визначення втрат підприємств міського електричного транспорту у випадках тимчасового закриття або перешкоджання рухові трамваїв чи тролейбусів, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 490 від 31.12.2010 року, що є відповідно до ст. 58 ЦПК належним доказом.

Пунктом 2 Методичних рекомендацій визначено, що втрати перевізника від тимчасового закриття або перешкоджання рухові на визначених договором про організацію надання транспортних послуг маршрутах та від пошкоджень об'єктів міського електричного транспорту розраховуються, в тому числі, у випадку зменшення фактичного обсягу транспортної роботи через перешкоджання рухові за маршрутом (маршрутами) іншими транспортними засобами, власниками яких є юридичні або фізичні особи.

Втрати від тимчасової затримки руху на маршрутах міського електричного транспорту з незалежних від перевізника причин можуть визначатися шляхом розрахунку показників зміни обсягів транспортної роботи перевізника (базовий метод) або за показниками часу вимушеного простою і виручки за годину роботи рухомого складу (альтернативний метод) (п.2.1. Методичних рекомендацій).

Отже, втрати позивача від тимчасової затримки руху трамваїв маршруту № 8 з 11.09 год. до 12.30 год., спричиненої неправомірними діями відповідача, розраховані за базовим методом згідно п.2.1.1. Методичних рекомендацій та складають 1546,58 грн.

Заперечення відповідача з приводу того, що не було необхідності простою трамваїв у часі спростовуються наданими суду доказами та поясненнями свідків.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування збитків, спричинених під час затримки руху трамваїв у вигляді втраченого доходу підлягають стягненню з відповідача в заявленому розмірі, а саме - 1546,58 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1218,00 грн.

Керуючись Законом України «Про міський електричний транспорт», ст.ст. 22, 1166, 1192 ЦК України, ст.ст. 10, 15, 30, 60, 62, 88, 179, 212 - 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Київпастранс» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди внаслідок затримки руху - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Київпастранс» матеріальні збитки, спричинені під час затримки руху трамваїв у розмірі 1546,58 (одна тисяча п'ятсот сорок шість гривень 58 копійок), судовий збір в сумі 1218,00 (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень 00 копійок).

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Комаревцева Л.В.