АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5867/16 Справа № 201/5692/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Батманова В. В. Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет»

на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09 червня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет», третя особа - Міністерство освіти та науки України, про зобов'язання проведення перерахунку стипендії та її виплати,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року позивач звернувся з вищезазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що її відповідно до наказу Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» № 1355-л від 11.08.2014 було зараховано з 01.09.2014р. до складу студентів, прийнятих на навчання за державним замовленням за денною формою навчання. ЇЇ батько - ОСОБА_3 з 03 січня 1995 року працював на підземних роботах. Станом на 30.06.2015 р. стаж його роботи під землею складає 19 років, що підтверджується відповідною довідкою. Враховуючи наведене, вона має право у відповідності до ч.І ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» на отримання стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Однак, з 01.09.2014 р. по теперішній час стипендія нараховувалась на загальних підставах та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Таким чином, за період з 01.09.2014 р. по лютий 2016 року їй було не донараховано та недоплачено грошові кошти в розмірі 13 652,30 гривень, які вона просить стягнути з відповідача та зобов'язати виплачувати до закінчення навчання стипендію у відповідності до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09 червня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» на користь ОСОБА_2 недоплачену та невиплачену стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб за період з 01 вересня 2014 по 31 грудня 2014 року та з червня 2015 року по квітень 2016 року включно в розмірі 5730 (п'ять тисяч сімсот тридцять) гривень 10 копійок.

Вирішено питання судових витрат.

В задоволенні інших вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, відповідач просив залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Кабінет Міністрів України, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову в повному обсязі.

Вислухавши представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що батько ОСОБА_2 - ОСОБА_3 працює на підземних роботах. Станом на 30.06.2015 р. стаж його роботи під землею складає 19 років.

Відповідно до наказу Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» № 1355-л від 11.08.2014 р. позивача було зараховано з 01.09.2014 р. до складу студентів, прийнятих на навчання за державним замовленням за денною формою навчання по 30.06.2019 р.

З огляду на те, що ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено що особам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи, не менш як 15 років, гарантовано виплату за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, дії відповідача щодо відмови в нарахування стипендії саме в цьому розмірі є неправомірними.

Однак, позивач була позбавлена права на отримання стипендії у період з січня 2015 по травень 2015, оскільки згідно з п.п. 5,7 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 розмір академічної та соціальної стипендії, порядок їх призначення і виплати встановлюється Кабінетом Міністрів України та стипендію отримують студенти, які згідно з рейтингом, складеним у вищому навчальному закладі за результатами семестрового контролю, здобули найкращі результати навчання. Середній бал успішності позивача по підсумкам екзаменаційної сесії не був достатній для призначення академічної стипендії.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», ст.ст. 5,7 Закону України «Про вищу освіту», ухвалив рішення, яке відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність відмови у залученні в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Кабінету Міністрів України та залучення його до участі у справі в якості третьої особи у суді апеляційної інстанції не можуть бути прийняті до уваги, оскільки згідно ч.2 ст.35 ЦПК України залучення третіх осіб є правом суду, а не обов'язком, а залучення їх судом апеляційної інстанції діючим процесуальним законодавством не передбачено.

Посилання в апеляційній скарзі на незаконність ухваленого рішення в частині задоволення позовних вимог не можуть бути прийняті до уваги, оскільки невнесення Кабінетом Міністрів України доповнень до постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2004 р. № 882 «Про питання стипендіального забезпечення» та відсутність бюджетного фінансування не можуть позбавити позивача права на отримання стипендії в розмірі, встановленому Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», ставитись у залежність від цих обставин та наявності механізму реалізації такого права.

Крім того, відповідачем не враховано, що згідно положень ст.10 вищезазначеного Закону, Закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права в ході розгляду справи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення заявником норм процесуального та матеріального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до норм діючого законодавства.

Судове рішення в оскаржуваній частині ухвалене з додержанням норм процесуального права та у відповідності з нормами матеріального права і відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09 червня 2016 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова