1Справа № 335/8275/15-ц 2/335/160/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді: Соболєвої І.П.,

при секретареві: Школяр К.П.,

за участю представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом:

ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання дій приватного нотаріуса незаконними та відшкодування шкоди,

ВСТ А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди посилаючись на те, що 21.10.2011 року ОСОБА_4, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, було посвідчено спадковий договір між нею та ОСОБА_5. Предметом спадкового договору була квартира за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно умов договору до позивача переходить вищевказана квартира після смерті ОСОБА_5 Окрім того, за два тижні до укладення спадкового договору, від імені ОСОБА_5 була посвідчена довіреність на підготовку документів для наступного укладання спадкового договору. При цьому в довіреності були зазначені умови майбутнього договору. Також вказала, що жодної з вказаної умови у довіреності в договорі зазначено не було. У серпні 2012 року сином ОСОБА_5 до неї було подано позов про визнання спадкового договору недійсним та витребування безпідставно набутого майна. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.09.2012 року вказаний позов було задоволено частково шляхом витребування від неї вищевказаної квартири та скасування ТОВ «ЗМБТІ» запису про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 28.11.2012 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вказала, що приватний нотаріус порушив вимоги законодавства при посвідченні спадкового договору, що потягло за собою визнання договору неукладеним, чим позивач понесла збитки у вигляді позбавлення права власності на квартиру.

Позивач вказала, що крім майнової шкоди, діями відповідача їй спричинено моральну шкоду, яка полягає в душевних хвилюваннях, погіршенні стосунків з оточуючими і, як наслідок, погіршення здоровя. Її було позбавлено майна, на яке вона розраховувала, в квартирі збиралась проживати самостійно. До того ж в період з серпня 2012 року по квітень 2013 року мусила звертатись до юристів за правовою допомогою, ходити до суду, що є значним стресом.

Позивач просила стягнути з відповідача матеріальні збитки у розмірі 466 272 грн., моральну шкоду у розмірі 20 000 грн. та судові витрати.

Згодом в ході судового розгляду позивачем було подано уточнений позов, в якому посилаючись на вище наведені обставини позивач просив також додатково визнати дії приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 щодо посвідчення 21.10.2011 року спадкового договору між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 незаконними, недбалими.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених в уточненому позові та наполягаючи на них, просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, оскільки дії нотаріуса відповідають Закону України «Про нотаріат» та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, діючою на момент посвідчення правочину, і хоча спадковий договір визнаний судовим рішенням неукладеним, це не повязано з діями приватного нотаріуса, а повязано з діями осіб, які укладали правочин.

Треті особи в судове засідання не зявились.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення, суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги, заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності, тощо), які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що 21.10.2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4

Договір зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за №4447.

За змістом цього договору ОСОБА_3 зобовязується виконувати розпорядження ОСОБА_5 і в разі його смерті набуває право власності на квартиру №18, що знаходиться в жилому будинку №14 по вулиці Лермонтова в місті Запоріжжя.

За загальним правилом цивільна відповідальність за завдану майнову чи моральну шкоду настає при наявності чотирьох складових: неправомірності дій заподіювача шкоди, негативного наслідку таких дій (шкоди), причинного звязку між діями заподіювача шкоди та завданою шкодою, а також вини особи, яка завдала шкоду.

Диспозиція ст. 27 Закону України «Про нотаріат», яка передбачає можливість відшкодування потерпілому завданої шкоди при наявності в діях приватного нотаріуса вини у формі необережності та у виді недбалості, не виключає необхідність встановлення решти складових правопорушення, при наявності яких настає цивільна відповідальність за завдану шкоду.

За твердженням позивача та його представника недбалість приватного нотаріуса ОСОБА_4М виявилась в тому, що посвідчуючи цей правочин, нотаріус не зробив відповідного попередження сторін про обовязковість відображення у спадковому договорі умови про конкретні розпорядження відчужувача (не вказав цю умову в запропонованому проекті), не перевірив чи відповідає пропонований для нотаріального посвідчення правочин вимогам закону, не відмовив в його посвідченні з підстави відсутності в ньому вищевказаної істотної (обовязкової) умови щодо конкретизації розпоряджень відчужувача.

Відповідно до п.233 Розділу 23 «посвідчення спадкових договорів» Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №20/5 від 03.03.2004 року, за спадковим договором одна сторона (набувач) зобовязується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Спадкові договори, предметом яких є нерухоме майно, посвідчуються нотаріусом з дотриманням загальних правил посвідчення договорів відчуження.

Відповідно до п.36 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №20/5 від 03.03.2004 року, нотаріус зобовязаний встановити дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, який він посвідчує, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину, що й знайшло відображення у п.9 спадкового договору, посвідченого 21.10.2011 року приватним нотаріусом ОСОБА_4, за яким сторони підтверджують, що договір цей відповідає їх дійсним намірам і не носить характеру мнимої та удаваної угоди, а також не є зловмисною угодою.

Підстави для відмови у вчиненні нотаріальних дій зазначені ст. 49 Закону України «Про нотаріат».

Позивачем у судовому засіданні не доведено, саме чому приватний нотаріус ОСОБА_4 при наявності сторін договору та участі самого відчужувача ОСОБА_5 мав відмовити в укладанні спадкового договору, а посвідчивши його вчинив недбалість. Крім того, згідно змісту рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.09.2012 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.04.2013 року не встановлено будь-яких порушень діючого законодавства з боку приватного нотаріуса.

Таким чином, приватним нотаріусом були виконані всі вимоги, передбачені п.36 Інструкції при посвідченні цього договору, а також не доведено інших складових правопорушення, які зазначені вище та необхідні для покладення на приватного нотаріуса відповідальності за заподіяння позивачу матеріальної та моральної шкоди.

Крім того, твердження позивача про те, що укладенню спадкового договору передувало посвідчення 16.09.2011 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 від імені відчужувача довіреності на підготовку документів для наступного укладання спадкового договору із зазначенням умов майбутнього договору не є підставою для задоволення позову, оскільки при посвідченні самого спадкового договору особа, яку уповноважив ОСОБА_5, а саме ОСОБА_7Ю, присутній не був, у посвідченні договору приймав участь сам відчужувач ОСОБА_5, який є дієздатним, погодився зі всіма умовами спадкового договору, розумів значення своїх дій, діяв добровільно, поставивши свій особистий підпис власноруч.

З урахуванням викладеного, не підлягають задоволенню й вимоги щодо стягнення і моральної шкоди.

Керуючись ст. 212 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання дії приватного нотаріуса незаконними, недбалими та відшкодування шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Вступна та резолютивна частини судового рішення виготовлені в нарадчій кімнаті в одному примірнику та проголошені в судовому засіданні 23 вересня 2016 року.

Повний текст рішення виготовлено 28 вересня 2016 р.

Суддя: І.П. Соболєва