Провадження № 2/522/3752/13
У Х В А Л А

Іменем УКРАЇНИ

«04» серпня 2016 року

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого судді Погрібного С.О.

за секретаря судового засідання Грищук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Порто-Франко» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, просила замінити особу стягувача Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «ПОРТО-ФРАНКО» на ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження за виконавчими листами Приморського районного суду м. Одеси, виданими 29.04.2013 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «ПОРТО-ФРАНКО» заборгованості за кредитним договором № 115/1-11 від 18.03.2011 року та за кредитним договором №172/2-11 від 28.04.2011року в сумі 2321395, 05 гривень (два мільйона триста двадцять одна тисяча триста девяносто пять гривень 05 копійок), а також стягнення в рівних частках з відповідачів на користь позивача судових витрат в розмірі 3219,00 гривень.

Представник позивача надав суду заяву, якою просив вказане клопотання розглянути за його відсутності, не заперечує щодо заміни сторони виконавчого провадження стягувача.

Представник відповідача ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні цієї заяви у звязку з наявністю спору між ПАТ АБ «ПОРТО-ФРАНКО» та ТОВ «ФК «ТОП ФІНАНС» про визнання дійсним договору факторингу, за яким права вимоги за кредитними договорами, де ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є боржниками та іпотекотаделями, переходять до нового кредитора ТОВ «ФК «ТОП ФІНАНС», та про визнання прав іпотекодержателя.

Відповідач ОСОБА_2 та заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце судового засідання сповіщалися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши заяву, матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

На виконанні у Відділі державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області перебуває виконавче провадження №42052507 за виконавчими листами Приморського районного суду м. Одеси, виданими 29.04.2013 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «ПОРТО-ФРАНКО» заборгованості за кредитним договором № 115/1-11 від 18.03.2011 року та за кредитним договором №172/2-11 від 28.04.2011року в сумі 2321395, 05 гривень (два мільйона триста двадцять одна тисяча триста девяносто пять гривень 05 копійок), а також стягнення в рівних частках з відповідачів на користь позивача судових витрат в розмірі 3219,00 гривень.

26 серпня 2014 року між ПАТ АБ «ПОРТО-ФРАНКО» та ТОВ «Фінансова компанія «ТОП ФІНАНС» укладений договір факторингу № 4, відповідно до умов якого до останнього перейшли права вимоги усіх зобов'язань за первинними договорами та договорами забезпечення.

Згідно з додатком № 1 до договору факторингу права вимоги переходять до ТОВ «ФК «ТОП ФІНАНС» за кредитним договором № 115/1-11 від 18.03.2011 року та за кредитним договором №172/2-11 від 28.04.2011року, укладених між ПАТ АБ «ПОРТО-ФРАНКО» та ОСОБА_2 Крім того, відповідно до цього додатку до вказаного договору факторингу до ТОВ «ФК «ТОП ФІНАНС» переходять права вимоги за договорами іпотеки, які посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 18.03.2011 року та 28.04.2011 року за реєстровими номерами 537 та 1223 відповідно, де ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є застоводавцями (іпотекодавцями).

При цьому, 13.05.2016 року до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження звернулася ОСОБА_1, яка 11.12.2015 року та 22.03.2016 року уклала договори відступлення прав вимоги за названими іпотечними договорами з ТОВ «АЛЬЯНС ФІНАНС».

Відповідно до підпунктів 1.2. цих договорів відступлення прав вимоги за іпотечними договорами розповсюджується в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги та включають: всі права іпотекодержателя, що передбачені умовами іпотечного договору; прав звернення стягнення на предмет іпотеки у відповідності до іпотечного договору.

Проте, ані заявницею, ані позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги за названими іпотечним договорами від ПАТ АБ «ПОРТО-ФРАНО» до ТОВ «АЛЬЯНС ФІНАНС», у звязку з чим суд не може встановити всіх обставин, за яких до ОСОБА_1 перейшли права вимоги за вказаними іпотечними договорами.

Додатково судом враховано, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області перебуває виконавче провадження за виконавчими листами Приморського районного суду м. Одеси, виданими 29.04.2013 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «ПОРТО-ФРАНКО» заборгованості саме за кредитними договорами № 115/1-11 від 18.03.2011 року та №172/2-11 від 28.04.2011року.

Таким чином, судом під час розгляду справи не вирішувалось питання про звернення стягнення на предмет іпотеки за договорами забезпечення кредитних правовідносин банку та боржників, права за якими перейшли, як стверджує заявник ОСОБА_1, до неї на підставі договорів про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, укладеними з ТОВ «АЛЬЯНС ФІНАНС» 11.12.2015 року та 22.03.2016 року.

Крім того, під час розгляду заяви судом зясовано, що існує невирішений судовий спір по цивільній справі №522/22217/14-ц за цивільним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТОП ФІНАНС» до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «ПОРТО-ФРАНКО», ОСОБА_5 про визнання дійсними договорів факторингу № 1 від 16.08.2014р.; № 2 від 22.08.2014р.; № 3 від 26.08.2014р.; № 4 від 26.08.2014р.; № 5 від 27.08.2014р., укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТОП ФІНАНС» та Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «ПОРТО-ФРАНКО» та визнання прав іпотекодержателя, за участі третіх осіб ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Дочірнє підприємство «Маккенлі», Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10.

Таким чином, суд зобовязаний взяти до уваги, що існує не вирішений на цей момент спір між позивачем в цьому провадженні ПАТ АБ «ПОРТО-ФРАНКО» та ТОВ «ФК «ТОП ФІНАНС» з приводу визнання недійсності щодо договору факторингу №4 від 26.08.2014 року, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 115/1-11 від 18.03.2011 року та за кредитним договором №172/2-11 від 28.04.2011року перейшло до ТОВ «ФК «ТОП ФІНАНС».

Отже, для здійснення заміни сторони виконавчого провадження стягувача у цих правовідносинах, заявник на підставі зазначених договорів про відступлення прав вимоги повинен беззаперечно набути статусу нового кредитора та заставодержателя за всіма заставами (іпотеками), укладеними між первісним кредитором та боржниками.

При цьому, існують обєктивні перешкоди для набуття заявником прав вимоги за цим спором у звязку з наявністю іншого спору про відступлення права вимоги за цими ж кредитними договорами та договорами забезпечення (договорами іпотеки), який розглядається в іншому судовому провадженні, цей спір остаточно судом не вирішений, з огляду на що суд дійшов висновку про недостатню обґрунтованість заяви та необхідність відмовити у задоволенні вимог цього клопотання.

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язково тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, суд розяснює стороні заявника його право на звернення з вказаним клопотанням до суду повторно після вирішення спорів стосовно правомірності укладання між ПАТ АБ «ПОРТО-ФРАНКО» та ТОВ «Фінансова компанія «ТОП ФІНАНС» договору факторингу № 4 від 26 серпня 2014 року.

Керуючись ст. 1077 ЦК України, ст. ст. 201, 378 ЦПК України, СУД

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Порто-Франко» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ С.О. ПОГРІБНИЙ

04.08.2016