Єдиний унікальний номер 341/1395/16-ц
Номер провадження 2/341/645/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 року Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гаполяка Т.В.

секретаря Томин Л.В.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житловик», третьої особи ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до КП «Житловик» та просить суд:

-визнати протиправним та скасувати наказ директора КП «Житловик» № 218-К від 13 липня 2016 року про її звільнення з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у звязку з скороченням чисельності працівників;

-поновити її на роботі друкаркою з 13 липня 2016 року;

-стягнути з відповідача в її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Судом залучено до участі у справі третьою особою директора КП «Житловик» ОСОБА_2

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що наказом директора КП «Житловик» № 218-К від 13 липня 2016 року її звільнено з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у звязку з скороченням чисельності працівників. Вважає дане звільнення незаконним, оскільки:

-постійно діюча профспілкова організація КП «Житловик», членом якої вона є відмовила у наданні згоди адміністрації КП «Житловик» у її звільненні;

-попереджаючи її про звільнення адміністрацією пропонувалась їй для заміщення лише вакантна посада лаборанта, однак вона мала намір бути переведеною на посаду інженера технолога фекально-очисних споруд. Однак, така посада їй не пропонувалась і при її зверненні до адміністрації відмовлено у переведенні на дану вакантну посаду.

Відтак, її звільнено з роботи з порушенням КЗпП України, а тому вона підлягає поновленню.

В судовому засіданні позивач, її представник адвокат ОСОБА_4 позов підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_5 позов заперечив. Заперечуючи позов покликався на те, що при звільненні позивача такій пропонувалась вакантна посада лаборанта хімічно-бактеріального аналізу єдина вакантна посада на яку можна було б перевести позивача враховуючи її кваліфікацію та досвід роботи. Інші вакантні посади з огляду на освіту та кваліфікацію позивача такій не могли пропонуватись. На бажану посаду інженера технолога ФОС позивач не могла бути переведена з огляду на невідповідність освіти та кваліфікації. Обовязки інженера технолога ФОС протягом двох років виконував старший майстер водоканалізаційного господарства, якого 04 серпня 2016 року переведено на дану посаду у звязку із скороченням посади старшого майстра ВКГ. Просив в задоволенні такого відмовити.

Третя особа ОСОБА_2 позов заперечив.

Заслухавши пояснення позивача, її представника, представника відповідача, дослідивши здобуті докази, приймаючи рішення по суті спору, суд враховує наступне.

Судом встановлено, що позивач 20 лютого 1996 року прийнята на роботу лаборантом хімічного аналізу водоочисних споруд водоканалізаційного господарства Бурштинської ДТЕС ВЕО «Львівенерго». 30 квітня 2001 року звільнена по переведенню в КП «Житловик», де 01 травня 2001 року прийнята на посаду секретар-друкарки. В період з 03 вересня 2014 року по 01 жовтня 2015 року тимчасово переведена на посаду начальника вимірювальної лабораторії на час декретної відпустки основного працівника.

В період з 19 червня 2015 року по 19 серпня 2015 року виконувала обовязки інженера технолога ВКГ з встановленою доплатою 25% посадового окладу.

Наказом директора КП «Житловик» № 18 від 20 квітня 2016 року внесено зміни до штатного розпису та скорочено штат та чисельність працівників, зокрема і посаду друкарки відділу водо каналізаційного господарства.

04 травня 2016 року позивачу вручено попередження про майбутнє звільнення з роботи та запропоновано переведення на посаду лаборанта хімікобактеріального аналізу.

17 травня 2016 року на спільному засіданні адміністрації та профспілки КП «Житловик» розглядалось подання адміністрації КП «Житловик» щодо погодження звільнення працівників з участю позивача. Профспілковою організацією відмовлено адміністрації в погодженні звільнення позивача.

Наказом директора КП «Житловик» № 218-К від 13 липня 2016 року звільнено позивача з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у звязку з скороченням чисельності працівників.

Перевіряючи, чи додержані власником або уповноваженим ним органом при звільненні працівників норми КЗпП України при звільненні, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ст. 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник …

Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з'явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

Рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов'язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо (ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 травня 2016 року у справі N 6-3048цс15).

Керівництвом роботодавця дотримано зазначені норми КЗпП України, оскільки попереджено позивача про наступне звільнення, запропоновано вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням її освіти, кваліфікації, досвіду (в період з 20 лютого 1996 року по 30 квітня 2001 року позивач працювала лаборантом хімічного аналізу), власник звернувся за згодою до виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, однак відмова не була мотивованою.

Відповідно до кваліфікаційних вимог на посаду інженера-технолога дільниці з обслуговування та ремонту фекальноочисних споруд приймаються особи, які мають вищу освіту відповідного напряму.

Сторонами не надано, відповідно судом не здобуто доказів на підтвердження освіти, кваліфікації, досвіду роботи позивача, які б забезпечили можливість працевлаштувати позивача на посаду інженера-технолога дільниці з обслуговування та ремонту ФОС чи будь яку іншу вакантну.

Судом не здобуто доказі на підтвердження недотримання відповідачем правил встановлених ст. 43 КЗпП України, щодо переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 60, 212 - 215 ЦПК України, ст.ст. 40, 43, 49-2, 143- 149 КЗпП України суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житловик», третьої особи ОСОБА_2 з вимогами:

-визнати протиправним та скасувати наказ директора КП «Житловик» № 218-К від 13 липня 2016 року про звільнення ОСОБА_1 з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у звязку з скороченням чисельності працівників;

-поновити ОСОБА_6 на роботі друкаркою з 13 липня 2016 року;

-стягнути з Комунального підприємства «Житловик» в користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу

-відмовити.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:ОСОБА_7