АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3198/16 Справа № 199/2746/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Руденко В. В. Доповідач - Ремез В.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді - Ремеза В.А.

суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової О.В.,

за участю секретаря - Синенка Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2016 року за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Петренко Катерина Володимирівна, Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним внаслідок нікчемності, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним внаслідок нікчемності, посилаючись на те, що бабусею ОСОБА_4 і матір'ю ОСОБА_5, є ОСОБА_8. Відповідач по справі ОСОБА_2 є також сином ОСОБА_8. 17.05.1994р. ОСОБА_8. склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповідала належну їй квартиру АДРЕСА_2 позивачу ОСОБА_4 У 2004р. у ОСОБА_8 стався перший інсульт, 7 днів вона перебувала в комі, потім вона прийшла до тями, але на рівні первинних рефлексів. Права сторона тіла її була повністю паралізована, вона не впізнавала людей і навіть близьких людей, намагалася щось говорити, але це були неузгоджені речення, або окремі слова, які не стосувалися події, були слова, сенс яких неможливо було зрозуміти, це був набір незрозумілих слів. Як тільки у ОСОБА_8 стався інсульт ОСОБА_5 звільнився з роботи і повністю себе присвятив догляду за хворою матір'ю. Так продовжувалося до квітня 2006 року. Саме в цей час йому терміново потрібно було зробити операцію на оці. Саме через цю термінову необхідність він звернувся до свого брата, відповідача по справі, і попросив доглянути тимчасово за матір'ю на час операції. Відповідач погодився, але зразу ж його дружина попросила паспорт ОСОБА_8, нібито для встановлення групи інвалідності. З червня 2006 року ОСОБА_5 знову почав доглядати за матір'ю. ОСОБА_2 скрив той факт, що коли ОСОБА_8 1 місяць 12 днів перебувала у нього, то був складений інший заповіт. ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_8 померла.

Для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачі звернулися до нотаріальної контори, однак було відмовлено в наданні зазначеного документу, в зв'язку з наявним пізніше складеним заповітом. Лише згодом з'ясувалось, що дружина ОСОБА_2, скориставшись тим, що ОСОБА_8 була у них малий проміжок часу, запросила нотаріуса і був складений інший заповіт на ім'я відповідача.

Позивачі вважають, що даний заповіт є недійсний, тому що ОСОБА_8 за станом свого здоров'я не могла вільно висловити свою думку, а також заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення. На підтвердження недійсності заповіту внаслідок його нікчемності, позивачі посилаються на порушення вимог щодо форми і посвідчення заповіту: а саме з приводу того, що сама ОСОБА_8 свідків і нотаріуса запрошувати не могла в силу своїх вад; в тексті заповіту не зазначено, чому запрошуються свідки; у голос ОСОБА_8 заповіт не читала, хоча це в тексті вказано; зазначено, що заповіт виконаний за допомогою загальноприйнятих технічних засобів, у той час коли нотаріус писав його власноручно.

Зазначали, що сам факт того, що заповіт був складений в присутності трьох свідків наводить на думку про неможливість такого посвідчення. В тексті заповіту відсутня вказівка на те, в зв'язку з якою вадою заповідачки був запрошений ОСОБА_9, а також свідки ОСОБА_10 і ОСОБА_11

Під час слухання іншої судової справи було встановлено, ОСОБА_8 не могла володіти правою стороною тіла, але лівою рукою вона їла, держала столову ложку, предмети. Про можливість їсти лівою рукою є висновок лікаря-невролога, у якого перебувала на обліку ОСОБА_8, тому вона вільно могла розписатися лівою рукою у присутності двох свідків. До того ж у ОСОБА_8. була туговухість, а тому для прочитання їй заповіту необхідно було кричати, однак це не було зазначено у заповіті. У зв'язку з цим, позивачі просять суд визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_8. 27.05.2006р., встановивши його нікчемність.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволені.

Визнано недійсним заповіт, складений ОСОБА_8. 27.05.2006р., посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петренко К.В. 27.05.2006р., зареєстрований в реєстрі за №1866, встановивши його нікчемність. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У позовних вимогах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що судом не в повному обсязі з'ясовані обставини справи, що мають значення для справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_5 скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.05.2006р. ОСОБА_8 склала заповіт, відповідно до якого вона заповіла усе належне їй майно ОСОБА_2

У зв'язку із хворобливим станом ОСОБА_8. заповіт було складено на дому за адресою її перебування в АДРЕСА_1 та підписано ОСОБА_9

Даний заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петренко К.В. у присутності свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11

ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_8 померла.

Згідно з ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Відповідно до п. 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року №20/5, (яка діяла на час посвідчення спірного заповіту), нотаріально посвідчувані правочини, а також заяви та інші документи підписуються у присутності нотаріуса. Якщо правочин, заява чи інший документ підписаний за відсутності нотаріуса, громадянин повинен особисто підтвердити, що документ підписаний ним. Якщо фізична особа внаслідок фізичної вади або хвороби не може власноручно підписати документ, то за її дорученням у її присутності та в присутності нотаріуса цей документ може підписати інша особа. Про причини, з яких фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не могла підписати документ, зазначається у посвідчувальному написі. Правочин за особу, яка не може підписати його, не може підписувати особа, на користь або за участю якої його посвідчено. Якщо фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії є сліпою, нотаріус, крім того, прочитує їй текст документа, про що на документі робиться відповідна відмітка. Якщо сліпа особа письменна, вона сама підписує документ.

Пунктом 157 вказаної Інструкції, зазначено, що заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем.

Нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів . Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним, про що зазначається ним перед його підписом. Якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою за правилами, викладеними в пункті 16 цієї Інструкції. Фізична особа, на користь якої заповідається майно, не вправі підписувати заповіт за заповідача.

Пунктом 161 вказаної Інструкції передбачено, що заповіт має бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало незрозумілостей чи суперечок після відкриття спадщини.

Нотаріус при посвідченні заповіту зобов'язаний роз'яснити заповідачу зміст статті 1241 ЦК України про право на обов'язкову частку у спадщині та зміст статті 1307 ЦК України щодо нікчемності заповіту на майно, яке є предметом спадкового договору.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_8. не самостійно у голос не читала заповіт через свій фізичний стан, а виразила свою волю лише словами «Так, ОСОБА_2», свідків запрошувала до своєї квартири дружина відповідача, на користь якого було складено заповіт, і заповіт не містить вказівки на причини, з яких ОСОБА_8. не могла підписати заповіт самостійно.

Крім того суд першої інстанції встановив, що нотаріус при складанні заповіту не роз'яснив заповідачу зміст ст. 1307 ЦК України.

Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_2 щодо нікчемності спірного правочину, як складеного з порушенням вимог щодо форми та посвідчення заповіту.

Проте колегія суддів не може погодитися із вказаними висновками з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 дізнався про складений ОСОБА_8. на ім'я ОСОБА_2 заповіт 07.07.2009р., і з вказаного часу почався відлік строку позовної давності в три роки який закінчився відповідно, 07.07.2012р.

Разом з тим ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним внаслідок нікчемності 14.04.2015р.

Відповідач у своїх запереченнях просив застосувати до виниклих правовідносин строк позовної давності (а.с. 72-74).

Відповідно до вимог ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем ОСОБА_5 доведено позовні вимоги до ОСОБА_2 щодо нікчемності складеного ОСОБА_8. на його ім'я заповіту від 27.05.2006р., як складеного з порушенням вимог щодо форми та посвідчення заповіту, однак заявлені вимоги ОСОБА_5 не підлягають задоволенню у зв'язку з пропуском ним строку позовної давності, а тому рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, та стягнення судових витрат підлягає скасуванню на підставі ст. 309 ЦПК України з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову ОСОБА_5 у задоволенні позову у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності, що є самостійною підставою для відмови позивачу у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2016р. в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним внаслідок нікчемності, та в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 судових витрат в сумі 243,60грн. скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним та судових витрат відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Рішення апеляційного суду вступає в силу з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді