Справа № 381/528/15-ц Головуючий у І інстанції Ковалевська Л. М.
Провадження № 22-ц/780/4601/16 Доповідач у 2 інстанції Гуль В. В.
Категорія 29 16.08.2016
УХВАЛА

Іменем України

16 серпня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Касьяненко Л.І., Іванової І.В.,

при секретарі: Тимошевській С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом посилаючись на те, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.10.2014 року з ОСОБА_5 стягнуто на користь позивача 17000 доларів США і 28928 грн та судові витрати в розмірі 2621 грн. Оскільки відповідач дане рішенння не виконує і через ці неправомірні дії відповідачі, що полягають у відсутності наміру повертати кошти, позивач просила стягнути з відповідача на свою користь завдану їй в зв'язку з цим моральну шкоду в розмірі 208 800 гривень, оскільки ці кошти вкрай необхідні для власного вжитку, доглядом за хворою матір'ю. При цьому просила стягнути судові витрати за проведену у с праві судово-психологічну експертизу в сумі 6 468 гривент та судовий збір в сумі 2 088 гривень. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2016 року у задоволенні позову відмовлено. В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати в зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального права та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до рішення Фастівського міськрайонного суду від 27.10.2014 року, що 22.01.2015 року набрало законної сили, з ОСОБА_5 було стягнуто на користь ОСОБА_4 борг у сумі 221 000 гривень, що еквівалентно 17000 дол.США і 28 928 гривень, що еквівалентно 1600 Євро та судові витрати у розмірі 2 621 гривню. Згідно наданих суду виписок з історії хвороби мати позивачки-Борсук С.М. періодично в період часу квітень-вересень 2014 року проходила діагностику та лікування в Київській обласній клінічній лікарні. На виконання ухвали Апеляційного суду Київської області від 15.01.2015 року та згідно постанови ДВС Фастівського МРУЮ від 02.03.2015 року (а.с.129), боржник ОСОБА_5 погасила борг перед ОСОБА_4 на загальну суму стягнення 252 549 гривень згідно поштового переказу № 0590 від 27.02.2015 року. Ухвалою суду від 21 квітня 2015 року за клопотанням позивача по справі була призначена судово-психологічна експертиза і згідно висновку експерта № 18265/15-61 від 08.02.2016 року моральна шкода позивачу визначена у розмірі 144 мінімальних заробітних плат. Експертиза проведена на підставі методики встановлення заподіяння моральної шкоди та методу оцінки компенсації спричинених страждань (розробник ОСОБА_6М.), реєстраційний код 14.1.04.

Судом встановлено, що Координаційною радою з проблем судової експертизи при Мін'юсті України 29.01.2016 року (висновок екпертизи 08.02.2016року) було прийнято рішення про припинення застосування Методики встановлення заподіяння моральної шкоди та методу оцінки компенсації спричинених страждань (розробник ОСОБА_6М.), реєстраційний код 14.1.04, за якою експертом визначено орієнтовний розмір грошового відшкодування моральної шкоди. Вказана інформація є загальнодоступною і міститься в Реєстрі методик проведення судових експертиз Міністерства юстиції України. Експертиза не прийнята судом до уваги, оскільки проведена на підставі методики, дія якої зупинена. Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з безпідставності позовних вимог, оскільки стягнення моральної шкоди за невиконання договору позики не передбачено законодавством.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону, оскільки згідно діючого законодавства особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках коли право на її відшкодування безпосередньо нормами Конституції України або у випадках, передбачених ст. ст. 280,611, 1167, 1168 ЦК України, а також іншими актами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди. За невиконання договору позики відшкодування моральної шкоди не передбачено законодавцем. Не передбачена така відповідальність і розпискою від 12 травня 2014 року, що підтверджує договір позики, про обов'язок відшкодування моральної шкоди. Також відсутня, передбачена законодавством підстава для стягнення моральної шкоди за невиконання рішення суду, тому вказані обставини спростовують доводи апеляційної скарги в цій частині про неправильне застосування судом норм матеріального права. В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що моральна шкода завдана позивачу через неправомірні дії відповідача, що полягають у приниженні честі, гідності, ділової репутації, проте позовні вимоги з цих підстав, позивачем не заявлялося в зв'язку з чим ці обставини не є предметом судового розгляду. В частині зауважень щодо висновку експертизи доводи апеляційної скарги також не грунтуються на вимогах закону, оскільки розмір відшкодування шкоди є оціночним поняттям і повноважним органом для його оцінки є суд.

Керуючись ст. ст. 308, 315 України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді