Справа № 2-119/09
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Юзьвяк Б.Г.

при секретарі Комісарук Г.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Заява обгрунтовується наступним. З метою забезпечення позову ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 06 листопада 2008 року, було накладено арешт на майно ОСОБА_4 (жителя ІНФОРМАЦІЯ_1), а саме на належну йому частину квартири в якій він проживає, а також на все майно та грошові кошти що йому належать.

26 вересня 2014 року ОСОБА_4 помер, що підтверджує свідоцтво про смерть серія І-ГЮ №1162452 від 27 вересня 2014 року видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській область.

Після смерті чоловіка відкрилася спадщина, яка складається з нерухомого майна, яке було зареєстроване за життя за ОСОБА_4. У шести місячний термін після смерті чоловіка, заявниця своєчасно звернулась з заявою до державного нотаріуса, прийняла спадщину та на початку січня 2015 року намагалася отримати свідоцтво на спадщину. Але як з'ясувалося там, що за базою даних Єдиного реєстру заборон відчудження об'єктів нерухомого майна, нерухоме майно яке перебуває у власності померлого знаходится під забороною відповідно до ухвали Дубенського міськрайонного суду від 06 листопада 2008 року.

28 січня 2015 року згідно постанови головного державного виконавця органу державної виконавчої служби Дубенського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_5 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-119/09 від 27 лютого 2009 року виданого Дубенським міськрайонним судом - закінчене.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Відповідно до ч. 5 ст. 154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно ст. 154 ЦПК України, п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.l2.2006p. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи, що наданий час помер ОСОБА_4, виконавче провадження закінчене, відповідно відпали підстави для забезпечення позову, тому попередньо вжиті заходи забезпечення позову слід скасувати. З огляду на викладені доводи, заявниця просить скасувати заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 06 листопада 2008 року та зняти арешт з майна ОСОБА_4 (жителя ІНФОРМАЦІЯ_1), а саме на належну йому частину квартири в якій він проживає, а також на все майно та грошові кошти що йому належать.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 підтримала заяву із викладених у ній підстав.

Стягувач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи.

Стягувач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що хоча кошти у відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки були стягнені судом ще у 2009 році, ці кошти, що стягнені судом, ОСОБА_1 не відшкодовані навіть на цей час, лише незначні суди в розмірі 60 гривень на місяць надсилались йому в місяць, тож він сам був змушений позичати гроші на придбання автомобіля.

Вислухавши пояснення заявниці та стягувача у цій справі, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення.

За змістом ч.3 ст.151 ЦПК України заходи забезпечення позову допускаються, якщо невжиття заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже такі заходи забезпечення позову були застосовані ухвалою суду від 06.11.2008 року з накладенням арешту на майно ОСОБА_4.

Заявниця наводить як підставу для скасування заходів забезпечення позову те, що її чоловік ОСОБА_4 помер а виконавче провадження з цих підстав закрито.

З такою підставою суд не може погодитись.

Ст.1282 ЦК України передбачає обов'язки спадкоємців щодо задоволення вимог кредитора.

Відповідно до змісту ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задоволити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержавного в спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задоволити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Отже за змістом цієї норми смерть спадкодавця, якщо у нього є спадкове майно, не припиняє його зобов'язань, а ці зобов'язання переходять до спадкоємців у межах вартості спадкового майна.

Сама заявниця зазначає, що відповідно до ст. 154 ЦПК України, п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.l2.2006p. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Потрібно звернути увагу на такі приписи наведені вище, що заходи забезпечення діють саме до виконання рішення суду, яким закінчився розгляд справи. І суд не вправі скасовувати заходи забезпечення позову при задоволенні позову до виконання рішення суду, за винятком випадків, коли потреба в забезпечення відпала, або змінились обставини, що зумовили його застосування.

В данному випадку рішення суду з 2009 року до цього часу так не і виконано, а отже потреба і застосування заходів забезпечення позову не відпала. А тому суд вважає що скасовувати заходи забезпечення позову є передчасним.

Керуючись. ст.154, 293 ЦПК України

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 відмовити за необгрунтованістю заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області протягом п'яти днів з дня проголошення, через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: