Справа № 738/1570/16-ц
№ провадження 2/738/413/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2016 року Менський районний суд

Чеpнiгiвської областi

в складi:

суддi ОСОБА_1,

секретаря Костюк І.А.

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi цивільну спpаву за позовом ОСОБА_2 до Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на нерухоме майно. Позов мотивований тим, що 21 жовтня 1988 року помер ОСОБА_7, після смерті якого відкрилась спадщина на частку у житловому будинку по вул. Степова (Радянська), 62 в с. Синявка Менського району Чернігівської області та інше майно. Його спадкоємцем першої черги за законом була дружина ОСОБА_7, яка прийняла спадщину після померлого спадкодавця. 04 січня 2016 року померла мати позивачки ОСОБА_7, після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Степова (Радянська), 62 в с. Синявка Менського району Чернігівської області та інше майно. Позивачка, як спадкоємцець першої черги за законом, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння по вул. Степова, 62 в с. Синявка, проте у його видачі нотаріусом їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спірний будинок та рекомендовано визнати право власності на нерухоме майно в судовому порядку. Позивачка в своїй позовній заяві зазначає, що відповідно до довідки сільської ради станом на 15.04.1991 року вказане домогосподарство мало статус колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_7, а членами двору ОСОБА_7 та ОСОБА_5, проте посилаючись на п.г ст..6 постанови ВСУ «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року вважає, що ОСОБА_5 втратив право на свою частку в колгоспному дворі по вул. Степова, 62 в с. Синявка, в звязку з пропуском трирічного строку позовної давності. Позивачка просить суд визнати за ОСОБА_7 та ОСОБА_7 право власності в рівних частках, а саме по 1/2 частині кожному в домогосподарстві по вул. Степова, 62 в с. Синявка; визнати за нею право власності на спадкове майно за законом, що відкрилось після смерті спадкодавця матері, ОСОБА_7,яка померла 04 січня 2016 року в м. Чернігові, на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані по вул. Степова, 62 в с. Синявка Менського району Чернігівської області.

Позивачка в судове засідання не зявилась, в позовній заяві просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання не зявились, до суду надали заяви про розгляд справи без їх участі, позов визнають.

Представник відповідача Синявської сільської ради Менського району будучи повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов до наступного висновку.

Згідно із Законом УРСР «Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР» (від 02 червня 1968 року) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особового рахунку записувались прізвище, імя по батькові глави сімї, на імя якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України «Про власність» 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15 квітня 1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачено, самовільно збудованими вони також не являються так як були збудовані та зареєстровані згідно діючого на той час законодавства.

Як вбачається з довідки (витягу з погосподарської книги) №8 на 1991-1995 роки, станом на 15.04.1991 року домогосподарство по вул. Степова (Радянська), 62 в с. Синявка Менського району Чернігівської області мало статус колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_7, зареєстрований з 15.01.1932 року по 21.10.1998 року, членами двору: його дружина ОСОБА_7, зареєстрована з 15.06.1963 року по 04.01.2016 року, син ОСОБА_5, зареєстрований з 11.07.1967 року по березень 1992 року вибув в м. Мена.

Суд враховує, що відповідно до розяснень, викладених в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року зі змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; г) згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст. 123 даного кодексу визначено, що розмір часток члена колгоспного двору встановлюється виходячи із рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, з урахуванням вищезазначених норм та записів в погосподарської книги встановлено, що спірний будинок мав статус колгоспного двору та належав на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у рівних частках, а саме по 1/3 частці кожному.

Судом встановлено, що 21 жовтня 1998 року помер ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9).

Після його смерті відкрилась спадщина на його частку в житловому будинку по вул. Степова, 62 в с. Синявка Менського району Чернігівської області та інше майно.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_7 була його дружина ОСОБА_7 (а.с.11), яка фактично прийняла спадщину після його смерті, оскільки на час відкриття спадщини була зареєстрована та проживала разом із спадкодавцем по вул. Степова, 62 в с. Синявка, що підтверджується довідкою Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області від 06 липня 2016 року №614.

Крім того, як вбачається із спадкової справи №551 від 22 листопада 2001 року ОСОБА_7 звернулася із заявою про прийняття спадщини після померлого 21 жовтня 1998 року чоловіка ОСОБА_7 та 18 квітня 2008 року оформила свої спадкові права на грошові заощадження спадкодавця.

Отже з урахуванням викладеного, частка ОСОБА_7 зростала з 1/3 до 2/3 часток у житловому будинку по вул. Степова, 62 в с. Синявка Менського району Чернігівської області.

04 січня 2016 року в м. Чернігові померла ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ №270168 (а.с.10).

Після її смерті відкрилась спадщина на 2/3 частки в житловому будинку по вул. Степова, 62 в с. Синявка Менського району Чернігівської області та інше майно.

Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується матеріалами справи (а.с.12, 13).

З матеріалів спадкової справи №71/2016, заведеної за заявою ОСОБА_2 вбачається, що остання звернулася до Менської районної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Інші спадкоємці за законом першої черги ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовилися від належної їй частки в спадковому майні після померлої 04 січня 2016 року матері ОСОБА_7., про що свідчить наявні в матеріалах спадкової справи їх заяви. ОСОБА_2 оформила свої спадкові права на земельні ділянки, про що отримала відповідні свідоцтва.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1580/02-31 від 05.07.2016 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок №62, що розташований по вул. Степова в с. Синявка Менського району Чернігівської області у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього.

Згідно із звітом про оцінку майна: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою село Синявка вулиця Степова, 62 вбачається, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами складає 15945,00 грн. (а.с.23-47).

Згідно повідомлення КП Чернігівське МБТІ від 01.03.2016 року №19, право власності на домоволодіння по вул. Степова,62 в с. Синявка станом на 31.12.2012 року не зареєстровано.

Дослідженням технічного паспорту, виготовленого Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації, встановлено, що будівництво спірного будинку з надвірними будівлями завершено, будинок має такі характеристики: житловий будинок А-1, погріб з шийкою В-1, прибудова А1-1, прибудова д-1, сарай Б-1, сарай Б1-1, навіс Б2-1, сарай Б3-1, сарай Г-1, літня кухня Д-1, ганок а-1, колодязь питний №1 (а.с.18-22).

Позивачка в своїх позовних вимогах ставить питання про визнання за кожним із спадкодавців : ОСОБА_7 та ОСОБА_7 ( які померли ОСОБА_8 21.10.1998 , ОСОБА_7 04.01.2016) право власності на 1/2 частину домогосподарства , що розташоване за адресою: вул. Степова, 62 в с. Синявка Менського району Чернігівської області .

Відповідно до ст. 9 Цивільного кодексу України (1963 року ) , правоздатність громадянина припиняється із смертю . За змістом ст.10 УК України ( 1963 року ) , складовою частиною правоздатності громадянина є право мати майно у власності . Відповідно ст. 25 ч.2 та ч.4 Цивільного кодексу України 2004 року ) , цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження , а припиняється у момент її смерті . За змістом ст. 26 ч.3 ЦК України ( 2004 року ) , складовою частиною правоздатності громадянина є право на усі майнові права .

Виходячи з вищезазначеного , суд вважає за неможливе визнавати право власності на майно за померлими особами , тому в цій частині позовних вимог слід відмовити .

Позивачка в своїй позовній заяві посилається на те, що відповідач ОСОБА_5 хоча і був зареєстрований станом на 15 квітня 2016 року у спірному будинку, проте вибувши з домогосподарства у 1992 році не скористався своїм правом на витребування своєї частки у колгоспному дворі, пропустив трирічний строк позовної давності, а тому втратив право на свою частку в колгоспному дворі.

Із вказаними твердженнями позивача суд не може погодитись оскільки питання даних правовідносин регулюються ЦК УРСР 1963 року та Законом України «Про власність», де передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

З матеріалів справи вбачається що ОСОБА_5 станом на 15.04.1991 року мав право на частку в колгоспному дворі, а отже вказане право збереглося за ним і до тепер .

За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та визнання за позивачем право власності на 2/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані по вул. Степова (Радянська), 62 в с. Синявка Менського району Чернігівської області, після померлої 04 січня 2016 року матері ОСОБА_7 В решті позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 9,10, 120, 123 ЦК УРСР 1963 року, ст. ст. 16, 25,26, 328, 392, 1218, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 174, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове нерухомого майно за законом, що відкрилось після смерті спадкодавця, матері - ОСОБА_7, померлої 04 січня 2016 року в м. Чернігові, на 2/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в селі Синявка по вулиці Степова, 62 Менського району Чернігівської області.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.Г. Сова