НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/7843/15
№ 2-о/183/21/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2016 року

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.

секретаря Макаренко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

в с т а н о в и в :

21 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилався на те. що 09 вересня 2014 року померла його мати ОСОБА_3.

ОСОБА_3 на час смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто, на тимчасово окупованій території України.

Факт смерті ОСОБА_3 підтверджується довідкою про смерть від 05 серпня 2015 року серія 35 № 010473, яка видана Керченським відділенням судово-медичної експертизи.

11 вересня 2014 року Керченським органом записів актів цивільного стану було видане свідоцтво про смерть ОСОБА_3, серія І-АЯ № 504924.

Заявник зазначив, що за життя, 17 лютого 2014 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу ОСОБА_2, відповідно до якого заповідала йому, ОСОБА_1 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

05 листопада 2015 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу ОСОБА_2 винесена постанова, відповідно до якої йому, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після ОСОБА_3, померлої 09 вересня 2014 року, в звязку з тим, що ним наданий документ свідоцтво про смерть, яке видане органом державної реєстрації актів цивільного стану Російської Федерації на імя особи, яка на день смерті мешкала на території, що знаходить ся під юрисдикцією України.

В звязку з наведеним, в заяві ОСОБА_1 просив суд:

-встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, померла 09 вересня 2014 року в місті Керч, Республіка Крим, на тимчасово окупованій території України;

-встановити, що місцем відкриття спадщини після ОСОБА_3, померлої 09 вересня 2014 року є м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

В судове засідання заявник не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, вимоги підтримує.

Заінтересована особа - приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася.

Суд, дослідивши надані заявником докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 05 листопада 2015 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу ОСОБА_2 винесена постанова, відповідно до якої ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після ОСОБА_3, померлої 09 вересня 2014 року, в звязку з тим, що ним наданий документ свідоцтво про смерть, яке видане органом державної реєстрації актів цивільного стану Російської Федерації на імя особи, яка на день смерті мешкала на території, що знаходить ся під юрисдикцією України.

У відповідності до медичного свідоцтва про смерть від 05 серпня 2015 року серія 35 № 010473, яка видана Керченським відділенням судово-медичної експертизи, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживала: Російська Федерація, Крим, АДРЕСА_2, померла 09 вересня 2014 року; місце смерті - Російська Федерація, Крим, м. Керч, вул. Ж.Дудник №1, стаціонар лікарні; обставини смерті: 09.09.2014 року в АДРЕСА_2 при невстановлених обставинах упала з пятого поверху; причини смерті: травматичний шок, численні переломи ребер внаслідок падіння, плигання або штовхання з висоти з невизначеним наміром.

Згідно до Свідоцтва про смерть, виданого 11 вересня 2014 року Керченським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, серія І-АЯ № 504924, ОСОБА_3 померла 09 вересня 2014 року в м. Керч Республіки Крим Російська Федерація, актовий запис за № 187 від 11 вересня 2014 року.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», 1. Тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. 2. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», 1. Для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається, крім іншого: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій;

Згідно до вимог ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» 1. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 2. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. 3. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, у віджповідності до вищенаведеного закону України, свідоцтво про смерть ОСОБА_3, яке видане від імені Російської Федерації є недійсним та не створює юридичних наслідків.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення, у тому числі факт 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно до вимог ст. 257-1 ЦПК України 1. Заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. 2. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. 3. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. 4. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. 5. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Враховуючи надані заявником докази, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшли підтвердження факти, на які посилається заявник, в звязку з чим, вимога про встановлення факт смерті особи на тимчасово окупованій території підлягають задоволенню.

Суд приходить до висновку, що в задоволенні вимог в частині встановлення місця відкриття спадщини після ОСОБА_3, померлої 09 вересня 2014 року є м. Новомосковськ Дніпропетровської області належить відмовити, з наступного.

Згідно до ст. 234 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження явності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи віддсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до ст. 1221 ЦК України, 1. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. 2. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. 3. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом.

Згідно до вимог ст. 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» 1. У разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. 2. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, а нерухоме майно або основна його частина, у разі відсутності нерухомого майна - основна частина рухомого майна знаходиться на території, передбаченій частиною першою цієї статті, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. 3. Спадкова справа підлягає реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, ст. 1221 ЦК України та ст. 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» чітко встановлене місце відкриття спадщини особи, яка померла тимчасово окупованій території, яке, крім іншого є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців.

Оскільки ОСОБА_1, як спадкоємець, подав заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу ОСОБА_2, місцем відкриття спадщини згідно вимог ст. 1221 ЦК України та ст. 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є м. Новомосковськ Дніпропетровської області і встановлення окремо факту встановлення місця відкриття спадщини після ОСОБА_3, померлої 09 вересня 2014 року не вимагається.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 3, 5-8, 10, 57, 60, 212, 214, 215, 234, 256, 257-1 ЦПК України,

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, яка проживала: Російська Федерація, Крим, АДРЕСА_2, померла 09 вересня 2014 року на тимчасово окупованій території України; місце смерті - Російська Федерація, Крим, м. Керч, вул. Ж.Дудник №1, стаціонар лікарні; обставини смерті: 09 вересня 2014 року в АДРЕСА_2 при невстановлених обставинах впала з пятого поверху; причини смерті: травматичний шок, численні переломи ребер внаслідок падіння, плигання або штовхання з висоти з невизначеним наміром.

В задоволенні іншої частини заяви ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.І. Городецький