Справа № 361/2473/15-ц
Провадження № 2/361/52/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Маценко Н.П.

при секретарі Телепі Т.А.

розглянувши у відкритому судовому у засіданні залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Броварського району Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи Управління Держгеокадастру у Броварському районі Київської області, товариства з обмеженою відповідальністю «Укргеоземпроект» про зобовязання усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою; визнання недійсним рішення селищної ради; визнання недійсними державних актів на право приватної власності на землю та визнання недійсним договору дарування земельної ділянки

в с т а н о в и в:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просить суд зобовязати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні позивачем земельною ділянкою, розташованою за адресою: смт. Велика Димерка Броварського району Київської області, вул. Лермонтова, 31; визнати недійсним рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради від 22.02.1998 року №1610 «Про передачу земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_4.»; визнати недійсним державний акт серії ІІІ-КВ №064733 на право приватної власності на землю, виданий ОСОБА_4; визнати недійсним договір дарування земельної ділянки від 07.04.2005 року, посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого у реєстрі за №1681; визнати недійсним державний акт серії ЯБ №783395 на право приватної власності на землю, виданий 30.03.2006 року ОСОБА_3; стягнути із ОСОБА_3 на свою користь понесені судові витрати .

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є власником будинку № 31 та земельної ділянки загальною площею 0,5233 га з них 0,1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,3733 га для ведення особистого селянського господарства за адресою Київська область, Броварський район, смт. В.Димерка, вул. Лермонтова, 31.

На даний час суміжним землевласником від точок Г до А та від Д до Е є ОСОБА_3 відповідач у справі, якій згідно із державним актом серії ЯБ № 783395 належить земельна ділянка площею 0,1900 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, що розташована за адресою смт. В.Димерка, вул. Лермонтова, 29.

Дану земельну ділянку відповідач ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 07.04.2005 року отримала від ОСОБА_4, якому згідно із рішенням виконкому ОСОБА_2 сільської ради № 1610 від 22.02.1998 року передана у власність. Оскаржуване рішення про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_4 вважає таким, що прийнято з порушенням встановленого порядку та на підставі невірно виготовленої технічної документації.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.12.2013 року його зобовязано усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_3 земельною ділянкою по вул. Лермонтова. 29 у смт. В.Димерка шляхом демонтажу та перенесення встановленого паркану на межу земельних ділянок № 29 і 31 по вул. Лермонтова у смт. В.Димерка.

Після постановлення вказаного судового рішення за клопотанням ОСОБА_2 селищної ради ТОВ «Укргеоземпроект» проведено інвентаризацію спірних земельних ділянок, виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) межі земельних ділянок у натурі. У результаті проведеної інвентаризації виявлено помилку при виготовленні технічної документації по оформленню права власності на земельну ділянку по вул. Лермонтова, 29, а саме не вірне розташування земельної ділянки допущеної у координатах поворотних точках земельної ділянки у результаті чого відбулося накладення на земельну ділянку по вул. Лермонтова, 31 площею 0,0092 га.

Державним кадастровим реєстратором Управління Держземагентства у Броварському районі йому відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав наявного накладення з ділянкою, що належить ОСОБА_3

Далі вказує, що у результаті невірно виготовленої технічної документації по оформленню права власності на земельну ділянку по вул. Лермонтова №29, план зовнішніх меж земельної ділянки, а саме межа від Б до В у державному акті на землю ОСОБА_3 позначена невірно, тобто відповідно до плану зовнішніх меж земельних ділянок порушені межі його земельних ділянок від точок Г до А та від Д до Е та відбулось з накладення земельної ділянки № 29 на земельну ділянку №31 по вул. Лермонтова, в результаті чого він, як власник втрачає право на частину власної земельної ділянки площею 112 кв. м. З наведених підстав змушений звернутися до суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні фабулі позовної заяви.

Представник позивача ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_7 позовні вимоги не визнала, пояснила, що позивачем не доведено факту, що технічну документацію по оформленню права власності на земельну ділянку по вул. Лермонтова №29 виготовлено з порушенням норм законодавства України. Фактично у результаті порушення меж земельних ділянок позивачем ОСОБА_1 відбулось накладення на земельну ділянку відповідача ОСОБА_3, Просила суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_8 позовні вимоги не визнав, підтримав пояснення дані представником ОСОБА_7. Л.І.

Відповідач ОСОБА_2 селищна рада Броварського району Київської області у судове засідання не зявилася, направила листа з проханням слухати дану справу відсутності її представника.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, про день і час розгляду даної справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи у його відсутності до суду не надходила.

Третя особа Управління Держгеокадастру у Броварському районі Київської області в судове засідання не зявилося, направило листа з проханням слухати дану справу у відсутності його представника за наявними у матеріалах справи доказами.

Представник третьої особи ОСОБА_9 позовні вимоги не визнав, пояснив, що державні акти на імя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виготовлені не вірно, без фактичних меж користування.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, заперечення представників відповідача, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання передбачено ч.1 ст. 15 ЦК України. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (ст. 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (ч.1ст. 55).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.03.2003 року належить житловий будинок № 31 по вул. Лермонтова у смт. В.Димерка Броварського району Київської області.

Відповідно до державних актів серії ЯК № 312751 та серії ЯК № 308648, виданих 14.09.2010 року позивачу на праві власності належать земельні ділянки площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,3733 га для ведення особистого селянського господарства за адресою смт. В.Димерка, вул. Лермонтова, 31. Із планів опису меж земельних ділянок вбачається, що ОСОБА_3 є суміжним землевласником ОСОБА_1 у точках від Д. до Е та від Г до А.

Із матеріалів справи вбачається, що 07 квітня 2005 року ОСОБА_4 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого у реєстрі за № 1681 передав у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,190 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою вул. Лермонтова, смт. В.Димерка Броварського району Київської області.

Дана земельна ділянка належала дарувальнику ОСОБА_4 на підставі державного акту серії ІІІ-КВ №064733 на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради №1610 від 22 лютого 1998 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю ОСОБА_2 селищної ради 31 жовтня 2001 року за №799.

Відповідно до плану меж земельної ділянки земельна ділянка ОСОБА_3 межує із земельною ділянкою, яка належить позивачу ОСОБА_1, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Велика Димерка, вулиця Лермонтова, 31.

Право власності ОСОБА_3 на вищевказану земельну ділянку площею 0,190 га підтверджується державним актом на право власності, виданим 30 березня 2006 року серії ЯБ № 783395.

Рішеннями № РВ -014 та № РВ -014 від 17.12.2014 року ОСОБА_1 відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру у звязку із знаходженням в межах земельних ділянок, які передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Із матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2011 року ОСОБА_3 через невідповідність меж земельних ділянок державним актам на право власності, зверталася із позовною заявою до суду про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Так, рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.12.2013 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 05.02.2014 року зобовязано ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_3 земельною ділянкою, розташованою за адресою Київська область, Броварський район, смт. В.Димерка, вул. Лермонтова, 29 шляхом демонтажу та перенесення, встановленого паркану на межу земельних ділянок № 29 та № 31 по вул. Лермонтова у смт. В.Димерка. При розгляді вказаної справи по суті судом призначалася судова земельно-технічна експертиза. Так, з висновку експерта від 07.10.2013 року вбачається, що порушена межа земельної ділянки № 29 по вул. Лермонтова з боку сусіднього землекористувача ОСОБА_1 на загальну площу 0,0092 га. Порушення межі земельної ділянки № 31 з боку сусіднього землекористувача ОСОБА_3 на загальну площу 0,0021 га. Вказане рішення суду щодо усунення перешкод перебуває на виконанні у відділі ДВС Броварського МРУЮ та до цього часу не виконане.

Із матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 звертався із заявою до ОСОБА_2 селищної ради Броварського району Київської області про скасування рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради №1610 від 22.02.1998 року «Про передачу земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_4О.».

На підставі вказаної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 селищною радою Броварського району Київської області було винесено рішення №569 ХХХ-УІ від 26 листопада 2014 року, яким скасовано рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради №1610 від 22.02.1998 року «Про передачу земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_4О.».

Не погоджуючись з рішенням ОСОБА_2 селищної ради Броварського району Київської області №569 ХХХ-УІ від 26 листопада 2014 року, ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом про скасування зазначеного рішення селищної ради.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 червня 2015 року визнано протиправним та скасовано рішення ОСОБА_2 селищної ради Броварського району Київської області від 26.11.2014 року № 569 ХХХ-УІ про скасування рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради від 22.02.1998 року № 1610 «Про передачу земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_4О.».

Заявляючи вимоги про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, договору дарування та державного акта на право власності на земельну ділянку, позивач указує на те, що технічна документація на імя ОСОБА_3 виготовлена із порушенням норм чинного законодавства.

Положеннями статей 116, 118 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності або права користування земельними ділянками на підставі рішень органів місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт виданий, із дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема статтями 116, 118 ЗК України (правова позиція Верховного Суду України згідно з постановою № 6-93цс13 від 23 жовтня 2013 року).

При розгляді даної справи по суті, судом не здобуто достатніх та достовірних доказів незаконності оскаржуваного рішення органу місцевого самоврядування. При цьому норм законодавства, яким би рішення безпосередньо не відповідало позивач при розгляді даної справи по суті суду не навів, так як і доводів у чому саме полягає порушення його прав.

Відповідно до пункту г) частини третьої статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (частина перша статті 155 ЗК України).

Згідно зі статтею 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

В силу статей 321, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом, а припинення права власності можливе лише з підстав, передбачених статтею 346 ЦК України.

На думку суду, ОСОБА_3 у визначеному законом порядку набула право власності на земельну ділянку, доказів, якими спростовуються правомірність набуття останньою права власності на земельну ділянку, судом здобуто не було. Оскаржуваний позивачем правочин дарування від 07.04.2005 року відповідає вимогам ст. 203 ЦК України, жодних підстав для визнання його недійсним, судом при розгляді даної справи встановлено не було.

При розгляді даної справи по суті судом призначалася судова земельно-технічні експертиза. З висновку експерта №8331 судової земельно-технічної експертизи від 07.12.2015 року по четвертому питанню встановлено, що відповідно до Схеми в південно-західній частині спільної межі досліджуваних земельних ділянок наявне порушення меж землекористування відповідно до правовстановлюючих документів на дані земельні ділянки. Площа порушення становить 0,0126 га, що відображено в експертному висновку. Південно-західна частина відображена на схемі до висновку експертизи №8331. Як вбачається зі схеми до висновку експертизи №8331 червоним кольором визначені межі земельної ділянки позивача згідно державного акту, фіолетовим кольором визначені межі земельної ділянки у фактичному користуванні позивача та синім кольором повністю зафарбовано порушення землекористування досліджуваних земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів на земельні ділянки, з чого вбачається, що саме позивач вийшов за межі своєї земельної ділянки.

З вищевказаного висновку експерта також вбачається, що технічна документація на земельні ділянки № 29 та 31 по вул. Лермонтова у смт. В.Димерка та їх затвердження не в повній мірі відповідають вимогам земельного законодавства та іншим нормативно правовим документам з питань землеустрою та землекористування. Разом з тим описані факти невідповідності у описовій частині висновку експерта не можуть бути підставою для визнання недійсними правовстановлюючих документів державних актів, а саме щодо невірного зазначення назви акту, наявність у технічній документації довідки про грошову оцінку, що не передбачено Інструкцією а. с. 198-199. Наявності будь-яких інших відповідностей експертом наведено не було. До того ж порушення у технічній документації стосуються обох сторін у справі, які є власниками земельних ділянок № 29 та № 31 по вул. Лермонтова у смт. В.Димерка. Листи видані ОСОБА_2 селищною радою Броварського району від 07.11.2014 року а.с. 26 та від 18.02.2015 року а.с. 29 щодо неправильного виготовлення технічної документації на імя ОСОБА_4, судом не можуть бути прийняті до уваги, так як вказані обставини повинні бути підтверджені іншими засобами доказування. Разом з тим викладені у листах інформація свого підтвердження при розгляді даної справи по суті не знайшла.

Вимога позивача щодо усунення ОСОБА_3 перешкод у користуванні ОСОБА_1 земельної ділянки є не обґрунтованою, не підтверджується висновком експертизи, проведеної у рамках даної справи та суперечить рішенню Броварського міськрайонного суду Київської області по справі №1007/11216/2012 від 04.12.2013 року, яким зобовязано саме ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_3 земельною ділянкою, розташованою за адресою: смт. Велика Димерка Броварського району Київської області, вулиця Лермонтова, 29, шляхом демонтажу та перенесення встановленого паркану на межу земельних ділянок №№ 29 і № 31 по вулиці Лермонтова у смт. Велика Димерка Броварського району Київської області.

Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність у розумінні ст. 60 ЦПК України заявлених позовних вимог про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, визнання недійсними державних актів на право приватної власності на землю, договору дарування земельної ділянки та рішення органу місцевого самоврядування.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Броварського району Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи Управління Держгеокадастру у Броварському районі Київської області, товариства з обмеженою відповідальністю «Укргеоземпроект» про зобовязання усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою; визнання недійсним рішення селищної ради; визнання недійсними державних актів на право приватної власності на землю та визнання недійсним договору дарування земельної ділянки відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. П. Маценко