Справа №442/3784/16-ц
Провадження №2/442/1416/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 11238,41 грн. за кредитним договором № б/н від 23.11.2012 року та судові витрати в розмірі 1378 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до договору б/н від 23.11.2012 року ОСОБА_3 отримала кредит в розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У відповідності до Умов та Правил надання банківських послуг Банк залишає за собою право в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит. В свою чергу відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.03.2016 року має заборгованість у розмірі 11238,41 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 266,87 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом 6810,19 грн., заборгованості за пенею та комісією 3150,00 грн., а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил банківських послуг 500 грн. фіксованої частини, 511,35 грн. - процентної складової.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву, якою просив слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав з мотивів викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не зявилася, подала заяву, якою просить слухати справу без її участі, позовні вимоги визнала частково.

Відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Судом беззаперечно встановлено, що 23.11.2012 року між позивачем ОСОБА_2 акціонерним товариством «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_3 було підписано договір у виді анкети-заяви разом з Умовами та Правилами, які складають між нею та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а/с 5). Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг відповідач отримав у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку грошові кошти зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Одним із безпосередніх обовязків відповідача за кредитним договором є відповідно до укладеного графіку щомісячними платежами повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним.

Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Із матеріалів даної цивільної справи вбачається, що в порушення умов вказаних кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту із його складовими частинами, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 31.03.2016 року становить 11238,41 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 266,87 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом 6810,19 грн., заборгованості по комісії 3150,00 грн., а також штрафів відповідно до умов договору в розмірі 1011,35 грн., що випливає із розрахунку заборгованості за договором № б/н від 23.11.2012 року (а/с 4).

За вимогами статей 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України.

Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача суд зазначає наступне.

Відповідно до умов кредитування передбачено, що у випадку несвоєчасного погашення боргу, позичальник сплачує пеню у розмірі 30 % за кожен день протермінування кредиту та 1% від суми боргу, але не менше 10 гривень в місяць нараховується 1 раз в місяць при наявності просрочки по кредиту чи процентам 5 і більше днів при наявності протермінування на суму більше 50 грн. (а/с 6).

При цьому, відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, суд має право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір в тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через неспівмірність з розміром основного зобов'язання.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строки, встановлені договорами.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу.

Таким чином, перевіряючи наведені розрахунки пені, суд зазначає, що розмір пені, заявлений позивачем в сумі 3150,00 грн. значно перевищує суму наданого відповідачу кредиту, а також суму залишкової заборгованості за кредитом, яка становить 266,87 грн.

На підставі наведеного, виходячи із принципів об'єктивності, реальності і справедливості суд вважає за необхідне зменшити розмір пені до 266,87 грн., виходячи з суми основної заборгованості за кредитом.

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15.

З огляду на вищевказане суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафу (фіксована частина) 500 грн., а також штрафу (процентна складова) 511,35 грн. задоволенню не підлягають.

В той же час є підставними вимоги про стягнення заборгованості : за кредитом 266,87 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом 6810,19 грн., заборгованості по комісії та пені 266,87 грн.

Також на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, що були ним понесені, а саме сплаченого судового збору у розмірі 1378,00 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 526,527,530,615,625,1052,1054 ЦК України, ст.ст. 2, 10,11,57-60,88,209,212-215, 224, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.11.2012 року в сумі 7343.93 грн., що складається з заборгованості за кредитом 266,87 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом 6810,19 грн., заборгованості по комісії та пені 266,87 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства «Приватбанк» 1378, 00 грн. судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення з дня отримання такого.

Суддя О.Б.Нагірна