АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/121/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 30 Фай В. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКорнієнко Н. В.
суддівГончар Н. І. , Пономаренка В. В.
при секретаріГончар Л. В.

з участю адвокатів: Вовка І.В., Сидоренка Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційні скарги ОСОБА_8 та представника позивачів Вовка Івана Володимировича на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 09 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_9, ОСОБА_10 до ОСОБА_8, Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсал Спецтехніка» про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, що спричинило смерть близьких родичів,

в с т а н о в и л а :

27 серпня 2015 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, що спричинила смерть близьких родичів, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року близько 19 години по вул. Жовтневій в с.Митлашівка, Драбівського району, Черкаської області, біля будинку № 82 сталася дорожньо транспортна пригода за участю водія автомобіля марки «SEAT- INKA» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_8 та автомобіля АЗЛК 2140 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_11.

В автомобілі АЗЛК знаходилися: позивач ОСОБА_9., його батько ОСОБА_11, бабуся ОСОБА_12, ОСОБА_13.

Причиною дорожньо-транспортної пригоди стало порушення ОСОБА_8 правил дорожнього руху України, який не надав перевагу в русі автомобілю «АЗЛК-2140» під керуванням ОСОБА_11, що рухався в зустрічному напрямку та допустив зіткнення з останнім. Внаслідок ДТП ОСОБА_11 загинув на місці події, а пасажир ОСОБА_12 від отриманих травм померла в Драбівській ЦРЛ. Смерть ОСОБА_12 настала від травматичного шоку, внаслідок політравми, у вигляді множинних переломів кісток тазу з пошкодженням.

Вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 23 грудня 2008 року ОСОБА_8 засуджено за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України до позбавлення волі на 7 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Позивачі вказують, що скоєння злочину ОСОБА_8 завдало їм непоправної моральної шкоди, позбавило рідних загиблого сенсу життя. Загибель близьких родичів змусило позивачів пройти важку процедуру похорон ОСОБА_11 та ОСОБА_12 Зокрема, ОСОБА_9 в момент ДТП переніс значний фізичний біль, отримав тілесні ушкодження, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, страху за своє здоров'я та життя. На очах у позивача фактично помер його батько, а згодом і бабуся, що спричинило йому важку психоемоційну травму, від якої неможливо відновити душевні та фізичні сили, а також здоров'я протягом всього життя. Він, ОСОБА_9 довгий час не міг знайти роботу через постійний пригнічений стан, психічні розлади які почали проявлятися після пережитого. Через ДТП він перестав зустрічатись зі своєю дівчиною, фактично втратив кохану, з якою планував одружитися та створити сім'ю.

Внаслідок такого психологічного розладу їм, позивачам, завдано суттєвих психологічних страждань, що призвело до неможливості нормально, без страху, жити та спілкуватися з сусідами, близькими, оточуючими людьми. Ще й досі ОСОБА_10 не може оправитися від горя та налаштувати своє життя, почати працювати, у зв'язку з чим ОСОБА_9, змушений утримувати її та допомагати. Останній по цей день відвідує психолога та приймає заспокійливі ліки, що підтверджується довідкою з Благодійного центру «Діалог», котрий він відвідував.

В ході розгляду справи позивачі неодноразово уточнювали позовні вимоги та остаточно просили: стягнути з відповідача ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 250 000 грн., на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 300 000 грн.

05 жовтня 2015 року суд залучив до справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Універсал Спецтехніка» в якості відповідача.

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 09 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_9 та ОСОБА_10 задоволено частково.

Вирішено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9, ОСОБА_10 по 150 000 грн. кожному на відшкодування заподіяної їм моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення шляхово-транспортної пригоди, що мала місце ІНФОРМАЦІЯ_1 року близько 19 години по вул. Жовтневій в селі Митлашівка, Драбівського району, Черкаської області, в результаті якої було спричинено смерть близьких родичів позивачів: ОСОБА_11 та ОСОБА_12

В решті заявлених вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8, вказує, що судом першої інстанції стягнуто з нього на користь позивачів велику суму коштів, яка на даний час не відповідає його матеріальному становищу. При цьому, як він вважає, судом не з'ясовано всіх обставин, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Тому просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_9 і ОСОБА_10, стягнувши з нього у відшкодування заподіяної моральної шкоди до 40 000 грн. кожному позивачу.

В апеляційній скарзі представник позивачів Вовк І.В., вважаючи рішення суду незаконним та постановленим з порушенням діючого законодавства, просить його змінити в частині розміру стягнутої моральної шкоди, а саме просить стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 250 000 грн. та на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 300 000 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_8 підлягає до часткового задоволення , апеляційна скарга представника позивачів Вовка І.В. до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення не відповідає.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачами в судовому засіданні доведено ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень і які мають значення для ухвалення такого рішення.

Колегія суддів не повністю погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_8, перебуваючи в трудових відносинах з ТОВ «Універсал-Спецтехніка», 7 березня 2008 року близько 17 години 30 хвилин, знаходячись на автостоянці товариства, розташованій по пров. Московському в м. Києві, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме автомобілем марки «SEAT-INKA» д.н.з. НОМЕР_1, який належав ТОВ «Універсал-Спецтехніка», яким поїхав до родичів до с. Митлашівка, Драбівського району, Черкаської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року близько 19 години ОСОБА_8 порушуючи вимоги п. 2.1.6) Правил дорожнього руху України, так як не мав відповідного реєстраційного документа на транспортний засіб та при відсутності в транспортному засобі його власника, не маючи свідоцтва про право спільної власності на цей транспортний засіб чи тимчасового реєстраційного талону, керуючи автомобілем «SEAT-INKA» д.н.з. НОМЕР_1 в порушення вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, тобто, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та рухаючись по вул. Жовтневій, с Митлашівка, Драбівського р-ну, Черкаської області, біля буд. №82, в темний час доби, в порушення вимог п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не зреагував на її зміну, в порушення вимог п.п. 10.1, 11.2, 11.3 Правил дорожнього руху України перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не рухався на керованому транспортному засобі якнайближче до правого краю проїзної частини та, виїхавши на зустрічну смугу руху на дорозі з двостороннім рухом, яка має по одній смузі руху для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної дорожньої розмітки, не надав перевагу в русі автомобілю «АЗЛК-2140» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_11, який рухався в зустрічному напрямку та допустив зіткнення з останнім. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_11 загинув на місці події, а пасажир ОСОБА_12 від отриманих травм померла в Драбівській ЦРЛ.

Вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 23 грудня 2008 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 289 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть кількох осіб та засуджено до позбавлення волі строком на 7 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки (а.с. 12-21).

Вироком Оболонського районного суду від 28 травня 2009 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом та призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі (а.с. 183-189).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частиною 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до частини 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

У пунктах 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»(зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

В судовому засіданні доведено, що винним у ДТП, в результаті якого загинули люди, є відповідач ОСОБА_8, який зобов'язаний відшкодовувати моральну шкоду позивачам, що є близькими родичами померлих і що не оспорюється самим відповідачем.

Відповідно до ст.1177, 1195 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

В цій справі позивачі ставлять питання про відшкодування моральної шкоди, яка завдана їм в результаті винних дій відповідача, від яких загинув батько і чоловік позивачів ОСОБА_11 та ОСОБА_12, яка в свій час замінила ОСОБА_10 матір і яку ОСОБА_9 вважав своєю бабусею.

Втрата близьких людей є непоправним болем для позивачів і тому визначення судом розміру моральної шкоди є досить делікатним питанням, оскільки ніякий її розмір не може повернути того, кого вже немає.

Керуючись названими вище нормами матеріального права, суд першої інстанції вважав за необхідне стягнути з відповідача по 150 000 грн. кожному позивачу моральної шкоди.

Проте, з цим розміром не погоджується відповідач ОСОБА_8, вважаючи його завищеним, оскільки позивачами не надано доказів того, що саме в такому розмірі їм завдана моральна шкода. Крім того, як він вважає, судом першої інстанції не було звернуто уваги на особистість відповідача, його життєвий та майновий стан і зокрема на те, що він є добропорядним громадянином, скоїв необережний злочин, добровільно відшкодував потерпілим матеріальну шкоду і погоджується відшкодувати моральну шкоду, але в розмірі по 40 000 грн. кожному позивачу.

Представник позивачів Вовк І.В. також не погоджується з розміром моральної шкоди, яку суд стягнув з відповідача на користь позивачів, оскільки, як він вважає, вона є заниженою, адже в результаті загибелі близьких родичів останніх вони змушені були пройти важку процедуру похорон. Крім того, ОСОБА_9 в момент ДТП сам переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, а ОСОБА_10 ще й досі не може оговтатися від горя та налаштувати своє життя.

Відповідно до ст. 454 ЦК України розмір відшкодування моральної шкоди може бути зменшений судом з урахуванням ступеня вини заподіювача і потерпілого та майнового стану відповідача (громадянина).

Беручи до уваги вищезазначені принципи, які повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, позицію та особу самого винного, який добровільно відшкодував матеріальну шкоду та погоджується і визнає, що ним завдано позивачам значну моральну шкоду, а також враховуючи реальність відшкодування такої шкоди, тривалість часу, який минув після ДТП, колегія суддів вважає, що сума стягнутої на користь позивачів моральної шкоди по 150 000 грн. підлягає зменшенню до 50 000 грн. на користь кожного з позивачів, що об'єктивно відповідатиме обставинам справи.

З цих підстав апеляційна скарга ОСОБА_8 підлягає до часткового задоволення, а апеляційна скарга представника позивачів Вовка І.В. - до задоволення не підлягає.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає до зміни .

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити частково. Апеляційну скаргу представника позивачів Вовка Івана Володимировича відхилити.

Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 09 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_9, ОСОБА_10 до ОСОБА_8, Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсал Спецтехніка» про відшкодування моральної шкоди завданої злочином змінити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9, ОСОБА_10 по 60 000 (шістдесят тисяч)гривень кожному на відшкодування заподіяної їм моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :