Справа № 316/1269/15-ц
Провадження № 4-с/316/11/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2016 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області, у складі:

головуючого судді: Капустинського М.В.,

при секретарі: Терещенко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Енергодар цивільну справу за скаргою Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція», заінтересовані особи: Енергодарський міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Енергодарська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби, про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЗАЕС» звернувся до Енергодарського міського суду із скаргою, в якій зазначаючи, що на підставі рішення Апеляційного суду Запорізької області від 16.03.2016 р. по справі №316/1269/15-ц Енергодарським міським судом Запорізької області 30.03.3016 р. був виданий виконавчий лист про стягнення з ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЗАЕС» 1023,12 грн. судового збору в дохід держави. 23.05.2016 р. на адресу ВП «ЗАЕС» надійшла постанова головного державного виконавця Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управляння юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 від 17.05.2016 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №316/1269/15-ц, виданого 30.03.2016 Енергодарським міським судом Запорізької області, про стягнення з ВП «ЗАЕС» в дохід держави 1023,12 грн. Відповідно до п.2 зазначеної постанови, боржнику було надано строк для самостійного виконання до 23.05.2016 р., тобто, по 22.05.2016 включно. Таким чином, ВП «ЗАЕС» отримав постанову від 17.05.2016 р. несвоєчасно, внаслідок чого був позбавлений можливості добровільно виконати рішення суду №316/1269/15-ц у встановлений державним виконавцем строк. Однак, після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження ВП «ЗАЕС» були відразу здійснені певні дії, які спрямовані на самостійне виконання рішення та 30.05.2016 р. ВП «ЗАЕС» на рахунок державного бюджету м. Енергодар на виконання виконавчого листа №316/1269/15-ц була перерахована сума в розмірі 1023,12 грн., що підтверджується меморіальний ордер №14483 від 30.05.2016 р.

ВП «ЗАЕС», 03.06.2016 р., на адресу Енергодарського міського відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області нарочно була передана заява №28-23/13665 від 03.06.2016 про закінчення виконавчого провадження по справі №316/1269/15-ц, у зв'язку з повним фактичним виконанням. У зазначеній заяві ВП «ЗАЕС» повідомив виконавчу службу про те, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 17.05.2016 р. була отримана боржником 23.05.2016 р. 03.06.2016 на адресу ВП «ЗАЕС» надійшла постанова головного державного виконавця Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управляння юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 від 24.05.2016 про стягнення з боржника виконавчого збору 102,31 грн. Заявник, посилаючись на законодавство України, а також те, що Рішення суду №316/1269/15-ц було виконано боржником ВП «ЗАЕС» добровільно, самостійно, про що було повідомлено виконавчу службу заявою №28-23/13665 від 03.06.2016 р., просять суд визнати дії головного державного виконавця Енергодарського міського ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_1 які виразилися у винесенні постанови про стягнення з ВП «ЗАЕС» виконавчого збору в розмірі 102,31 грн. за виконавчим листом №316/1269/15-ц від 30.03.2016 р. неправомірними, та скасувати постанову від 24.05.2016 р. про стягнення з ВП «ЗАЕС» виконавчого збору у розмірі 102,31 грн.

У судове засідання представник заявника, яка діє на підставі письмової довіреності - ОСОБА_2 надала до суду письмову заяву а.с.49-50)

Представники заінтересованих осіб у судове засідання не зявились.

Енергодарська ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області надали заяву про розгляд справи без їх участі (а.с.30-31)

Головний державний виконавець Енергодарського МВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області надав письмові заперечення в яких вимоги скарги не визнв та просить у задоволенні відмовити (а.с.32).

Перевіривши наявні у справі докази та заперечення, суд дійшов наступних висновків:

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього 3акону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст.25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються адресатам рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Тобто, після отримання повідомлення про вручення боржнику постанови від 17.05.2016 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №316/1269/15-ц, державний виконавець, керуючись вимогами ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», повинен був відкласти виконавчі дії у зв'язку з несвоєчасним одержанням боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, про що винести відповідну постанову.

Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, які в цьому випадку не вчинялися.

Судом встановлено, що заявником було виконано рішення суду, щодо сплати судового збору, у добровільному порядку у строки передбачені чинним законодавством України, а тому підстав для стягнення з заявника виконавчого збору суд не вбачає.

За змістом ч.3 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Статтею 6 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права та свободи.

Згідно до п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6 суд зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В силу положень ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із ст.179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що скарга обґрунтована підтверджується наявними у справі доказами, а тому підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6 ст.ст. 10, 11, 57-60, 169, 197, 208-210, 292, 293, 294, 296, 383, 386, 387, 389 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Енергодарського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1, щодо винесення постанови від 24.05.2016 року про стягнення з Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» виконавчого збору у розмірі 102,31 грн. за виконавчим листом № 316/1269/15-ц від 30.03.2016 р.

Зобовязати головного державного виконавця Енергодарського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 усунути порушення шляхом скасування постанови від 24.05.2016 року про стягнення з Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» виконавчого збору у розмірі 102,31 грн. за виконавчим листом № 316/1269/15-ц від 30.03.2016 р.

Про виконання ухвали суду Енергодарському міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області повідомити суд і заявника не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Енергодарський міський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя М. В. Капустинський