Справа № 2/359/2239/2016
№ 359/6634/16-ц
19 вересня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді - Саган В.М.
при секретарі - Степаненко А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, треті особи : ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
23.08.2016 позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеним позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на ? частини квартири № 15, яка розташована по вул. Київський Шлях, 81, м. Бориспіль, Київської області та належала його покійному батькові ОСОБА_7 відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого 20.07.1993 року згідно з розпорядженням Виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради № 366 та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на ? частини квартири № 15, яка розташована по вул. Київський Шлях, 81, м. Бориспіль, Київської області та належала, покійній матері ОСОБА_8, його покійного батька ОСОБА_7 відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого 20.07.1993 року згідно з розпорядженням Виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради № 366 яку після її смерті він прийняв фактично.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.10.2004 року у віці 85 років, померла баба- Макаренко ОСОБА_9. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Світанок, вул. Комсомольська, 1, Переяслав Хмельницького району, Київської області, права на земельну частку (ПАЙ), що знаходиться в колективній власності ВАТ «Племзавод « Світанок», розміром 4,22 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки на місцевості та ? частини квартири № 15, яка розташована по вул. Київський Шлях, 81, м. Бориспіль Київської області. Спадкоємцями за заповітом є її діти: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.
Відповідно до спадкової справи № 2 15 232 зареєстровану в реєстрі за № 1567, відкритої Переяслав Хмельницькою районною державною нотаріальною конторою в 2005 році, кожен із спадкоємців отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/5 частину спадкового майна у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Світанок, вул. Комсомольська, 1, Переяслав Хмельницького району, Київської області, права на земельну частку (ПАЙ), що знаходиться в колективній власності ВАТ «Племзавод « Світанок», розміром 4,22 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки на місцевості.
Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частини квартири № 15, яка розташована по вул. К.Шлях, 81, в м. Бориспіль, Київської області ніхто із спадкоємців не отримував.
29.11.2015 року у віці 73 роки, помер його батько ОСОБА_7. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини квартири № 15, яка розташована по вул. Київський Шлях, 81, м. Бориспіль, Київської області, та належала йому відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого 20.07.1993 року згідно з розпорядженням Виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради № 366 та ? частини квартири № 15, яка розташована по вул. Київський Шлях, 81, м. Бориспіль, Київської області яка належала його померлій бабі ОСОБА_8 відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого 20.07.1993 року згідно з розпорядженням Виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради № 366, яку після її смерті він прийняв фактично, шляхом проживання.
ОСОБА_2 міською нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу № 96/2016, однак державним нотаріусом ОСОБА_2 міської нотаріальної контори ОСОБА_10 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 на частку квартири, через відсутність державної реєстрації на вказане нерухоме майно. З огляду на те, що іншої можливості оформити спадщину немає, позивач і звернувся до суду з вказаним позовом.
Представником позивача ОСОБА_11 в судове засідання не з»явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги повністю підтримав та просив задовольнити.
Від відповідача ОСОБА_2 міської ради Київської області надійшов лист з проханням розглядати справу без участі представника міської ради, при винесенні рішення покладаються на думку суду.
Третіми особами- Макаренко М.М., ОСОБА_4, ОСОБА_5, були подані заяви з проханням розглядати справу без їх участі, проти позову не заперечували.
Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень щодо позову не направив.
Дослідивши подані заяви, письмові матеріали даної цивільної справи, копію спадкової справи № 232 за 2005 рік після смерті ОСОБА_8 та спадкової справи 91/2016 після смерті ОСОБА_7, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, 15 жовтня 2004 року померла баба позивача ОСОБА_8, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. (а. с.8 ).
Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Світанок, вул. Комсомольська, 1, Переяслав Хмельницького району, Київської області, права на земельну частку пай, що знаходиться в колективній власності ВАТ «Племзавод « Світанок», розміром 4,22 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки на місцевості та ? частини квартири № 15, яка розташована по вул. Київський Шлях, 81, м. Бориспіль Київської області.( а.с.11).
З матеріалів спадкової справи № 232 за 2005 рік( а.с. 139-177) встановлено, що спадщину за заповітом в рівних частинах, по 1/5, отримали діти померлої, ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5,ОСОБА_6 ОСОБА_7 та отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом на все майно окрім ? частини квартири 15, яка розташована по вул. К. Шлях, м. Бориспіль, Київської області, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.
Тобто після смерті ОСОБА_12 її ? частину квартири № 15, яка розташована по вул. К.Шлях, м. Бориспіль в рівних долях по 1/5 за заповітом вже прийняли ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5,ОСОБА_6 ОСОБА_7
Також судом встановлено, що 29.11.2015 року помер батько позивача ОСОБА_7, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть.( а.с.13).
Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини квартири № 15, яка розташована по вул. К.Шлях, м. Бориспіль та належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 20.07.1993 року згідно з розпорядженням Виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради № 366.( а.с.11).
Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 91/2016( а.с.23-133), спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_7 є його син ОСОБА_1.
02.08.2016 року ОСОБА_2 нотаріальною конторою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за законом в звязку з тим, що право власності на квартиру у встановленому порядку не зареєстроване.( а.с.14,132).
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Згідно статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Нормою ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України визначено, незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.
Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.
Відповідно до ч. 3. ст. 3 вказаного Закону та ч.2 ст.331 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації , виникають з моменту такої реєстрації.
В п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 - що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.
Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.
Даний підхід закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло( а.с. 11), виданого згідно з розпорядженням ОСОБА_2 міськвиконкому 20.07.1993 р. за № 366, квартира за адресою: АДРЕСА_1, дійсно належить на праві приватної, спільної( сумісної або часткової) власності ОСОБА_7, та членам його сім»ї ОСОБА_13, ОСОБА_8, ОСОБА_1 у рівних долях. Вказана квартира зареєстрована Бюро приватизації житла на підставі свідоцтва про право власності і записана у реєстрову книгу за № 556.
У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування.
Згідно з ч.1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено способи захисту цивільного права, одним з яких є - визнання права.
Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.
На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що позивач який прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_7 набув права власності на спадщину в порядку спадкування за законом на ? частину та на 1/20 частину квартири, які загалом становлять 3/10 частини квартири. В задоволенні іншої частини позовних вимог необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60,61,209,212,214,215 Цивільно - процесуального кодексу України,суд
Позов задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_7, померлого 29 листопада 2015 року, на 3/10 частини квартири № 15, яка розташована по вул. Київський Шлях, 81, м. Бориспіль, Київська область.
В іншій частині позову- відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя В.М. Саган