Справа № 296/2046/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" липня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого Сингаївського О.П.,

при секретарі Галіцькій А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2, де зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_3.

Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

16 грудня 2015 року вона звернулася до приватного нотаріуса Сетака В.Я. з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, однак нотаріус їй повідомив, що в спадковій справі знаходиться заповіт ОСОБА_3 від 24 січня 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Демецькою С.Л., згідно якого все своє майно її чоловік заповів ОСОБА_2.

Посилаючись на те, що при складанні заповіту її чоловік не усвідомлював своїх дій, а також на те, що вона є дружиною померлого, постійно проживала разом з ним, є непрацездатною за віком, тобто відноситься да категорії спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, позивач просила: «Визнати недійсним заповіт ОСОБА_3, який був складений на користь ОСОБА_2, посвідчений 24 січня 2012 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Демецькою С.Л.. Визнати за мною, ОСОБА_1, право власності на спадкове майно, яке складається з ? частини квартири АДРЕСА_1, що залишилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 мого чоловіка, ОСОБА_3.»

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з викладених у ньому підстав.

Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 є дочкою спадкодавця ОСОБА_3. При його житті приїздила до батька, здійснювала за ним догляд, проявляла турботу та ін.

Третя особа Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я. в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. В розгляді спору покладався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд відмовляє в задоволенні позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3. При житті - 24.01.2012 року ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповів все своє рухоме та нерухоме майно, яке на день його смерті буде належати йому, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилось, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтвердилось копією свідоцтва про смерть (а.с.4) та копією заповіту (а.с.41) .

Позивач та її представник не надали суду доказів того, що ОСОБА_3 під час складання заповіту не усвідомлював своїх дій, не міг ними керувати, або існували інші обставини, передбачені ст.215, 203 ЦПК України, які б давали підстави для визнання даного правочину недійсним. Не заявлялося ними і клопотань про витребування таких доказів, допит свідків, призначення експертиз, тощо.

В зв'язку з викладеним, суд дійшов до висновку про безпідставність вимоги позивача про визнання недійсним заповіту.

Також, суд вважає необґрунтованою вимогу позивача про визнання за нею права власності на спадкове майно , що складається з ? частини квартири.

Так, відповідно до статті 1241 ЦК України, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 19.02.2016 року звернулася до приватного нотаріуса Сетака В.Я. з заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_3.

Постановою від 19.02.2016 року приватний нотаріус Сетак В.Я. відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, у зв'язку з відсутністю необхідного правовстановлюючого документа (а.с.58).

Позивач не оспорювала рішення нотаріуса (доказів протилежного суду не надала).

Крім цього, як вбачається з копії матеріалів спадкової справи №61/2016, що була заведена після померлого ОСОБА_3, на його спадкове майно нікому не видавалося свідоцтво про право на спадщину, в зв'язку з чим можливість прийняття обов'язкової частки спадщини в нотаріальному порядку для ОСОБА_1 не втрачена.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.203, 215, 1241 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 223, 224, 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на спадкове майно відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. П. Сингаївський