АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/9995/15-ц 22-ц/774/858/К/16
Справа № 212/9995/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/858/К/16 суддя Пустовіт О.Г.
Категорія - 50 (ІІІ) Суддя-доповідач - Барильська А.П.
РІШЕННЯ

Іменем України

18 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Ляховської І.Є., Михайлів Л.В.,

секретар - Петренко К.І.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що її батьки відповідач ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 1990 року по 2002 рік, а потім припинили подружні стосунки та розірвали шлюб. Після розлучення батьків позивач залишилася проживати разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні.

Позивач ОСОБА_2, після досягнення повноліття ІНФОРМАЦІЯ_4 року, продовжує навчатись у Одеському національному університеті ім. І.І. Мечнікова на другому курсі денної форми навчання.

Позивач вказувала, що відповідач ОСОБА_4 написав в бухгалтерію за місцем роботи заяву про добровільну сплату аліментів з заробітної плати, однак відповідач також отримує пенсію і регресні виплати, що сукупно є його доходом. Позивачка отримує стипендію в третьому семестрі в сумі 800 грн. на місяць, інших джерел для існування не має, але вказаної суми не достатньо для проживання в м. Одеса, придбання продуктів, одягу, навчальних посібників.

За таких обставин, ОСОБА_2 просила суд стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу (заробітку, пенсії, регресу) строком до ІНФОРМАЦІЯ_2 року, тобто до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-річного віку.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто щомісячно з ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) на користь ОСОБА_2, починаючи стягнення з 14.12.2015 року до закінчення навчання - ІНФОРМАЦІЯ_2 року, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_2, двадцяти трьох річного віку.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Рішення у частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про зміну рішення суду в частині розміру стягнутих з нього аліментів з 1/4 до 1/12 частини його заробітку (доходу).

Зокрема, апелянт посилається на те, що наразі він перебуває у шлюбі з ОСОБА_5, від якого вони мають неповнолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Крім того, відповідач утримує та піклується про батьків його дружини ОСОБА_7 і ОСОБА_8, які є пенсіонерами, потребують стороннього догляду та витрат на лікування.

Між сторонами по справі існувала домовленість, що відповідач буде сплачувати аліменти добровільно, тільки з пенсії та заробітної плати, а кошти, які ОСОБА_4 отримує від регресу, він буде витрачати на своє лікування.

Також, на думку відповідача, судом не взято до уваги, що він в добровільному порядку надає матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_2 на період її навчання у розмірі 1/4 частини від його заробітної плати та пенсії.

Відповідач ОСОБА_4 вказує, що судом першої інстанції під час ухвалення рішення порушено принцип рівності та справедливості, відповідно до якого всі діти платника аліментів, мають бути однаково матеріально забезпечені.

Крім того, відповідач вважає, що аліменти мають стягуватись з нього, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, так як з нього стягуються аліменти відповідно до його заяви.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є рідним батьком позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.5)

З довідки №18-ВК-3805/с від 09.12.2015 року (а.с.10) вбачається, що позивач ОСОБА_2 навчається в Одеському національному університеті ім. І.І. Мечнікова на другому курсі романо-германського факультету за спеціальністю «Англійська мова та література», денної форми навчання, термін навчання з 01.09.2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Відповідно до довідки про доходи №8233 від 09 грудня 2015 року, наданої Одеським національним університетом ім. І.І. Мечнікова (а.с.8), позивач навчається на безоплатній, стаціонарній формі навчання та отримує стипендію, розмір якої за період з 01.06.2015 року по 30.11.2015 року становить 5 826,67 грн.

Згідно довідки №3 від 23.12.2015 року, наданої ПАТ «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» дохід відповідача ОСОБА_4 за період з червня 2015 року по листопад 2015 року складає 235 793,41 грн., а розмір сплачених аліментів за цей же період - 48 875,57 грн. (а.с.21)

З довідок з місця роботи відповідача ОСОБА_4 - ПАТ «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» та управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с.21,22) вбачається, що з відповідача ОСОБА_4 за його особистими заявами стягуються аліменти в розмірі 25% його заробітної плати та пенсії на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач ОСОБА_4 перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 (а.с.18), від якого вони мають неповнолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.19), яка знаходиться на утриманні відповідача.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 посилалась на те, що вона є повнолітньою донькою відповідача ОСОБА_4 та продовжує навчання у вищому навчальному закладі, тому відповідач має надавати їй матеріальну допомогу у розмірі 1/4 частини всіх усіх видів його доходів (заробітної плати, пенсії, регресу) до закінчення нею навчання, але не довше ніж досягнення позивачем 23 річного віку.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції, керувався ст.182, 199, 200 Сімейного кодексу України, та виходив із того, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) на користь позивача, до завершення її навчання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання, однак не може погодитись з визначеним судом розміром аліментів, стягнутих з відповідача, з огляду на наступне.

Так, частиною 1 ст. 199 СК України визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є повнолітньою та продовжує навчання на денній формі навчання на безоплатній основі у Одеському національному університеті ім. І.І. Мечнікова, самостійного заробітку, крім стипендії, не має та потребує матеріальної допомоги батьків.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_4 працює, отримує постійних дохід у вигляді заробітної плати, пенсії, страхових виплат, колегії суддів вважає, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, яка продовжує навчання, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з відповідача ОСОБА_4 аліментів її утримання, починаючи стягнення з 14.12.2015 року - дати подання позову, до закінчення навчання - ІНФОРМАЦІЯ_2 року, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_2, двадцяти трьох річного віку.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про неврахування судом того факту, що він в добровільному порядку надає матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_2 на період її навчання у розмірі 1/4 частини від його заробітної плати та пенсії, не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки ОСОБА_2 у позові ставила питання про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, а відповідач під час судового розгляду зазначав, що він добровільно сплачує аліменти на утримання доньки із заробітної плати та пенсії, тобто між сторонами наявний спір щодо способу надання батьком матеріальної допомоги доньці, видів доходу, з яких відповідач буде надавати утримання позивачу та розміру аліментів, що має сплачувати відповідач.

Факт наявності між сторонами спору щодо видів доходу, з яких відповідач буде надавати утримання позивачу також підтверджується відповідними доводами апеляційної скарги відповідача, в яких він зазначає, що між донькою та батьком існувала домовленість, що відповідач буде сплачувати аліменти добровільно, тільки з пенсії та заробітної плати, а кошти, які ОСОБА_4 отримує від регресу, він буде витрачати на своє лікування, однак у позовній заяві ОСОБА_2 вказувала, що сплата її батьком аліментів не з усіх видів його доходу погіршує її матеріальне становище та вона бажає, щоб аліменти на її утримання стягувались за рішенням суду з усіх видів доходів ОСОБА_4

Зважаючи на те, що між сторонами відсутня домовленість щодо способу виконання батьком свого обов'язку з утримання дитини, яка продовжує навчання, видів доходу, з яких відповідач буде надавати утримання позивачу та розміру аліментів, які має сплачувати батько повнолітньої дитини, то спір між позивачем та відповідачем підлягає розгляду в судовому порядку, а розмір аліментів, які має сплачувати відповідач на утримання своє доньки, що навчається, в силу положень ч.1,3 ст.199, ст.200 СК України, має визначити суд у своєму рішенні.

Посилання відповідача ОСОБА_4 в апеляційній скарзі на те, що аліменти мають стягуватись з нього, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, так як з нього стягуються аліменти відповідно до його заяви, не можуть бути взяті колегією суддів до уваги, оскільки положеннями ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а відповідно до ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що крім повнолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утриманні відповідача ОСОБА_4 знаходиться інша неповнолітня дитина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.19).

Відповідно до довідки про доходи №8233 від 09 грудня 2015 року, наданої Одеським національним університетом ім. І.І. Мечнікова (а.с.8), позивач навчається на безоплатній, стаціонарній формі навчання та отримує стипендію, розмір якої за період з 01.06.2015 року по 30.11.2015 року становить 5 826,67 грн.

З довідки №3 від 09.12.2015 року, наданої ПАТ «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА», дохід матері позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 за період з червня 2015 року по листопад 2015 року складає 20393,10 грн. (а.с.9)

Однак, на можливість надання матеріальної допомоги позивачу її матір'ю, безоплатну форму навчання позивача та отримання нею стипендії, суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку щодо стягнення з відповідача ОСОБА_4 аліментів на утримання повнолітнього доньки, який продовжує навчання саме у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), у зв'язку з чим знаходять своє підтвердження та заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги відповідача щодо невірного визначення судом розміру аліментів, які мають стягуватись на утримання позивача.

Враховуючи матеріальне становище відповідача, перебування на його утриманні неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, безоплатну форму навчання ОСОБА_2 і отримання нею стипендії, можливість отримання позивачем матеріальної допомоги від матері, колегія суддів приходить до висновку про можливість змінити розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на її утримання з 1/6 до 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду має бути змінено, на підставі п.1,3 ч.1 ст. 309 ЦПК України, в частині розміру стягнутих з відповідача аліментів. В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1,3 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26 лютого 2016 року змінити в частині розміру аліментів стягнутих з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на її утримання, зменшивши цей розмір до 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу).

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: І.Є.Ляховська

Л.В. Михайлів