Провадження № 2/522/4469/16
Справа № 522/4708/16-ц
УХВАЛА

21 березня 2016 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В., розглянувши позовну заяву Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси до ПНФ «Інститут комплексних проблем морського природокористування і НТП» про відшкодування завданої шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 18.03.2016 року звернувся до суду з позовною заявою до ПНФ «Інститут комплексних проблем морського природокористування і НТП» про відшкодування завданої шкоди у розмірі 143325,75 грн. на підставі ч.1 ст 1166 ЦК України. При цьому просили відстрочити сплату судового збору.

Справа надійшла до провадження судді Домусчі Л.В. 21.03.2016 року.

Однак, дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає, що у відкритті провадження у справі слід відмовити, виходячи з наступного.

Як вбачається з поданої позовної заяви, на обліку в управлінні ПФУ в Приморському районі м. Одеси з 16.11.2014 року перебуває та отримує пенсію ОСОБА_1. Вказана особа 24.01.2005 року звернулась до Управління із заявою про прзначення пенсії по стажу та заробітній платі згідно довідки про заробіток для обчислення пенсії від 24.12.2004 року №21/с, виданої «Південним центром науково-технічної діяльності Інституту комплексних проблем морського і НТП» за період роботи з 01.01.1990 року по 31.12.1994 року. На підставі цих документів Управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 16.11.2004 року.

У звязку з виникненням сумніву щодо розмірі заробітної плати, було проведено перевірку довідки про доходи про заробіток і обчислення пенсії ОСОБА_1 Під час перевірки було встановлено, що печатка та підпис колишнього директора ПНФ «ІКПМП і НТП» на довідці №21/с від 21.12.2004 про заробітну плату ОСОБА_1 не відповідає дійсності.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що предметом спору є відшкодування шкоди, завданої внаслідок подання недостовірних даних.

Відповідно до ч.3 ст.. 1 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», судочинство здійснюється Конституційним Судом України та судами загальної юрисдикції.

Відповідно до ст.. 17 Закону, система судів загальної юрисдикції відповідно до Конституції України будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності. Систему судів загальної юрисдикції складають: місцеві суди; апеляційні суди; вищі спеціалізовані суди; Верховний Суд України.

Згідно з ч.1 ст. 18 даного Закону, суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Згідно до ст.. 21 даного Закону, місцевими загальними судами є районні, міжрайонні, районні у містах, міські та міськрайонні суди. Місцевими господарськими судами є господарські суди Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Згідно до ст..1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності до п. 3 постанови пленуму ВССУ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. У звязку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, субєктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

У свою чергу, відповідно до ст.. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Однак суд вважає, що спір виник між двома юридичними особами, у звязку з чим суд приходить до висновку, що даний спір підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

У відповідності до п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

З огляду на те, що спірні правовідносини не підлягають розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, у відкритті провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись п.1 ч.2 ст.122, 208-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження по цивільній справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси до ПНФ «Інститут комплексних проблем морського природокористування і НТП» про відшкодування завданої шкоди.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Домусчі Л.В.

21.03.2016