Справа № 219/7310/16-ц
Провадження № 2/219/3605/2016
05 вересня 2016 року м. Бахмут
Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Шевченко Л.В., при секретарі Бурикіній Я.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у судовій залі у приміщенні суду м. Бахмут цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про позбавлення права користування житловим приміщенням
Позивач, ОСОБА_1 звернулася до Артемівського міськрайонного суду з позовною заявою, у якій просить позбавити право користування житловим приміщенням ОСОБА_2, ОСОБА_3. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власницею будинку на підставі договору купівлі-продажу від 05.06.2010 року, а тому колишніх власників - продавців будинку, які не проживають в ньому, необхідно визнати такими, що втратили право користуванням ним. Особистих речей відповідачів в будинку немає, комунальні платежі та витрати по утриманню будинку вона змушена виплачувати з урахуванням додатково 2х осіб, а також вона позбавлена права розпорядитися своєю власністю на свій власний розсуд, оскільки відповідачі залишаються зареєстрованими в цьому будинку.
В судовому засіданні позивач просила задовольнити позовні вимоги. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового розгляду повідомлені повісткою згідно приписів ЦПК України.
Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно договору купівлі-продажу будинку від 25.06.2010 року , посвідченого приватним нотаріусом Бойко Я.С. та зареєстрованого в реєстрі за № 1294, Продавцем, яким був відповідач - ОСОБА_5, продано будинок площею 45,77 кв. м за адресою: АДРЕСА_1, Покупцю (позивачу у справі). Вказаний будинок зареєстровано на праві власності за ОСОБА_1, про що свідчить витяг з Державної реєстрації прав власності на нерухоме майно № 27481933 від 29.09.2010 року, витяг з Державного реєстру правочинів № 8696190 від 25.06.2010 року, Інформаційна довідка з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно № 65075446, реєстраційний номер 11120862, номер запису 451, книга 4 (арк. с. 8, 9,10).
Договором не передбачено будь яких умов щодо надання продавцю майна (відповідачу у справі) часу для виписки з цього будинку, як то і можливості користування приміщенням після продажу будинку.
Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердили, що є сусідками позивача (проживають відповідно по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3) підписували акт про не проживання від 15.07.2016 року, оскільки їм достовірно відомо, що ОСОБА_1 живе в будинку одна, речей, які б вказували на проживання інших осіб в будинку немає. Вони живуть по-сусідству вже 10 років і не знають таких осіб як ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
У листі ВССУ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» зазначається, що «при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, судам необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, колишніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї колишнього власника житла. У першому випадку власник житла має право вимагати визнання колишнього власника таким, що втратив право користування, та зняття його з реєстрації. При цьому втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла».
В судовому засіданні доведено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 не є членами сім'ї позивача, а є колишніми власниками будинку (продавцями згідно договору купівлі-продажу будинку).
Відповідно до п. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідач не звертався до суду з вимогою стягнути судові витрати. Суд приймає рішення в межах позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 4, 7, 14, 60, 88, 209, 214, 215, 208-210,224 ЦПК України
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, права користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 (до 18.02.2016 року - Артемівськ), Донецька область.
Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, права користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 (до 18.02.2016 року - Артемівськ), Донецька область.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення ухвалено, оформлено та підписано суддею одноособово в нарадчій кімнаті.

Суддя Л.В.Шевченко