№ 336/4565/16-ц
пр. № 2/336/2431/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

27 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось з позовом ОСОБА_1, вказавши, що між Закритим акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг від 23.11.2005 року, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач карткою скористалась, отримавши кошти, але умови договору не виконала, грошові кошти не повернула, тому позивач просить стягнути заборгованість у сумі 17988 гривень та судові витрати.

Представник позивача у судове засідання не зявився, в позовній заяві заявлене клопотання про розгляд справи за відсутності позивача на підставі наданих доказів. У судовому засіданні 06.09.2016 року представник позивача на позовних вимогах наполягав.

Відповідач у судовому засіданні 06.09.2016 року клопотала про оголошення перерви у слуханні справи для надання їй можливості звернутися за правовою допомогою та таке клопотання було судом задоволено, оголошено перерву до 27.09.2016 року з метою забезпечення права відповідачки отримати правову допомогу. Натомість в судове засідання 27.09.2016 року відповідач не зявилась без повідомлення суду причин своєї неявки, клопотань про розгляд справи за своєї відсутності не направила. Оскільки докладних пояснень по суті заявлених вимог відповідачка не надавала, своєї позицію за позовом не висловлювала, а в наступне судове засідання не зявилась, суд, керуючись ст. 224 ЦПК України, розглянув справу заочно.

При дослідженні матеріалів справи встановлено таке.

23.11.2005 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 був укладений договір про надання банківських послуг, який складається з заяви, Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, Тарифів. Відповідно до укладеного договору відповідач отримав кредитну картку з встановленим лімітом, якою згодом скористався, зобовязавшись щомісяця сплачувати банку ануїтетними платежами грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотків за користування кредитом, комісії, а також інших платежів згідно умов договору.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку відповідач належним чином зобов'язання з повернення грошових коштів не виконувала, в результаті чого станом на 30.06.2016 року виникла заборгованість в загальній сумі 17988 гривень, з яких 9684,76 гривень заборгованість по кредиту, 6588,48 гривні заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 382 гривень комісії, 1332,76 гривень штраф.

При вирішенні спору суд виходить з такого.

Можливість укладення договору шляхом фіксування його змісту в кількох документах визначена ст. 207 ЦК України.

Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вказує ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою (штрафом, пенею).

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Стаття 60 ч. 1 ЦПК України зобовязує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи, що відповідач не скористалась своїм правом надати заперечення за позовом та підтвердити такі заперечення належними та допустимими доказами, у такий спосіб розпорядившись своїми процесуальними правами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені наданими позивачем доказами та підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг задовольнити у повному обсягу та стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» 17988 гривень (сімнадцять тисяч девятсот вісімдесят вісім гривень 04 коп.) в рахунок погашення заборгованості за договором про надання банківських послуг від 23.11.2005 року; судовий збір в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.І. Дацюк