УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Марцинкевич В.А.

при секретарі Іова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва подання головного державного виконавця ВДВС Дніпровського ГТУЮ у м. Києві Торбинської О.М. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 , суд -

в с т а н о в и в:

Головний державний виконавець ВДВС Дніпровського ГТУЮ у м. Києві Торбинська О.М. звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, мотивуючи подання тим, що на виконанні знаходиться виконавчий лист № 2/756/981/13 виданий 22.05.2013 року Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 346336,53 грн.

Відповідно до ст. 19 Закону України ,,Про виконавче провадження" державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та на строк для добровільного виконання. Боржником виконавчі документи добровільного не виконуються.

Державним виконавцем на адресу боржника неодноразово направлялись листи з вимогою з'явитися до державного виконавця, однак боржник ігнорує виклики.

10.07.2013 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

10.07.2013 року державним виконавцем винесено постанову про зведене виконавче провадження відповідно до виконавчого листа № 2/756/981/13 та виконавчого листа № 2-3706 виданого 02.02.2011 року Дніпровським районними судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ ,,Банк Золоті ворота" боргу в розмірі 146265,44 грн.

Згідно відповіді БТІ м. Києва боржнику на праві власності належить ? частина кв. АДРЕСА_1.

Відповідно до відповідей ДФС України , ПФУ, щодо місця отримання прибутків, вжитими державним виконавцем заходів встановити неможливо.

На неодноразові виходи державного виконавця за адресою адресою: АДРЕСА_1 ніхто не відчиняв , про що складено відповідні акти від 21.11.2013 року , 20.04.2016 року.

24.05.2016 року виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 відчинив батько боржника , але до приміщення для здійснення опису та арешту майна боржника не допустив.

Представник ВДВС Дніпровського районного управління юстиції в судове засідання не з'явився.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутність державного виконавця відповідно до вимог ст.ст. 169, 376 ЦПК України.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця. Суд негайно розглядає подання державного виконавця без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця

Суд, дослідивши матеріали подання , приходить до наступного. Судом встановлено, що на виконанні ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві знаходиться виконавчий лист № 2/756/981/13 виданий 22.05.2013 року Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 346336,53 грн. та виконавчий лист № 2-3706 виданого 02.02.2011 року Дніпровським районними судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ ,,Банк Золоті ворота" боргу в розмірі 146265,44 грн.

Як вказує державний виконавець у своєму поданні на адресу боржника неодноразово направлялись листи з вимогою з'явитися до державного виконавця, однак боржник ігнорує виклики.

10.07.2013 року державним виконавцем винесено постанову про зведене виконавче провадження відповідно до виконавчого листа № 2/756/981/13 та виконавчого листа № 2-3706 виданого 02.02.2011 року Дніпровським районними судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ ,,Банк Золоті ворота" боргу в розмірі 146265,44 грн.

10.07.2013 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно відповіді БТІ м. Києва боржнику на праві власності належить ? частина кв. АДРЕСА_1. На неодноразові виходи державного виконавця за адресою адресою: АДРЕСА_1 ніхто не відчиняв , про що складено відповідні акти від 21.11.2013 року , 20.04.2016 року.

24.05.2016 року виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 відчинив батько боржника , але до приміщення для здійснення опису та арешту майна боржника не допустив.

Відповідно до п. 4 і п. 10 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-ХІV, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Відповідно до статті 129 Конституції України рішення суду є обов'язковим до виконання.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання статті 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків; таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства Права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Відповідно до статей 1, 11 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Одним із заходів примусового виконання рішення є звернення стягнення на майно боржника, за яким на державного виконавця покладено обов'язок по проведенню виконавчих дій щодо виявлення майна, його арешту (опису), вилучення та примусової реалізації.

Державний виконавець при виконанні виконавчих документів, виданих іншими органами (посадовими особами) щодо стягнення боргу, зобов'язаний керуватися нормами Закону України «Про виконавче провадження», зокрема звертати стягнення на майно боржника, в тому числі проводити опис й арешт майна боржника; у разі неможливості потрапити у жиле приміщення боржника ставити перед судом питання про постановлення вмотивованого судового рішення про примусове проникнення до житла боржника.

За таких обставин, подання державного виконавця підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 208, 210, 376 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Подання головного державного виконавця ВДВС Дніпровського ГТУЮ у м. Києві Торбинської О.М. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 - задовольнити.

Надати дозвіл державному виконавцю ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві на примусове проникнення до житла боржника - ОСОБА_2 , а саме до кв. АДРЕСА_1, для проведення виконавчих дій , пов'язаних з перевіркою майнового стану боржника.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: