Справа № 465/4885/16-ц
У х в а л а

про залишення без руху

"16" серпня 2016 р. м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова- Лозинський Б.М., розглянувши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 23.03.2011 року.

Вивчивши матеріали позовної заяви, вважаю, що таку слід залишити без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі;

3) зміст позовних вимог;

4) ціну позову щодо вимог майнового характеру;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування;

7) перелік документів, що додаються до заяви.

Відповідно до ст. 7 ЦПК України, мова цивільного судочинства визначається статтею 14 Закону України «Про засади державної мовної політики».

Згідно із ч. 3 ст. 14 Закону України «Про засади державної мовної політики», сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

Водночас, позивачем на підтвердження обставин, викладених в позовній заяві додано, в тому числі, документи викладені іноземною, а саме російською мовою.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

До позовної заяви додано платіжне доручення №РROM2BEUFS від 02.08.2016 року.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10, законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідно до Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, платіжне доручення - розрахунковий документ, що містить письмове доручення платника обслуговуючому банку про списання зі свого рахунку зазначеної суми коштів та її перерахування на рахунок отримувача.

Згідно з п. 2.2 зазначеної Інструкції, бланки розрахункових документів (крім розрахункових чеків, що належать до документів суворого обліку та/або виготовляються і розповсюджуються централізовано) виготовляються на папері формату А4 або А5 будь-яким способом (друкарським, з використанням комп'ютерної техніки тощо) за умови обов'язкового забезпечення наявності та схематичного розташування всіх елементів (рамки, лінії, текстові елементи тощо, за винятком цифр у квадратних дужках, що позначають номери реквізитів) згідно із зразками, наведеними в додатках до цієї Інструкції.

Крім цього, згідно з п. 2.14 Інструкції, банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов'язково заповнює реквізити "Дата надходження" і "Дата виконання", а банк стягувача - "Дата надходження в банк стягувача" (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку.

Формою платіжного доручення передбачено в тому числі наступні реквізити: дата надходження, дата виконання.

Згідно з Указівками щодо заповнення реквізитів розрахункових документів на паперових носіях, їх реєстрів і заяви про відкриття акредитива (Додаток 8 до Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті), до заповнення зазначених реквізитів встановлені наступні вимоги: у реквізиті «Дата надходження» зазначаються число, місяць та рік надходження отримання банком платника розрахункового документа: цифрами у форматі ДД/ММ/РРРР або число зазначається цифрами ДД, місяць - словом рік - цифрами РРРР, які засвідчуються підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку; у реквізиті «Дата виконання» зазначаються число, місяць та рік списання коштів з рахунку платника цифрами у форматі ДД/ММ/РРРР або число зазначається цифрами ДД, місяць - словами, рік цифрами РРРР, які засвідчуються підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку.

Однак, наданий позивачем документ зазначених реквізитів не містить.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що позивачем подано належний документ, який підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою становить 1,5% відсотка від ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Однак, до позовної заяви належних документів про сплату судового збору у встановленому законом розмірі не додано.

Відтак позивачу слід сплатити судовий збір, на підтвердження чого надати суду належний документ з дотриманням вимог до оформлення платіжних документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,-

у х в а л и в:

матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ним ухвали.

Розяснити заявнику, що відповідно до ст.121 ЦПК України, якщо у встановлені строки вказані недоліки не будуть усунені, матеріали заяви будуть вважатися неподаними та повернуті.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Франківського

районного суду м. Львова: ОСОБА_2