Справа № 515/333/16-ц
Провадження № 2/515/572/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Чебан А.П.

за участі:

секретаря Дечевої І.І.

представника позивачів ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

03 березня 2016 року позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини.

19 листопада 2012 року у с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області помер ОСОБА_7, який був для позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5 батьком, а для позивача ОСОБА_4 чоловіком.

Після смерті спадкодавця залишилась земельна ділянка площею 2,57 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №001225, виданого 17.03.2006 року Татарбунарською райдержадміністрацією.

Спадкодавець ОСОБА_7 не залишав заповіту. Позивачі вказують, що вони не втратили права на спадкування вказаної вище земельної ділянки, оскільки на день смерті спадкодавця були зареєстровані та проживали разом з ним по вул.Леніна, №152 у с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України.

Позивачі подали заяву до нотаріуса, за якою було відкрито спадкову справу №23/2016 від 08.02.2016 року, але останні отримали письмову відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Позивачі зазначають, що оригінал Державного акту на право приватної власності на землю спадкодавця втрачено, про що у районній газеті «Татарбунарський вісник» останні розмістили оголошення.

За таких обставин, позивачі звертаються до суду з позовною заявою про визнання права спільної часткової власності по 1/4 частки земельної ділянки, яка належала спадкодавцю, оскільки скористатись правом на успадкування вказаного у позові майна у нотаріальному порядку вони не мають можливості через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на землю.

Представник позивачів, адвокат ОСОБА_1, в судове засідання не зявилась, однак направила до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с.28).

Представник Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, ОСОБА_2, до суду не зявився, направив заяву, в якій просить слухати справу за відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.34).

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД №325649 від 20.11.2012 року (а.с.12), ОСОБА_7 помер 19 листопада 2012 року у с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області у віці 55 років.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-ЖД №117209 від 28.08.1997 року (а.с.13), батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, значиться ОСОБА_7.

Як вбачається з копії свідоцтва про одруження серії VІІ-УР №295426 від 18.01.1980 року (а.с.14), ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, уклали шлюб 18.01.1980 року. Після укладення шлюбу прізвище дружини змінено на «Турбалак».

Згідно копії свідоцтва про народження серії ІІІ-ЖД №498399 від 21.01.1986 року (а.с.15), батьком ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, значиться ОСОБА_7.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД №080361 від 07.06.2008 року (а.с.16), ОСОБА_10 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, 07 червня 2008 року зареєстрували шлюб. Після укладення шлюбу прізвище дружини змінено на «Демянець».

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії ІV-ЖД №360690 від 18.12.1987 року (а.с.17), батьком ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5, значиться ОСОБА_7.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-ЖД №219615 від 26.09.2014 року (а.с.18), ОСОБА_12 та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрували шлюб 26 вересня 2014 року. Після укладення шлюбу прізвище дружини змінено на «Язаджи».

Відповідно до копії державного акту серії ІІ-ОД №001225 від 17.03.2006 року (а.с.19), ОСОБА_7 на підставі розпорядження Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області від 09 грудня 2004 року №560/А-2004 належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 2,57 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області і передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Оригінал Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №001225, виданий 17.03.2006 року на імя спадкодавця, було втрачено. Про втрату вищевказаного Державного акту була опублікована обява в газеті «Татарбунарський вісник» №45(5829) від 21.11.2015 року (а.с.20).

Як вбачається з листа відділу Держгеокадастру у Татарбунарському районі Одеської області за №Т-185/0-70/6-16 від 29.02.2016 року (а.с.21), нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 2,5700 га, розташованої за межами населеного пункту Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області з урахуванням коефіцієнтів індексації, станом на 01.01.2016 року становить 128 813, 38 грн.

Згідно довідки за №154 від 26.02.2016 року (а.с.22), виданої Дмитрівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області, померлий ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, дійсно на день смерті 19.11.2012 року був зареєстрований та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_7. Крім нього у будинку зареєстровані наступні особи: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 дружина померлого, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8 син померлого, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_9 донька померлого, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_10 донька померлого, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_11, онучка померлого, ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_12 онучка померлого.

Із листа нотаріуса за №117/01-16 від 26.02.2016 року (а.с.23) видно, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причини відсутності (ненадання) правовстановлюючого документу на успадковане майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України.

Частиною 1 ст. 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до положень ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що померлий ОСОБА_7 на день смерті, тобто на 19 листопада 2012 року, мав право на земельну ділянку площею 2,57 га, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області. Позивачі являються спадкоємцями вищевказаної земельної ділянки в порядку першої черги за законом і вчасно подали заяву про прийняття спадщини нотаріусу, проте оригінал Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №001225 від 17.03.2006 року, виданий на імя спадкодавця, було втрачено, а на померлого дублікат Державного акту не видається.

Рішення нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причини відсутності (ненадання) правовстановлюючого документу на успадковане майно, унеможливлює оформлення позивачами спадщини у позасудовому порядку.

Відтак, суд вважає можливим визнати за ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 право власності на вищевказану спадкову земельну ділянку на праві спільної часткової власності, по 1/4 частині за кожним.

Керуючись ст.ст.58,59,60,208,209,213,215 ЦПК України, ст.ст.328, 1216, 1261, 1268, 1269, 1296 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, який народився 20 вересня 1980 року у с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, ОСОБА_4, яка народилася 13 вересня 1959 року в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, ОСОБА_6, яка народилась 26 грудня 1985 року в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, ОСОБА_5, яка народилась 27 листопада 1987 року у с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4, на праві спільної часткової власності по 1/4 частки земельної ділянки площею 2,57 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованої на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №001225, виданого Татарбунарською райдержадміністрацією 17.03.2006 року на імя ОСОБА_7, що залишилась після смерті останнього, який помер 19.11.2012 року у с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів с дня отримання копії цього рішення.

Суддя Чебан