Справа №: 398/975/16-ц
"23" серпня 2016 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого........ОСОБА_1
при секретарі........ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Олександрійської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та усунення від права на спадкування,-
ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідачів та просить усунути відповідача ОСОБА_4 від права на спадкування після смерті ОСОБА_5 , яка померла 7 вересня 2005 року.А також просить визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 Іванівни.Мотивує тим, що з ОСОБА_5»ю Іванівною перебував в зареєстрованому шлюбі з 1.03.1989 року по 28.02.2000 року.Після розірвання шлюбу продовжували проживати однією сім»єю, вести спільне господарство.Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 30.09.2015 року встановлено факт проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу з 28 лютого 2000 року до 7 вересня 2005 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , яка померла 7 вересня 2005 року.Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на ? частину будинку з надвірними будівлями по вул.. Пархоменко,16 в м.Олександрії Кіровоградської області.Зважаючи на те, що ОСОБА_5 заповіт не склала, він звернувся до Олександрійської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.Нотаріус відмовив в видачі свідоцтва про право на спадщину, так як з заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору звернувся син померлої ОСОБА_4, спадкоємець 1 черги за законом.А ОСОБА_3 є спадкоємцем 4 черги за законом.Рішень щодо усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування та рішень суду, які б змінювали черговість спадкування, до нотаріальної контори не було надано.
Позивач вважає, що існують правові підстави визначені ч.ч.3,5 ст.1224 ЦК України для усунення від спадкування сина спадкодавця ОСОБА_4 Івановича.Останній допомогу спадкодавцю не надавав, ОСОБА_5 хворіла, потребувала сторонньої допомоги.
В судовому засіданні позивач підтримав позов і просить його задоволити.
Відповідач в судове засідання двічі не з»явився, про час розгляду справи повідомлений .Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Представник Олександрійської міської ради в судове засідання не з»явився, направив клопотання про розгляд справи без його участі.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити.
В судовому засіданні встановлено, ОСОБА_5 померла 7 вересня 2005 року, після її смерті відкрилася спадщина на? частину будинку з надвірними будівлями по вул.. Пархоменко,16 в м.Олександрії Кіровоградської області .
Спадкоємцем першої черги за законом являвся син спадкодавця ОСОБА_4, який після смерті матері звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини і відповідно прийняв спадщину., що підтверджується копією спадкової справи.
Встановлено, що позивач ОСОБА_3 з спадкодавцем ОСОБА_5»ю Іванівною перебував в зареєстрованому шлюбі з 1.03.1989 року по 28.02.2000 року.Після розірвання шлюбу вони продовжували проживати однією сім»єю, вести спільне господарство.Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 30.09.2015 року встановлено факт проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу з 28 лютого 2000 року до 7 вересня 2005 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , яка померла 7 вересня 2005 року .
Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Позивач являється співвласником даного будинку, зареєстрований в ньому , проживав разом з спадкодавцем на момент відкриття спадщини і відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 Тому відсутні підстави для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини.
При зверненні позивача в Олександрійську міську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини , він отримав лист-відмову №527/02-14 від 14.04.2016 року . Нотаріус відмовив в видачі свідоцтва про право на спадщину, так як з заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору звернувся син померлої ОСОБА_4, спадкоємець 1 черги за законом.А ОСОБА_3 є спадкоємцем 4 черги за законом.Рішень щодо усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування та рішень суду, які б змінювали черговість спадкування, до нотаріальної контори не було надано.
Позивач звернувся з позовною вимогою про усунення відповідача від права на спадкування.
Так, відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухиляється від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Пленум Верховного Суду України у пункті 6 Постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»звернув увагу судів, що правило ч. 5 ст. 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до Сімейного Кодексу не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.
Отже для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання.
Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.
ОСОБА_4 цього, необхідно встановити чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.
Для задоволення позовних вимог про усунення від права на спадкування відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.
Частиною ст.60 ЦПК України визначено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Позивач в судовому засіданні пояснив, що відповідач ОСОБА_4 рідко приходив до своєї матері ОСОБА_5. Остання до самої смерті обслуговувала себе сама , лише останні 3 дні перед смертю лежала в лікарні і там і померла. Він на момент смерті спадкодавця сам знаходився в лікарні.Спадкодавця ОСОБА_5 поховав син ОСОБА_4Після смерті матері вселився в будинок.Будинок розділений на 2 половини.В тій частині будинку, яка належала спадкодавцю , відповідач ОСОБА_4 забрав та здав на металобрухт всі металеві предмети.Він з зятем вигнав відповідача ОСОБА_4 з будинку і місцезнаходження останнього йому невідоме.
Позивач належних та допустимих доказів про те , що спадкодавець перебувала у безпорадному стані, суду не надав.
Не доведено також, що спадкодавець потребувала сторонньої допомоги саме від відповідача і той мав можливість її надавати ,але ухилявся від її надання.
З урахуванням викладеного, суд вважає , що вимога позивача про усунення відповідача від спадкування є безпідставною, необґрунтованою та не підтверджена належними та допустимими доказами, а тому не може бути задоволена.
Згідно ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.Тому позивач не позбавлений можливості звернутися з відповідним позовом до суду.
Керуючись ст.ст. 1223, 1224 ЦК України, ст.ст. 209,215 ЦПК України,-
Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Олександрійської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та усунення від права на спадкування .
Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано відповідачем протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя