печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2016 року Печерський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Писанець В.А.

при секретарі - Доценку О.І..,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Єфімової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Холдінгова компанія «Київміськбуд»», про стягнення пені за договором купівлі - продажу майнових прав, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Холдінгова компанія «Київміськбуд», в якому, з урахуванням уточнень, просила стягнути з відповідача на її корись 31262,66 грн. пені за договором купівлі - продажу майнових прав за період з 01.07.2014 по 13.01.2016.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.01.2014 між нею та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 4399/РН-К на квартиру АДРЕСА_1. На виконання умов договору у період з 21.01.2014 по 24.01.2014 вона чотирма платежами сплатила відповідачу 556275,17 грн., що відповідає 99% вартості майнових прав на квартиру. Остаточною датою виконання зобов'язання відповідача щодо введення будинку в експлуатацію є 30.06.2014, про що останній повинен повідомити позивача протягом 30 днів. 15.04.2015 позивач направила звернення відповідачу, в якому просила підтвердити факт введення будинку в експлуатацію, разом з тим такого підтвердження не отримала.

Враховуючи викладене зазначає, що з урахуванням того, що строк введення будинку в експлуатацію є 30.06.2014, то пеня за порушення строків введення будинку в експлуатацію повинна нараховуватись з 31.07.2014 по 22.12.2014, а з 23.12.2014 пеня розраховується за невиконання пункту 6.2. договору купівлі-продажу, що виявляється у неповідомленні про дату передачі будинку під заселення.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.01.2014 між сторонами було укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 4399/РН-К на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до п.1.4 договору компанія зобов'язана передати покупцеві майнові права на квартиру, а покупець прийняти їх. Передача та приймання майнових прав здійснюється сторонами за актом приймання-передачі майнових прав після отримання сертифікату відповідності закінченого будівництвом об'єкта та проведення кінцевих розрахунків за фактично збудовану площу відповідно до технічних паспортів, виготовлених органом, що проводить техінвентаризацію. Покупець набуває право власності на майнові права після оформлення акту приймання-передачі майнових прав.

Пунктами 3.1., 3.2. договору визначено, що на дату підписання цього договору вартість майнових прав на квартиру складає 561808,69 грн. Покупець зобов'язаний здійснити оплату 99% вартості майнових прав у розмірі 556275,17 грн. протягом 6 банківських днів після підписання цього договору, у строк по 27.01.2014, з урахуванням затвердженої у компанії знижки у розмірі 5% шляхом встановлення коефіцієнту лояльності к=0,95.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.01.2014, 21.01.2014, 23.01.2014, 24.01.2014 позивач чотирма платежами сплатила відповідачу 556275,17 грн., що відповідає 99% вартості майнових прав на квартиру.

Згідно з п.6.1. договору компанія приймає на себе зобов'язання перед покупцем, вчинити дії направлені на спорудження об'єкта будівництва - житлового будинку з наступними характеристиками: АДРЕСА_1; серія будинку - монолітно-каркасний; кількість поверхів - 24; введення в експлуатацію - ІІ квартал 2014 року.

Відповідно до п. 6.2. договору компанія зобов'язується повідомити покупця засобами телефонного зв'язку або письмовим повідомленням, як власника майнових прав на квартиру, яка є частиною будівництва, про дату передачі будинку під заселення протягом 30 календарних днів з дати отримання Сертифікату відповідності закінченого будівництвом об'єкта.

Пунктом 4.2. договору встановлено, що за неналежне виконання своїх зобов'язань компанія сплачує покупцю пеню у розмірі 0,01% від суми неналежного виконання зобов'язання.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За правилами ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Диспозиція ч. 2 ст. 656 ЦК України вказує на те, що до договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач розмежовує періоди нарахування пені за невиконання зобов'язання виходячи з різної правової природи породження права вимоги.

Так, обґрунтовуючи позовні вимоги в частині нарахування пені за період з 31.07.2014 по 22.12.2014 ОСОБА_3 вказує, що відповідачем порушено п.6.1. договору купівлі-продажу майнових прав щодо затримання введення будинку в експлуатацію, разом з тим, суд відхиляє такі доводи позивача, оскільки вказаний пункт договору регламентує характеристики житлового будинку та за своїм змістом не є зобов'язальним, а тому суд приходить до висновку відсутність правових підстав для стягнення пені за цим пунктом договору.

Пред'являючи вимоги за період з 23.12.2014 по 13.01.2016 позивач зазначає, що всупереч п. 6.2. договору купівлі-продажу майнових прав відповідач не повідомив її про дату передачі будинку під заселення, проте суд знаходить такі посилання також безпідставними виходячи з наступного.

Відповідно до п. 11 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461, датою прийняття в експлуатацію об'єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач 23.12.2014 отримав сертифікат серія НОМЕР_1 відповідності закінченого будівництвом об'єкта, тобто з цього моменту почав перебігати тридцяти денний термін встановлений п.6.2. договору купівлі-продажу майнових прав, який сплинув 22.01.2015.

Вказаним пунктом договору сторони обумовили, що відповідач зобов'язується повідомити позивача засобами телефонного зв'язку про дату передачі будинку під заселення та, як альтернативний спосіб повідомлення, передбачили письмове повідомлення.

В силу приписів ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивач посилаючись, як на підставу позову в частині вимог, на те, що його не було повідомлено відповідачем про введення будинку в експлуатацію надає листи-відповіді останнього на його звернення, які в свою чергу не спростовують факт повідомлення про вказану подію у спосіб визначений п.6.2. договору, шляхом телефонного зв'язку. Крім того, як зазначає ОСОБА_3 у своїй позовній заяві, на офіційному веб-порталі відповідача було також зазначено про введення будинку в експлуатацію з 23.12.2014.

Згідно з ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що в контексті заявлених позовних вимог щодо неповідомлення позивача про введення будинку в експлуатацію у строк встановлений п. 6.2. договору купівлі-продажу майнових прав, відсутні правові підстави для застосування відносно відповідача відповідальності встановленої пунктом 4.2. договору, а тому позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 88, 208, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Холдінгова компанія «Київміськбуд»», про стягнення пені за договором купівлі- продажу майнових прав - відмовити .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду м. Києві через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя В.А. Писанець