Справа № 603/199/16-ц
Провадження №2/603/95/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2016 р. Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г.

за участю секретаря Смолінчук М.М.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Монастириська цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача та усунення перешкод у користуванні банківським рахунком ,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») про захист прав споживача, зобов»язання усунути перешкоди у користуванні поточним рахунком з використанням електронних платіжних засобів, на якому знаходяться грошові кошти в сумі 244 512,39 грн., шляхом розблокування рахунку (поновлення проведення зупинених фінансових операцій).

Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що ним відкрито поточний (з використанням електронних платіжних засобів) рахунок фізичної особи №899351 у ПАТ КБ «Приватбанк», залишок коштів на якому складає 244 512,39 грн., однак 25.06.2015 року, маючи намір здійснити переказ коштів, виявив, що рахунок заблоковано, чим обмежено його право користуватися власними грошима та, відповідно, банківськими послугами. На письмове звернення щодо причин блокування поточного рахунку одержав відповідь про проведення фінансового моніторингу (перевірки джерел походження коштів) щодо нього.

Дії банку позивач вважає протиправними, такими, що суперечать вимогам Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 14.10.2014 року, яким передбачено умови, порядок та підстави здійснення фінансового моніторингу. Тривалість зупинення (блокування) фінансової операції триває майже 11 місяців із передбачених законом максимальних 30 днів. Про прийняття спеціально уповноваженим органом рішень про зупинення (продовження зупинення) фінансових операцій позивача не було повідомлено. ПАТ КБ «Приватбанк» як суб»єкт тільки первинного фінансового моніторингу уповноважений самостійно зупинити фінансову операцію тільки на два дні з дня зупинення (включно). На підставі наведеного ОСОБА_3 просить позов задовольнити, зобов'язати ПАТ КБ «Приватбанк» усунути перешкоди у користуванні поточним рахунком фізичної особи шляхом розблокування (поновлення проведення зупинених фінансових операцій за даним рахунком).

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позові, просить його задовольнити. Суду додатково пояснив, що поточний рахунок, відкритий у ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім»я позивача, заблоковано на такий тривалий час без належних правових підстав, всупереч чинному законодавству, а неодноразові звернення позитивного результату не дали. Просить позов задовольнити.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що у відповідності до ст. 9 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» суб»єкт первинного фінансового моніторингу відповідно до законодавства зобов»язаний на підставі поданих клієнтом (представником клієнта) офіційних документів або засвідчених в установленому порядку їх копій (якщо інше не встановлено законом) здійснювати ідентифікацію та верифікацію клієнта (представника клієнта). У зв»язку з тим, що позивачем неодноразово здійснювалися фінансові операції за даним рахунком, виникли сумніви щодо легалізації доходів, при цьому сума коштів на рахунку, відкритому на ім»я позивача, є значною. У зв»язку з наведеним ПАТ КБ «Приватбанк» як суб»єкт первинного фінансового моніторингу зобов»язаний був здійснити поглиблену перевірку клієнта, що стало причиною блокування рахунку, тому у листі від 04.02.2016 року, адресованому позивачу, йому було запропоновано подати необхідні документи, що не виконано позивачем. Просить у задоволенні позову відмовити.

Представником відповідача не оспорюється залишок коштів на поточному рахунку, відкритого на ім»я позивача, ні те, що він залишається заблокованим на момент розгляду справи.

Оцінивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як убачається із наявної у матеріалах справи ксерокопії довідки по рахунку №899351, що сформована і завірена від 07.04.2016 року, на відкритому ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім»я ОСОБА_3 рахунку знаходяться грошові кошти в сумі 244 512,39 грн.

Факт укладення між сторонами договору про відкриття карткового гривневого рахунку з використанням електронних платіжних засобів, який чинний на даний час, визнається та не заперечується представником відповідача.

Оформлюючи поточний картковий рахунок, ОСОБА_4 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг, п. 2.8.1.14.2 яких передбачено, що банк має право відмовити клієнту (мотивовано, з посиланням на підстави, передбачені чинним законодавством України) у здійсненні розрахункових та касових операцій у разі оформлення документів з порушенням вимог чинного законодавства та нормативних актів НБУ, або відмови клієнта в наданні документів та відомостей, необхідних для здійснення ідентифікації клієнта, згідно з чинним законодавством, визначення суті його діяльності та фінансового стану, або у разі встановлення, що ця фінансова операція може мати відношення або призначатися для фінансування терористичної діяльності, а також в інших випадках, встановлених законодавством.

Згідно ч.ч.1, 2, 3 ст. 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» суб'єкт первинного фінансового моніторингу має право зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), яка (які) містить (містять) ознаки, передбачені статтями 15 та/або 16 цього Закону, та/або фінансові операції із зарахування чи списання коштів, що відбувається в результаті дій, які містять ознаки вчинення злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, та зобов'язаний зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), якщо її учасником або вигодоодержувачем за ними є особа, яку включено до переліку осіб, пов'язаних з провадженням терористичної діяльності або щодо яких застосовано міжнародні санкції (якщо види та умови застосування санкцій передбачають зупинення або заборону фінансових операцій), і в день зупинення повідомити спеціально уповноваженому органу в установленому законодавством порядку про таку (такі) фінансову (фінансові) операцію (операції), її (їх) учасників та про залишок коштів на рахунку (рахунках) клієнта, відкритому (відкритих) суб'єктом первинного фінансового моніторингу, який зупинив здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), та у разі зарахування коштів на транзитні рахунки суб'єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється на два робочих дні з дня зупинення (включно).

Спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій), здійснене відповідно до частини першої цієї статті, на строк до п'яти робочих днів, про що зобов'язаний негайно повідомити суб'єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Спеціально уповноважений орган у разі виникнення підозр може прийняти рішення про зупинення видаткових фінансових операцій на строк до п'яти робочих днів, про що зобов'язаний негайно повідомити суб'єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. У такому разі суб'єкт первинного фінансового моніторингу зобов'язаний в день отримання, але не пізніше 11 години наступного робочого дня після отримання відповідного рішення повідомити спеціально уповноваженому органу про залишок коштів на рахунку клієнта, фінансові операції (кошти) за яким були зупинені, та у разі зупинення фінансових операцій на транзитних рахунках суб'єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум.

Частиною 5 ст. 17 вищевказаного Закону передбачено, що у разі прийняття рішення відповідно до частин другої і третьої цієї статті спеціально уповноважений орган протягом строку подальшого зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) або зупинення видаткових фінансових операцій проводить аналітичну роботу, збирає необхідну додаткову інформацію, обробляє, перевіряє, аналізує її та у разі, якщо за результатами перевірки:

ознаки легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, або вчинення іншого злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, не підтверджуються, спеціально уповноважений орган зобов'язаний негайно скасувати своє рішення про подальше зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) або зупинення видаткових фінансових операцій та повідомити про це суб'єкту первинного фінансового моніторингу;

є мотивовані підозри, - спеціально уповноважений орган приймає рішення про продовження зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) (видаткових фінансових операцій), готує і подає відповідний узагальнений матеріал або додатковий узагальнений матеріал правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, та в день прийняття такого рішення інформує відповідного суб'єкта первинного фінансового моніторингу про дату закінчення строку зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції). Строк зупинення відповідних фінансових (фінансової) операцій (операції) продовжується спеціально уповноваженим органом з наступного робочого дня після подання відповідного узагальненого матеріалу або додаткового узагальненого матеріалу за умови, що загальний строк такого зупинення не перевищуватиме 30 робочих днів.

Строки зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій) суб'єктами первинного фінансового моніторингу та спеціально уповноваженим органом, зазначені у частинах першій - п'ятій цієї статті, є остаточними та продовженню не підлягають.

Як зазначено представником позивача, неодноразові звернення на гарячу лінію ПАТ КБ «Приватбанку» позитивного результату не дали, у зв»язку з чим 09.07.2015 року він письмово звернувся до відповідача щодо надання інформації про причини блокування відкритого на його ім'я поточного рахунку та негайного розблокування карткового рахунку і поновлення усіх фінансових операцій за рахунком.

Згідно наявного у матеріалах справи листа ПАТ КБ «ПриватБанк» від 04.02.2016 року, ОСОБА_3 повідомлено про право відповідача на здійснення перевірки клієнта з посиланням на ст. 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст.9 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

Окрім цього, висловлено прохання надати документи, що підтверджують походження грошових коштів, які надійшли на рахунок за період з 01.01.2015 року по 24.06.2015 року.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов»язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Положенням ч.1 ст. 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі судового рішення.

Згідно із ст.ст.10, 11 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як пояснив представник позивача у судовому засіданні, на сьогоднішній день можливість представити банку витребувані документи втрачена, що пов»язує із тривалим періодом часу, що минув з часу звернення позивача із письмовою заявою (09.07.2015 року) до одержання відповіді, яка датована 04.02.2016 року. До того ж розмір коштів, що знаходяться на поточному картковому рахунку позивача, на його думку, не сягає розміру, який би свідчив про їх незаконне походження.

Стороною відповідача жодним чином не обґрунтовано правомірність такого блокування поточного рахунку, відкритого на ім»я позивача, представник банку не надав відомостей та доказів про те, що кошти на рахунок ОСОБА_3 надійшли злочинним шляхом. Також не надано суду належних та допустимих доказів звернення з заявою до правоохоронних органів про незаконні дії позивача під час блокування карткового рахунку. Рахунок заблоковано без повідомлення та згоди останнього. Кошти позивача по даний час заблоковані.

У даному випадку суд вважає обґрунтованими твердження представника позивача про те, що відповідачем порушено передбачені Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» строки зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій), які є остаточними та продовженню не підлягають. Тоді як доводи ПАТ КБ «Приватбанк», як суб»єкта первинного фінансового моніторингу, про правомірність своїх дій необґрунтованими, такими, що підлягають відхиленню.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що дії відповідача щодо обмеження права користування поточним картковим рахунком шляхом його блокування є такими, що не відповідають діючому законодавству, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення, слід зобов'язати ПАТ КБ «Приватбанк» усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_3 поточним рахунком фізичної особи №899351 з використанням електронних платіжних засобів, на якому знаходяться грошові кошти в сумі 244 512,39 грн., шляхом розблокування поточного рахунку (поновлення проведення зупинених фінансових операцій за даним рахунком).

У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір в доход держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 213, 215, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 204, 509, 526, 1066, 1068, 1074 ЦК України, ст. 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача та усунення перешкод у користуванні банківським рахунком - задовольнити.

Зобов'язати публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_3 (48301, вул. Сагайдачного, 5/2, м. Монастириська Тернопільської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) поточним рахунком фізичної особи №899351 з використанням електронних платіжних засобів, на якому знаходяться грошові кошти в сумі 244 512 (двісті сорок чотири тисячі п»ятсот дванадцять) грн. 39 коп., шляхом розблокування поточного рахунку (поновлення проведення зупинених фінансових операцій за даним рахунком).

Стягнути із публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) в користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_5