Справа № 472/1495/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 лютого 2016 року смт. Веселинове
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - Орленко Л.О.
із секретарем судового за сідання - Крамарчук Л.Б.
з участю відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 смт. Веселинове цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У забезпечення виконання зобов`язань відповідача ОСОБА_1 по кредитному договору між позивачем (кредитором), позичальником ОСОБА_1 , відповідачем ОСОБА_2 (поручителем) був укладений договір поруки, за яким ОСОБА_2 взяв на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями ОСОБА_1 , що випливають з кредитного договору № 115949/30/к1 від 04.09.2012 року.
Однак, відповідач ОСОБА_1 неналежним чином виконував свій обов`язок щодо повернення кредиту, внаслідок чого станом на 02.11.2015 року виникла заборгованість по укладеному кредитному договору на загальну суму 4 980 грн. 15 коп.
Позивачем було направлено вимоги позичальнику та поручителю про погашення кредитної заборгованості, проте відповідачі не погасили суму боргу, тому позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в розмірі 4980 грн. 15 коп. та судовий збір в сумі 1218,00 грн.
В судове засідання 29 лютого 2016 року представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а також заяву про зміну позовних вимог, зменшивши розмір заборгованості, а саме: на підставі п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" був зроблений перерахунок суми боргу за кредитним договором № 115949/30/к1 від 04.09.2012 року, оскільки ОСОБА_1 був призваний на військову службу для участі а Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, а відповідач ОСОБА_2 призваний 07 березня 2015 року по мобілізації Веселинівським районним військовим комісаріатом Миколаївської області та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 м. Миколаєва. Таким чином, станом на 10.02.2016 року борг за кредитним договором становить 1920 грн. 12 коп., із яких: сума боргу за простроченим кредитом - 1677,00 грн., сума боргу за простроченими відсотками - 198,12 грн., інфляційні нарахування за простроченим кредитом - 40,25 грн., інфляційні нарахування за простроченими відсотками - 4,75 грн. Вказану суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку, а також стягнути з них 1218,00 грн. судового збору.
В судове засідання 24.12.2015 р., 25.01.2016 р., 29.02.2016 р. відповідач ОСОБА_2 не з`явився, до суду повернувся конверт з відміткою про те, що адресат відсутній. Судом було з`ясовано, що відповідно до довідки від 31.12.2015 року вих. № 6/3483 відповідач ОСОБА_2 07.03.2015 року був призваний Веселинівським районним військовим комісаріатом Миколаївської області та направлений для проходження служби до військової частини НОМЕР_1 (м.Миколаїв). Судом направлялася судова повістка та документи на військову частину НОМЕР_1 м. Миколаєва для вручення повістки ОСОБА_2 04.02.2016 р. до суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки відповідачу 02.02.2016 р. Однак, відповідач не з`явився та не подав до суду заяви про розгляд справи у його відсутніть, також не подав до суду своєї позиції щодо позовних вимог.
Відповідно до положень ст.169 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача ОСОБА_2 .
Суд, заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що 04 вересня 2012 року між ПАТ "Акціонерний банк "Експрес - Банк" та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 115949/30/К1, за яким позивач надав відповідачу ОСОБА_1 (позичальнику) кредит в сумі 13 500 грн. річних строком на 24 місяці з 04.09.2012 р. по 04.09.2014 р. з відсотковою ставкою за користування кредитом 25 % річних згідно з умовами кредитного договору. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення кредитного договору, на поточний рахунок, відкритий у кредитодавця, до закінчення строку дії кредитного договору процентна ставка становить 38 % процентів річних. Відповідач зобов`язався у свою чергу повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом на умовах, визначених кредитним договором (а.с.6-8).
У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 04 вересня 2012 року між позивачем (кредитором), позичальником ОСОБА_1 та поручителем ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 115949/30/П1, за яким ОСОБА_2 поручився перед позивачем за виконання позичальником своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором (а.с. 10-11).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Між тим, відповідач ОСОБА_1 у передбачені Графіком розрахунків строки обов`язки по погашенню кредиту та процентів не виконав, внаслідок чого станом на 10.02.2016 року утворилася заборгованість на загальну суму 1920 грн. 12 коп., яка складається з: суми боргу за простроченим кредитом - 1677,00 грн., суми боргу за простроченими відсотками - 198,12 грн., інфляційних нарахувань за простроченим кредитом - 40,25 грн., інфляційних нарахувань за простроченими відсотками - 4,75 грн.
Як встановлено в судовому засіданні укладені договори від 04 вересня 2012 року не скасовані, не оскаржені і є чинними.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Як вбачається з розрахунку заборгованості заборгованість по кредиту була внесена позивачем на прострочку 04.10.2014 року. - (а.с.13)
Позивачем направлялися вимоги відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про погашення заборгованості, однак ці вимоги залишилися без реагування. - (а.с.16-19)
Суд вважає, що матеріалами справи доведено отримання ОСОБА_1 кредиту в сумі 13 500 грн. та неналежне виконання ним умов договору, а тому є підстави для стягнення з нього на користь позивача заборгованості по кредитному договору.
Положеннями ст.ст. 553, 554 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно з п. 2.1 договору поруки № 115949/30/П1 від 04 вересня 2012 року поручитель ОСОБА_2 поручився перед кредитором за виконання боржником його зобов`язань, що випливають з кредитного договору № 115949/30/к1 від 04.09.2012 р. у тому же обсязі, що і боржник.
Відповідно до підпункту 1.3 кредитного договору № 115949/30/к1 від 04.09.2012 р. кредит надається строком на 24 місяці, з 04.09.2012 р. по 04.09.2014 р., тобто кінцевим терміном повернення позичених грошей та внесення плати за користування кредитом є 04.09.2014 р.
При цьому, підпункт 7.1 названого договору (а.с.7), яким передбачено його дію до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором, зазначеного вище строку дії договору не змінює.
З договору поруки, укладеного між ПАТ"Акціонерний банк "Експрес - Банк", поручителем ОСОБА_2 та позичальником ОСОБА_1 , вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умови договору поруки (пункт 5.1) про його дію до повного виконання боржником та/або поручителем своїх зобов`язань перед банком за кредитним договором, не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.
За таких обставин, суд вважає, що у банку виникло право пред`явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов`язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 05 вересня 2014 року, протягом наступних шести місяців, тобто до 05 березня 2015 року.
Позивач пред`явив позов лише 02 грудня 2015 року (а.с. -1), тобто з пропуском визначеного ч. 4 ст. 559 ЦК України строку.
Оскільки вимоги були заявлені до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку виконання основного зобов`язання, у силу положень ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припинилась, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог кредитора до поручителя про стягнення з нього заборгованості за основним договором.
Враховуючи положення ч.4 ст.559 ЦК України під час вирішення справи про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителів суд повинен перевірити наявність правових підстав для такого стягнення з урахуванням вимог названої норми.
При цьому звернення особи до суду з позовом про визнання поруки припиненою на підставі ст.559 ЦК України не є необхідним.
Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог позивача до поручителя ОСОБА_2 про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VІ, з відповідними змінами, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються; військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків; учасники бойових дій - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав; позивачі - за подання позовів, пов`язаних з наданням статусу учасника бойових дій відповідно до пунктів 19,20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 .
Однак, суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_1 судового збору на користь позивача, оскільки справа, яка розглядається судом, не відноситься до категорії тих справ, під час розгляду яких особи звільняються від сплати судового збору.
Виходячи з вимог чинного законодавства, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 218 гривень 00 копійок, який позивач сплатив при подачі позову до суду, що підтверджується платіжним дорученням №74 від 24 листопада 2015 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 11-1, 15, 58, 59, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес Банк» до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку - задовольнити частково.
В позові Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, як з поручителя, - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення через Веселинівський районний суд Миколаївської області.
Суддя Веселинівського районного суду
Миколаївської області Л.О. Орленко