Справа №333/1047/15- ц
Провадження № 2-п/333/10/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.03.2016 р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі Сєроштановій Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, ухваленого по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Комунарським районним судом м. Запоріжжя 10.12.2015р. ухвалено заочне рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за яким позовні вимоги задоволені. Стягнуто на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором та договором поруки у сумі 1 285 814 грн. 78 коп. Стягнуто на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором та договором поруки у сумі 1 285 814 грн. 78 коп. Стягнуто на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором та договором поруки у сумі 1 285 814 грн. 78 коп. та судові витрати.

16.01.2016 р. відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 10.12.2015р. по вищевказаній справі, посилаючись на те, що заочне рішення було постановлено судом 10.12.2015 року за його відсутністю, а також відсутністю інших відповідачів. Після скасування апеляційним судом ухвали Комунарського районного суду про залишення позову без розгляду та повернення справи до суду для продовження розгляду, відповідач не отримував жодної судової повістки по виклик до судового засідання, а в період з 22.11.2015 р. по 12.12.2015 р. він знаходився за межами України і тому взагалі не міг можливості отримати поштові повідомлення.

Оскільки позивач не був повідомлений про час та місце розгляду справи, були порушені його права, передбачені ст.ст.27,31 ЦПК України, в тому числі права заявляти клопотання, подавати докази, задавати питання іншим особам, чим було порушено принципи змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Крім того, судом не було зясовано, чи дійсно мале місце існування взаємовідносин за кредитним договором між ПАТ «БАНК КІПРУ» і ОСОБА_2, а також чи дійсно відбулося відступлення права вимоги за договором факторингу, укладеному між ПАТ «НЕО БАНК» і ТОВ «Кредитні ініціативи».

Для зясування даних обставин суд повинен був дослідити оригінали кредитного договору №44-705/2012 від 23.05.2012 р., договору поруки №44-705/2012-П1 від 23.05.2013 р., договору факторингу від 21.07.2014 р. з додатками, акту прийому-передачі Реєстру заборгованості Боржників (Додатки №2 і №5) згідно п.23 Договору факторингу від 21.07.2014 р.

Для зясування факту правонаступництва ПАТ «НЕОС БАНК» усіх прав і обовязків ПАТ «БАНК КІПРУ» необхідно дослідити оригінал Статуту ПАТ «НЕОС БАНК». Для зясування правомочності у ТОВ «Кредитні ініціативи» і повноважень директора та представників позивача необхідно дослідити виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «Кредитні ініціативи», контракт між ТОВ «Кредитні ініціативи» і ОСОБА_5, оригінал довіреності №ДВК-1365 від 05.09.2014 р. та інших довіреностей, поданих від ТОВ «Кредитні ініціативи».

Також, в матеріалах справи відсутні належні докази повідомлення Боржників про відступлення Фактору прав вимоги згідно п.25 Договору факторингу, докази оплати Позивачем ОСОБА_6 (ПАТ «НЕО БАНК») Ціни Продажу згідно п.33 Договору факторингу і докази оплати за послуги в розмірі 10000 грн. згідно п.34 Договору факторингу.

Також відсутні докази того, що позивачу було передано від ПАТ «НЕОС БАНК» право грошової вимоги до мене. ОСОБА_1, із зазначенням підстави виникнення та суми грошової вимоги з наданням повного розрахунку.

Внаслідок поспішного ухвалення заочного рішення суд не зясував вказаних обставин, не надав мені можливості заявити клопотання про витребування доказів, їло призвело до необєктивного розгляду справи.

У зв'язку з вищевикладеним, відповідач просив суд скасувати заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.12.2015 року по справі №333/1047/15-ц за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та призначити справу до розгляду у загальному порядку.

Представник відповідача (заявника) ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав заяву про скасування судового рішення, посилаючись на викладені в останній обставини, просив суд задовольнити заяву.

Представник позивача до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду заяви повідомлений своєчасно у встановленому законом порядку, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається мають істотне значення для вирішення справи.

Дослідивши заяву відповідача, його пояснення, заочне рішення, ухвалене судом по даній справі, суд приходить до висновку, що заява відповідача про перегляд заочного рішення не містить посилання на докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, а обставини, на які посилається представник відповідача у заяві про перегляд заочного рішення, суд вважає такими, які не є підставою для скасування заочного рішення згідно вимог ст. 232 ЦПК України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заявником не надано доказів, які мають суттєве значення для вирішення справи, у звязку з чим заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 231, 232 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Розяснити заявнику, що заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ст. 296 ЦПК України.

Суддя А.І. Боровікова