Справа № 369/7346/15-ц
Провадження № 2/369/231/16
РІШЕННЯ

Іменем України

27.07.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Дубас Т.В.,

за участю секретаря Дідур М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0590 га, кадастровий номер :08:0401, розташованої с/т «Соняний» в с. Гурівщина Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 926113 від 17.02.2009 року.

Власником сусідньої земельної ділянки, що межує з земельною ділянкою позивача, є відповідач ОСОБА_2. Зазначене в свою чергу підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ІV-КВ № 047491 від 24.10.1998 року.

Відповідач неодноразово порушував і надалі порушує права позивача, як власника суміжної земельної ділянки Усі зауваження позивача щодо усунення порушень відповідач ігнорує.

У звязку із зазначеним, позивач звернулась до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області з заявою про проведення перевірки щодо дотримання ОСОБА_2 вимог законодавства у сфері містобудування, державних будівельних норм, стандартів і правил.

В результаті проведення позапланової перевірки було встановлено, що побудовані ОСОБА_2 сарай літ. «Є» площею 5.1 кв.м. та металеве огорожа літ «№5» частково розташовані на земельній ділянці ОСОБА_1 Таким чином ОСОБА_2 порушено п. 3.25 та додаток 3.1 п. 1* табл.. 1 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». За виявлені правопорушення у сфері містобудування діяльності складено акт від 05.09.2014 року та припис № С-0909/2 від 09.09.2014 року про усунення виявлених правопорушень ОСОБА_2 до 23.09.2014 року. Проте від підпису та отримання акту відповідач і станом на час подання даного позову правопорушень не усунув.

Державною інспекцією сільського господарства в Київській області за заявою позивача проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства суміжним землевласником ОСОБА_2 За наслідком проведеної перевірки встановлено, що ОСОБА_2 не дотримується вимог ст. 91 Земельного кодексу України та порушує права власників суміжних земельних ділянок, а саме: самовільно займає частину земельної ділянки ОСОБА_1 орієнтовною площею 0,0008 га (8 кв.м.) та частину земельної ділянки ОСОБА_3 (сина позивача) орієнтовною площею 0,0004 га (4 кв.м.), про що складено акт № А 177/164 від 20.10.2014 року. Крім того видано припис № П 66/164 від 20.10.2014 року про усунення виявленого правопорушення ОСОБА_2 Однак станом на сьогодні, відповідач жодних порушень не усунув.

Тому позивач просила зобовязати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користування ОСОБА_1, належної їй земельною ділянкою площею 0,0590 га, кадастровий номер :08:0401, що розташована в с/т «Сонячний» в с. Гурівщина Києво-Святошинського району Київської області, шляхом знесення частини сараю літ. «Є» загальною площею 5.1 кв.м. та металевої огорожі літ «№5», що частково розташовані на зазначеній земельній ділянці ОСОБА_1.

Представник позивача направила до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити без участі позивача, вимоги підтримала та просила їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0590 га, кадастровий номер :08:0401, що розташована в Київській області, Києво-Святошинського району, Бузівська сільська рада, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 926113 від 17.02.2009 року.

Згідно опису меж даної земельної ділянки, від точки А до точки Б земельна ділянка позивача межує з земельною ділянкою гр. ОСОБА_4; від точки Б доточки В із землями загального користування с/т «Сонячний»; від точки В до точки А із земельною ділянкою гр. ОСОБА_5

Відповідач ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-КВ № 047491, є власником земельної ділянки загальною площею 0,1200 га, що розташована на території Бузівської сільської ради СТ «Сонячний».

Згідно опису меж земельна ділянка відповідача межує від точки А до точки Б із землями загального користування (проїзд); від точки Б до точки В із землями наданими гр. ОСОБА_6; від точки В до точки Г із землями наданим гр. ОСОБА_7; від точки Г до точки Д із землями наданими гр. ОСОБА_8; від точки Д до точки А із землями Ірпінського Лісництва.

Згідно постанови № А-0302/5 по справі про адміністративне правопорушення від 03.02.2015 р. складеної заступником директора Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київської області начальником Інспекції управління № 1 ОСОБА_9 було установлено що станом на 04.12.2014 р. що на земельній ділянці наданій гр. ОСОБА_1 частково розташовані сарай літ. «Є» площею 5.1 кв.м. та металеве огорожа літ «№5», чим порушено п. 3.25 та додаток 3.1 п. 1* табл.. 1 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». У звязку з чим відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 18842.

За клопотанням представника позивача судом ухвалою від 16.12.2015 року було призначено земельно-технічну експертизу.

07.07.2016 року № 4746/16-41 судовим експертом було наділено повідомлення про неможливість надання висновку судової експертизи на виконання ухвали суду у звязку з невиконанням сторонами клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном . Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах , передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 91 Земельного кодексу України встановлено, що власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства.

Виходячи зі змісту ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Частиною 1 ст. 155 ЗК України встановлено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Зважаючи на позицію Верховного Суду України, викладену у Постанові Пленуму Про судове рішення у цивільній справі № 14 від 18 грудня 2009 року, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

У ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 143 ЦАК України визначає що для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

З наведеного вище, суд приходить до висновку що позивачем не було надано належних та допустимих доказів які б підтвердили існування порушень з боку відповідача відносно земельної ділянки позивача. В тому числі не була проведена відповідна земельно-технічна експертиза для встановлення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови у позовних вимогах.

На підставі ст.ст. 15, 16, 386 ЦК України, ст. 91, 152, 155 ЗК України, та керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 15, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя Т.В. Дубас