Справа № 481/772/16-ц
Провадж.№ 2/481/385/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

05.10.2016 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої -судді Уманської О.В.,

за участю секретаря - Кузьміної Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку ,

Встановив:

14.07.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області із позовом до ОСОБА_2 міської ради Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку площею 0.1 га для обслуговування житлового будинку, яка розташована по вул. Гребеннікова, 113 в м. Новому Бузі Миколаївської області.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 12.12.2001 року він придбав у ОСОБА_3 житловий будинок з прилеглими до нього господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Гребеннікова, 113 в м. Новому Бузі Миколаївської області. Договір купівлі-продажу даного будинку було посвідчено Вознесенською універсальною товарно-сировинною біржею 12.12.2001 року за № 1309, а в подальшому було визнано дійсним на підставі рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 10.12.2014 року.

Даний будинок розташований на земельній ділянці площею 0.1 га, яка призначена для обслуговування житлового будинку. На даний час вказана земельна ділянка належить ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії 11-МК № 022047, виданого 16.04.1997 року на підставі рішення виконкому ОСОБА_2 міської ради Миколаївської області від 25.03.1997 року за № 76.

06.05.2002 року ОСОБА_3 помер, а позивач на даний час позбавлений можливості розпорядитися своїм житловим будинком, оскільки право власності на земельну ділянку, на якій він розташований належить іншій особі.

Відповідно до статті 377 ч.1 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на які вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника.

Своє право в позасудовому порядку позивач ОСОБА_4 не в змозі реалізувати, а тому звернувся до суду із вказаним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Свою позовну заяву підтримав просив її задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Миколаївської області в судове засідання не зявилась, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що відповідачі позов визнали, таке визнання є безумовним, не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд керуючись роз'ясненнями абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» ухвалює рішення про задоволення позову без з'ясування та дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як зазначено в статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом установлено наступне.

12 грудня 2001 року відповідно до договору купівлі-продажу ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_1 придбав житловий будинок з надвірними спорудами , який який розташований по вулиці Гребеннікова, 113 в місті Новий Буг Миколаївської області .

Із договору купівлі-продажу видно, що житловий будинок , сарай Б, вбиральня В, сарай Г, сарай Д, огорожа 1,2,3, споруди 1 розташований на земельній ділянці площею 0,10 га. за вказаною адресою.

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 10.12.2014 року, яке набрало законної сили 21.12.2014 року на даний час є не зміненим та не скасованим, вищезгаданий договір купівлі- продажу №1309 житлового будинку № 113 по вулиці Гребеннікова у м. Новий Буг Миколаївської області, з прилеглими господарськими спорудами сараями, вбиральнею, укладений між ним та ОСОБА_3, зареєстрований на Універсальній товарно-сировинній біржі 12.12.2001 року, визнано дійсним. Крім того, визнано за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з прилеглими господарчими будівлями та спорудами за № 113 по вулиці Гребеннікова у місті Новий Буг Миколаївської області.

В теперішній час з'ясувалось, що власником земельної ділянки, на якій розташований належний позивачеві будинок є ОСОБА_3, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, серії 11-МК № 022047, виданого 16.04.1997 року на підставі рішення виконкому ОСОБА_2 міської ради Миколаївської області від 25.03.1997 року за № 76.

Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року передбачено, що при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК України до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження.

При огляді ксерокопії свідоцтва про смерть серії І-ФП № 117630 виданого відділом РАЦС ОСОБА_2 районного управління юстиції Миколаївської області від 08.05.2002 року видно, що 06.05.2002 року в м. Новий Буг Миколаївської області помер ОСОБА_3

Відповідно до п «б» ст. 140 ЗК України, однією із підстав припинення права власності на земельну ділянку є смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця.

Судом встановлено, що право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 ні за ким не визнавалось, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Підсумовуючи викладене, суд прийшов до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,60, 130, 174, 213,215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити в повному обсязі.

Припинити право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,1 га, яка розташована по вул. Гребеннікова, № 113 у м. Новому Бузі Миколаївської області надану для обслуговування житлового будинку на підставі рішення виконкому ОСОБА_2 міської ради Миколаївської області від 25.03.1997 року за № 76, та скасувати державну реєстрацію права власності на вищезазначену земельну ділянку, що була проведена за ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,10 га для обслуговування житлового будинку, розташованої по вул. Гребеннікова, № 113 в м. Новий Буг, Миколаївської області.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: