Провадження № 2/235/2586/16
Справа № 235/5705/16ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Величко О.В.

при секретарі - Долгопольської A.B.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Красноармійську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання в порядку спадкування право на земельну ділянку ( пай),-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання в порядку спадкування за законом право на земельну ділянку ( пай). В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 27.06.1999 року помер його син ОСОБА_4. Спадкоємцями на майно, яке залишилось після смерті сина є він та відповідачка по справі, його мати ОСОБА_3 Він своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, відповідачка спадщину не прийняла. У зв»язку з тим, що на частку майна він не отримав свідоцтва про право на спадщину, а нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину постановою від 11.08.2016 року, оскільки спадкова справа, яка була відкрита після смерті ОСОБА_4 14.01.2000 року передана до Донецького обласного державного нотаріального архіву, яку неможливо отримати по той причині, що вона знаходиться в архівосховищах на тимчасово окупованої території, просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право на земельну ділянку ( пай) розміром 6,90 умовних кадастрових гектара, який перебуває в колективній власності КСП «Дружба» смт .Удачне Красноармійського району Донецької області, та належав спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі сертифікату на право на земельну частку ( пай) серія ДН № 0117483 від 29.01.1998 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнала у повному обсязі, про що надала відповідну заяву, в якій зазначила, що спадщину не приймала, просила справу слухати у її відсутність .

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 27.06.1999 року помер син позивач по справі ОСОБА_4 ( а. с. 9,10).

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки (паю) розміром 6,90 умовних кадастрових гектара, який перебував в колективній власності КСП «Дружба» смт .Удачне Красноармійського району Донецької області, та належав спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі сертифікату на право на земельну частку ( пай) серія ДН № 0117483 від 29.01.1998 року.( а. с. 12).

Як вбачається з матеріалів справи на майно після смерті ОСОБА_4, померлого 27.06.1999 року згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 14.07.2016 року за № 44458098, була відкрита справа за № 10 від 14.01.2000 року.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.08.2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та зазначено, що після смерті спадкодавця ОСОБА_4 відкрита спадкова справа та видане свідоцтво про право на спадщину реєстровий № 2-45, але на підставі п. 10 Положення про Державний нотаріальний архів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 18 травня 2009 року № 870/5, п. 15 Правил ведення нотаріального діловодства в звязку із закінченням строку зберігання документів в Першій нотаріальній конторі, нотаріальні документи за 1977-2001 роки здані в Донецький обласний державний нотаріальний архів на зберігання, та які на теперішній час неможливо витребувати у звязку проведенням в м. Донецьку антитерористичної операції. ( а. с. 21).

Відповідно до ст.. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч.І ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України.

Спадкування за законом здійснюється почергово.

Оскільки прийняття спадщини є правом спадкоємця, а не обовязком, законодавством передбачено право спадкоємця на відмову від спадщини. Вона здійснюється шляхом подачі нотаріусу відповідної заяви про відмову від спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем за однією адресою місця проживання створює презумпцію прийняття спадщини

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують після набрання ним чинності.

Прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року.

Згідно зі ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є батьки померлого.

Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою, або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи обставини справи, вищезазначені норми права, приймаючи до уваги той факт, що визнання відповідачем позову не суперечить нормам матеріального права, позивач фактично прийняв спадщину, що підтверджується матеріалами справи, проте не надав доказів про отримання свідоцтва про право на спадщину, на теперішній час отримати свідоцтво вважається неможливим, оскільки спадкова справа перебуває у архівних установах у м. Донецьку на тимчасово окупованій території, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. . 1218,1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 529,548,549 ЦК УРСР 1963 року, Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 10, 11, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 27 червня 1999 року, право на земельну ділянку (пай) розміром 6,90 умовних кадастрових гектара, який перебуває в колективній власності КСП «Дружба» смт .Удачне Красноармійського району Донецької області, та належав спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі сертифікату на право на земельну частку ( пай) серія ДН № 0117483 від 29.01.1998 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.