Справа № 212/138/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Зіміна М.В..

секретаря судового засідання -Борух Ю.К.,

за участю:

представника позивача-Лісового Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради м. Кривий Ріг про встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем, -

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради м. Кривий Ріг (далі Виконком) про встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що з січня 2009 року вона мешкала разом із ОСОБА_2 за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. ХХ партзїзду, 18/14 однією сімєю, вони вели сумісне господарство, мали спільний бюджет. 29 квітня 2015 року ОСОБА_2 померла. За життя ОСОБА_2 склала заповіт на імя ОСОБА_3, який помер 10 січня 2014 року. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на квартиру, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. ХХ партзїзду, 18/14. Вважає, що має право на спадкування після смерті померлої ОСОБА_2, як спадкоємець четвертої черги, оскільки крім неї у померлої не було інших спадкоємців, тому просить суд встановити факт її проживання з померлою ОСОБА_2 не менше пяти років, тобто з січня 2009 року по 29 квітня 2015 року.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просила їх задовольнити. Зазначила, що ОСОБА_2 була рідною сестрою її померлого цивільного чоловіка ОСОБА_3 Вказала, що за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Кропивницького, 35/2 зареєстрований її син ОСОБА_4. В подальшому просила справу розглядати за її відсутності.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Вважав, що матеріалами справи доведено факт проживання однією сімєю ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 більше пяти років до часу відкриття спадщини.

Представник відповідача ОСОБА_6 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі. Зазначила про недоведеність позовних вимог. В подальшому представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, кожний окремо, надали покази, що є сусідами померлої ОСОБА_2 та бачили, як на протязі 5-6 років ОСОБА_1 опікувалась за ОСОБА_2, мешкала за адресою: м. Кривий Ріг, вул. ХХ Партзїзду, 18/14.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Як було встановлено у судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, що відповідно до свідоцтва № ИС 2309 про право власності на житло від 05.08.1998 квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2. (а.с. 17).

11 січня 2014 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 555158. (а.с. 8).

29 квітня 2015 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 627247. (а.с. 7).

25 червня 2004 року було складено ОСОБА_2 заповіт на користь ОСОБА_1, який був посвідчений ОСОБА_9, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріальної контори 25 червня 2004 року за реєстровим № 3124. (а.с. 46).

16 травня 2013 року було складено заповіт ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, який був посвідчений ОСОБА_10, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріальної контори 25 червня 2004 року за реєстровим № 862. (а.с. 53).

13 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Другої державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 (а.с. 39).

Листом № 4914/02-14 від 19.11.2015 зав. Другої криворізької держнотконтори ОСОБА_11 було повідомлено ОСОБА_1, що вона не має право на спадкування після смерті померлої ОСОБА_2 за заповітом, посвідченим ОСОБА_9, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріальної контори 25 червня 2004 року за реєстровим № 3124, оскільки цей заповіт був скасований іншим заповітом, складеним ОСОБА_2 пізніше не на її користь. (а.с. 6).

Згідно акту про проживання від 27 грудня 2015 року, складеного сусідами, ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 з січня 2009 року по 29 квітня 2015 року однією сімєю, вели сумісне господарство, мали спільний бюджет. (а.с. 16).

Відповідно до довідки ліквідатора КП ЖЕО № 31 № 424 від 29.02.2016, ОСОБА_2 проживала та була прописана за адресою ХХ Партзїзду АДРЕСА_3 з 12.10.1972 року. Померла 29.04.2015 року і виписана з 15.05.2015 року у звязку зі смертю. Складу сімї на момент смерті не мала. (а.с. 74).

Згідно паспорту громадянина України серії АК № 022366, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 12 лютого 1985 року. (а.с. 20).

Згідно акту складеного мешканцями будинку № 35 вул.Кропивницького м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, затвердженого директором ТЗОВ «Керуюча компанія «ДОМ.КОМ» 19.05.2016 року, ОСОБА_1 не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з початку 2009 року. (а.с.95).

Відповідно до листа комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування у Жовтневому районі» № 233 від 18.04.2016, пенсіонерка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка мешкала за адресою: АДРЕСА_4, згідно з договором про соціальне обслуговування (надання соціальних послуг) одинокого непрацездатного громадянина отримувала соціальні послуги від відділення соціальної допомоги вдома територіального центру з 01.06.1998 року по 28.04.2015 року на безоплатній основі. За період обслуговування, з терміном відвідування 2 рази на тиждень, пенсіонерка отримувала наступні види соціальних послуг: придбання і доставка продовольчих, промислових та господарських товарів, медикаментів; допомога у приготуванні їжі; косметичне прибирання; вологе прибирання; допомога в організації взаємодії з іншими фахівцями та службами; психологічна підтримка; надання інформації з питань соціального захисту населення та інше. (а.с.84)

За правилами статей 1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до положень ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Так, на час відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_2, спадкоємець за заповітом - ОСОБА_3 вже помер.

Згідно із ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім'єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п'ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім'єю.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Так, ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2

Водночас оцінюючи докази на підтвердження факту проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суд враховує, що позивач була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 та в квартиру, де мешкала ОСОБА_2, позивачка у встановленому законом порядку вселена не була.

Згідно до положень ст. 7 Закону України «Про соціальні послуги» соціальні послуги державними та комунальними суб'єктами, а також іншими суб'єктами, що надають соціальні послуги із залученням бюджетних коштів, в обсягах, визначених державними стандартами соціальних послуг, безоплатно надаються зокрема громадянам, які не здатні до самообслуговування у зв'язку з похилим віком, хворобою, інвалідністю і не мають рідних, які повинні забезпечити їм догляд і допомогу.

Так, ОСОБА_2 була прийнята з 01 червня 1998 року на обслуговування комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) у Жовтневому районі, яке здійснювалося до смерті останньої та їй надавались соціальні послуги повязані з побутом, що свідчить про відсутність у ОСОБА_2 спільного побуту з іншими особами.

За таких обставин суд вважає, що у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження посилання позивачки про наявність спільного побуту з померлою ОСОБА_2 на протязі пяти років до часу відкриття спадщини.

Придбання побутової техніки невідомими покупцями (а.с.11-15), понесення ОСОБА_12 витрат на поховання ОСОБА_2 (а.с.73), не проживання ОСОБА_1 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Кропивницького, 35/2 з початку 2009 року (а.с. 95) не може слугувати підтвердженням факту спільного проживання.

Також судом не приймаються покази свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, акт про проживання від 27.12.2015, оскільки за життя ОСОБА_2 свідки та сусіди у вказаному акті не відвідували місця мешкання померлої та зазначали лише про надання ОСОБА_1 допомоги померлій.

Квитанції про сплату комунальних платежів надані позивачем за період з 15.01.2014 11.04.2016 (а.с. 18-19, 75-76), також не підтверджують факту проживання однією сімєю з січня 2009 року, та з них неможливо встановити хто безпосередньо оплачував ці послуги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1223, 1264 ЦК України, відповідно до ст.ст. 10,60,88,208,212-218, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради м. Кривий Ріг про встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з часу його проголошення через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 23 травня 2016 року.

Суддя: М. В. Зімін