У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді, в приміщенні суду, заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 2-5125/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Русь» до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Русь» до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви другий відповідач зазначила, що справу було розглянуто без належного її повідомлення та без врахуванням сум погашення першим відповідачем боргу. Її, як поручителя, не було повідомлено банком вчасно, тому порука вважається припиненою, що взагалі виключає стягнення із нею суми боргу солідарно.

Сторони в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, не повідомивши про причину неявки, а тому суд, розглядає справу за їх відсутності, так як ч. 1 ст. 231 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи та додатково надані докази, суд приходить до наступного.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.07.2012 року судом було стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «Банк «ОСОБА_2 Русь» в особі Львівської філії ПАТ «Банк «ОСОБА_2 Русь» 45 386,91 грн. заборгованості за кредитним договором № 117-01-08-2 від 24.07.2008 року та 453 грн. сплаченого позивачем державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які посилається, мають істотне значення для вирішення справи.

Як зазначено у рішенні суду від 03.07.2012 року відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у судове засідання не зявилися хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином, причини своєї неявки суду не повідомляли.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до довідки адресно довідкового бюро ГУМВС України в Закарпатській області від 20.07.2011 року № 5125/11 ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 19.09.1996 року, при цьому у позовній заяві адреса другого відповідача була зазначена позивачем така ж: АДРЕСА_1, з урахуванням того факту, що це змінена (нова) назва цієї улиці.

За ухвалою від 11.08.2011 року провадженні у цій справі було відкрите судом та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 14 год. 00 хв. 26.10.2011 року, зазначеної дати розгляд справи не відбувся через неявку сторін, розгляд справи було відкладено на 19.12.2011 року, другого відповідача повідомлено рекомендованим листом про час і місце розгляду справи (рекомендоване повідомлення від 26.11.2011 року, а.с. 31). Зазначеної дати розгляд справи не відбувся через перебування судді на лікарняному, розгляд справи був відкладений на 30.01.2012 року, проте також не відбувся, та був відкладений на 15.03.2012 року, другий відповідач повідомлений рекомендованим листом про час і місце розгляду справи (рекомендоване повідомлення від 22.03.2012 року, а.с. 35). До суду 08.05.2012 року від другого відповідача надходила заява, за якою вона просила суд не розглядати справу за її відсутності 08.05.2012 року, а судове засідання відкласти після 01.06.2012 року, що свідчить про її обізнаність про час і місце розгляду справи та бажання приймати участь у її розгляді. 08.05.2012 року розгляд справи не відбувся через неявку сторін, розгляд справи відкладений на 03.07.2012 року, другого відповідача повідомлено рекомендованим листом про час і місце його розгляду (повідомлення про вручення поштового відправлення від 11.06.2012 року). В судовому засіданні 03.07.2012 року справу було розглянуто судом за участю представника позивача та винесене заочне рішення у справі.

Тобто другий відповідач неодноразово повідомлявся судом про час і місце розгляду справи, був обізнаний про наявність справи в суді, не повідомляв суду поважних причин свого неприбуття, відтак вимоги процесу були дотримані судом щодо другого відповідача, тому надані другим відповідачем докази, які підтверджують отримання ним копії рішення 02.03.2016 року не приймаються судом до уваги, оскільки не підтверджують поважність причин неприбуття другого відповідача до суду для розгляду справи.

Надані другим відповідачем письмові пояснення членів сім'ї про неотримання ними поштової кореспонденції не приймаються судом до уваги, оскільки вони є зацікавленими особами та безпосередньо судом не допитувалися. Що ж стосується клопотання про призначення почеркознавчої експертизи повідомлень про вручення поштових відправлень, заявленого другим відповідачем, то у задоволенні такого слід відмовити, оскільки таке клопотання притаманне лише позовному провадженню і не може бути заявлене під час вирішення питання щодо скасування заочного рішення.

Доказів, які б спростовували отримання поручителем, другим відповідачем у цій справі, претензії банку від 27.07.2010 року № 328, яка була надіслана рекомендованим листом, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 06.08.2010 року, яке було отримано ОСОБА_1 07.08.2010 року особисто, суду не надано, зазначені обставини були підтверджені належними доказами, які досліджувалися судом, доказів погашення суми боргу першим відповідачем, суду також не надано, відтак судом не встановлена наявність доказів, які мають істотне значення для вирішення справи, тому відсутні підстави для скасування заочного рішення, відтак зазначену заяву другого відповідача слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 230-232 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 2-5125/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Русь» до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - залишити без задоволення.

Розяснити заявнику про його право на апеляційне оскарження рішення суду в загальному порядку, передбаченому ст.ст.294-296 ЦПК України, а саме на рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з моменту постановлення ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4