РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Андрущенка О.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Гончарук В.О.,

заявника ОСОБА_1,

представника заявника адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Токмак цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно не проживала зі ОСОБА_4 за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Пролетарська,14/39 на момент його смерті (відкриття спадщини) 04.12.2008 року.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що 04.12.2008 року помер її чоловік ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з ? частини квартири, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Пролетарська, 14/39. Окрім заявниці, є ще одна спадкоємиця за законом першої черги, а саме ОСОБА_3, їхня донька, яка після укладення шлюбу змінила прізвище зі «Швець» на «Сухорукову».

ОСОБА_4 не залишив заповіту після своєї смерті, а тому спадкування ? частини його квартири здійснюється за законом. На момент смерті спадкодавця, разом з ним була зареєстрована та фактично проживала тільки заявниця, тобто вона вважається такою, що прийняла спадщину. Їхня донька ОСОБА_3 не проживала зі спадкодавцем на момент його смерті, хоча і була зареєстрована з ним за однією адресою. ОСОБА_3 не подала заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк, тому вважається такою, що не прийняла спадщину.

Заявниця має право на спадкування ? частини квартири, яка належить на праві приватної власності її покійному чоловікові ОСОБА_4, оскільки на підставі законодавчих норм являється єдиною спадкоємицею, яка у встановленому порядку прийняла спадщину. В звязку з тим, що ОСОБА_3 була донькою спадкодавця та заявниці, була зареєстрована за однією адресою з ними, ОСОБА_1 не може довести в позасудовому порядку перед нотаріусом той факт, що вона постійно не проживала зі спадкодавцем, на момент його смерті і таким чином не прийняла спадщину, в звязку з чим заявниця змушена була звернутися до суду за захистом своїх прав.

Заявниця в судовому засіданні свою заяву про встановлення факту, що має юридичне значення підтримала повністю, підтвердила обставини, викладені у заяві.

Представник заявника ОСОБА_2 заяву про встановлення факту, що має юридичне значення підтримала повністю, підтвердила обставини, викладені у заяві та пояснила, що ОСОБА_3 на день смерті ОСОБА_4 постійно проживала на території Російської Федерації, а тому автоматично не може вважатися такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4. Додала, що ОСОБА_3 ніяким чином не претендує на спадщину після смерті ОСОБА_4 про що свідчить її особиста заява, посвідчена нотаріусом.

Зацікавлена особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення заяви.

Суд, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 04 грудня 2008 року помер чоловік заявниці ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 125621 від 04 грудня 2008 року.

Заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_4 були чоловіком та дружиною, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІ-ЯР від 17 грудня 1957 року, актовий запис № 1357.

Спадкодавець та заявниця мають спільну доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖС № 301500 від 26 січня 2016 року, актовий запис № 338, яка змінила своє прізвище після укладення шлюбу зі «Швець» на «Сухорукова», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЖС № 022803 від 23 серпня 2001 року, актовий запис № 96.

ОСОБА_4, який помер 04 грудня 2008 року належить ? частина квартири, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Пролетарська, 14/39 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16 серпня 2001 року, зареєстрована в ПП «Вибір».

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 04 грудня 2008 року, постійно проживав і був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, з 11.10.1973 року по день смерті тобто по 04.12.2008 року.

Разом з ним зареєстрована за вказаною адресою ОСОБА_3.

Свідки в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 вже протягом 15 років не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, де постійно проживав ОСОБА_4 В Російській Федерації остання створила сімю, а тому мешкає постійно там.

У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків, з огляду на їх узгодження з іншими матеріалами справи, зокрема, з копіями закордонного паспорту де зазначено, що ОСОБА_3 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_5 з 20.03.2007 року.

Також, згідно довідки від 01.02.2016 року КП «Контакт» АДРЕСА_1 проживав ОСОБА_4 з 1973 року по день смерті 04.12.2008 року та ОСОБА_1, яка проживає і надалі. ОСОБА_3 за вказаною адресою зареєстрована, однак, не проживала.

Як вбачається з заяви ОСОБА_3, яка посвідчена нотаріусом м. Москва Російської Федерації ОСОБА_6 09.10.2015 року, остання спадщину після смерті померлого батька ОСОБА_4 не прийняла та на неї не претендує.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України встановлено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місце її проживання.

Встановлення вказаного факту необхідне заявниці для реалізації свого права на спадщину.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Керуючись ст.ст. 15, 234, 256, 257 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 заінтересована особа ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити повністю.

Встановити, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно не проживала зі ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2, на момент його смерті 04.12.2008 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя