Справа № 202/2005/16-ц
Провадження 2/202/1345/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство №53» Дніпропетровської міської ради про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із зазначеним позовом в якому, уточнивши позовні вимоги, просить ухвалити судове рішення, яким стягнути з КП «Житлово-експлуатаційне підприємство №53» Дніпропетровської міської ради на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені за період з 10 грудня 2015 року по день винесення рішення суду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 01 квітня 2004 року вона перебувала у трудових відносинах з КП « ЖЕП №21» ДМР на посаді діловода та інспектора з відділу кадрів. Наказом №105к від 22 грудня 2014 року була звільнена з підприємства на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у звязку з ліквідацією підприємства, про що зроблений відповідний запис №12 в трудовій книжці. Однак, на порушення ст.116 КЗпП України при звільненні позивачу не провели кінцевий розрахунок та виплату зароблених коштів. Сума заборгованості на момент звільнення склала 25360,81 грн. На не однократні звернення позивача до КП « ЖЕП №21» ДМР щодо виплати заборгованості, підприємство відмовляло у виплаті, мотивуючи це відсутністю коштів на рахунку. Станом на 27.04.2016 року заборгованість по заробітній платі становить 397,20 грн. Вважає, що на підставі ст.117 КЗпП України позивачу повинна бути виплачена середня заробітна плата за весь час затримки. Оскільки Рішеннями Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з КП « ЖЕП №21» на її користь вже стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені за період з 25.12.2014 по 14.08.2015; з 15.08.2015 по 09.12.2015. таким чином середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені повинен бути стягнутий з відповідача з 10 грудня 2015 року по день винесення рішення. У звязку з тим, що рішенням Дніпропетровської міської ради від 25 грудня 2013 року вирішено припинити діяльність КП «ЖЕП №21» шляхом його приєднання до КП «ЖЕП №53» з переданням усіх його прав та обовязків, позов подається саме до КП «ЖЕП №53».

Позивач в судове засіданні не з'явився, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязіта у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі.

Представник комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство №53» Дніпропетровської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав.

У зв'язку із неявкою відповідачів, суд, враховуючи заяву позивача, відповідно до ст.ст. 224 - 225 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі. Кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У судовому засіданні судом із дослідженої копії трудової книжки позивача, встановлено, що ОСОБА_1 дійсно з 01 квітня 2004 року по 24 грудня 2014 року включно перебувала у трудових відносинах з КП « ЖЕП №21» ДМР та наказом №105к від 22.12.2014 року була звільнена з роботи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у звязку з ліквідацією підприємства.

Судом також встановлено, що на час звільнення КП «Житлово-експлуатаційне підприємство №21» Дніпропетровської міської ради мало заборгованість перед позивачем по заробітній платі у розмірі 25360,81 гривен, зазначене підтверджується довідкою про заборгованість по заробітній платі №7, виданої 19.01.2015 року КП « ЖЕП №21» ДМР.

Статтею 116 КЗпП України, передбачено що при звільненні працівника виплата всіх сум, належних йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Станом на день розгляду справи в суді, 20 травня 2016 року, заборгованість по заробітній платі позивачу виплачена частково, у звязку з чим заборгованість складає 397,20 грн.

Предявляючи позовні вимоги до КП «ЖЕП №53» ДМР позивач посилається на той факт, що рішенням Дніпропетровської міської ради від 25 грудня 2013 року вирішено припинити діяльність КП «ЖЕП №21» шляхом його приєднання до КП «ЖЕП №53» з переданням усіх його прав та обовязків.

Так, відповідно до п.1 рішення Дніпропетровської міської ради №27/45 від 25.12.2013 року «Про проведення реорганізації комунальних житлово-експлуатаційних підприємств» вирішено провести реорганізацію комунальних житлово-експлуатаційних підприємств та припинити діяльність КП « ЖЕП №21» ДМР шляхом приєднання до КП «ЖЕП №53» ДМР. Відповідно до п.1.2. вищезазначеного рішення в результаті приєднання передати усі майнові права та обовязки КП «ЖЕП №21» ДМР до КП « ЖЕП №53» ДМР.

Однак на час ухвалення рішення в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців зазначено, що КП « ЖЕП №21» ДМР знаходиться в стані припинення, але залишається не припиненим. Ще не складено та не затверджено розпорядженням Дніпропетровського міського голови передавальний акт майнових прав та зобовязань від КП « ЖЕП №21» ДМР до КП « ЖЕП №53» ДМР.

Таким чином КП « ЖЕП №53» ДМР, на час розгляду справи, не має прав та обовязків КП « ЖЕП №21» ДМР, оскільки запис про те, що юридична особа припинена не внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до ст.105 ЦК України, учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію. Після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи публікується у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації. Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи. До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Згідно ст.107 ЦК України кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов'язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов'язання, або забезпечення виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом. Після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), які мають містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов'язань юридичної особи, що припиняється, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Підписані головою і членами комісії з припинення юридичної особи та затверджені учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про припинення юридичної особи, примірники передавального акта та розподільчого балансу передаються в орган, який здійснює державну реєстрацію юридичної особи, що припиняється, за місцем її державної реєстрації, а також в орган, який здійснює державну реєстрацію юридичної особи - правонаступника, за місцем її державної реєстрації. Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників. Юридична особа - правонаступник, що утворилася внаслідок поділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов'язаннями юридичної особи, що припинилася, які згідно з розподільчим балансом перейшли до іншої юридичної особи - правонаступника. Якщо юридичних осіб - правонаступників, що утворилися внаслідок поділу, більше двох, таку субсидіарну відповідальність вони несуть солідарно. Якщо правонаступниками юридичної особи є декілька юридичних осіб і точно визначити правонаступника щодо конкретних обов'язків юридичної особи, що припинилася, неможливо, юридичні особи - правонаступники несуть солідарну відповідальність перед кредиторами юридичної особи, що припинилася. Учасники (засновники) припиненої юридичної особи, які відповідно до закону або установчих документів відповідали за її зобов'язаннями, відповідають за зобов'язаннями правонаступників, що виникли до моменту припинення юридичної особи, у такому самому обсязі, якщо більший обсяг відповідальності учасників (засновників) за зобов'язаннями правонаступників не встановлено законом або їх установчими документами.

Таким чином, з огляду на той факт, що на час вирішення справи КП «ЖЕП №21» ДМР знаходиться в стані припинення, належним відповідачем в даній справі є комісія з припинення юридичної особи КП «ЖЕП №21», яка була створена на підставі п.4 рішення Дніпропетровської міської ради №27/45 від 25.12.2013 року «Про проведення реорганізації комунальних житлово-експлуатаційних підприємств».

Однак, своїм правом на залучення зазначеної комісії в якості відповідача ОСОБА_1 не скористалась.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до КП «ЖЕП №53» Дніпропетровської міської ради.

Керуючись ст.ст.11,104,105,107 ЦК України, ст.ст. 3-5, 14, 30, 38, 40 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство №53», Дніпропетровської міської ради про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Заочне рішення може бути переглянуте Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі відмови у задоволенні цієї заяви відповідач може оскаржити заочне рішення до апеляційного суду в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.В. Волошин