Справа №515/1606/16-ц
Провадження №2/515/2906/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
18 жовтня 2016 р. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Семенюк Л.А.
при секретарі Унгурян Т.В.
позивачки ОСОБА_1
відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
27.09.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 03 березня 2000 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у Білоліській сільській раді Татарбунарського району Одеської області, про що було зроблено актовий запис за № 2.
Від сумісного проживання мають одну неповнолітню дитину: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Сторони вже тривалий час не підтримують шлюбні стосунки, хоча мешкають разом. Причиною таких відносин між ними стала поведінка відповідача, який ніде не працює, не забезпечує сім'ю матеріально, влаштовує дома скандали, перебуваючи у нетверезому стані, в ході яких ображає та принижує позивачку як жінку. У зв'язку з цими обставинами, позивачка вважає, що підстав для збереження шлюбу не має, примирення між ними неможливе, тому просить розірвати шлюб у судовому порядку.
Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала і заявила клопотання про винесення заочного рішення у разі неявки в судове засідання відповідача (а.с.14 ).
Відповідач в судові засідання неодноразово не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, заяв з проханням відкладення розгляду справи не надав (а.с.13,15).
Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідача, на підставі ч.4 ст.169 та ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність та ухвалити по справі заочне рішення згідно наявних доказів, на що позивач згоден.
Згідно з частиною 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності з вимогами частини 2 статті 197 ЦПК України не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 від 03.03.2000 року (а.с.3), 03.03.2000 року був укладений шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, який був зареєстрований у Білоліській сільській раді Татарбунарського району Одеської області, про що було зроблено актовий запис за № 2.
Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.
Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, вони фактично припинили подружні стосунки, відносини не підтримують, втратили почуття поваги та кохання один до одного, примирення не бажають.
За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам обох сторін, у зв'язку з чим, на думку суду, сім'я розпалась остаточно й шлюб між ними варто розірвати.
При цьому, суд керується вимогами ст. 24 СК України, яка регламентує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
В силу ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Як видно із свідоцтва про шлюб, у зв'язку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила прізвище з "ОСОБА_1" на "ОСОБА_1". В позовній заяві (а.с.2), остання просила залишити їй прізвище "ОСОБА_1", тому підстав для відновлення прізвища позивачки суд не вбачає.
Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Суд також вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що згідно абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 551,20 гривні згідно квитанцій №0.0.624230708.1 (а.с.1) від 26.09.2016 року.
Керуючись ст.ст.24, 56, 104, 105, 110-115 Сімейного Кодексу України, ст.ст.15, 30, 57, 58, 59, 60, 88, 197, 208, 209, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб, зареєстрований 03 березня 2000 року у Білоліській сільській раді Татарбунарського району Одеської області, про що було зроблено актовий запис за № 2 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, які мають одну неповнолітню дитину.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище "ОСОБА_1".
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одної) грн.20 коп.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Суддя Семенюк