Справа № 265/2353/16-ц
Провадження № 2-о/265/193/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І. Г.,

народних засідателів: Акіфєвої C.В., Мирощенко Н.П.

за участю секретаря Цепи К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за заявою ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, зацікавлена особа: Служба у справах дітей Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутнім. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу 29 квітня 2001 року у них народилася донька ОСОБА_3, яка постійно проживає з нею. З моменту реєстрації шлюбу по день зникнення вони постійно проживали разом із чоловіком за адресою місто Маріуполь вулиця Орджонікідзе, 112. 03 березня 2015 року її чоловік ОСОБА_2 вийшов із дому і до теперішнього часу його місце знаходження не відомо. Після зникнення чоловіка вона звернулася до правоохоронних органів, її заява була зареєстрована і чоловік значиться в розшуку як безвісти зниклий. До цього часу будь-яких відомостей про місця знаходження ОСОБА_2 у неї не має. З метою оздоровлення дитини їй необхідно виїхати з нею на оздоровлення за межі України, але для цього необхідний дозвіл батька, який вона отримати не може.

Заявниця ОСОБА_2 у судовому засіданні повністю підтримала заявлені вимоги та викладені в заяві обставини. Крім того додала, що ця вимога виникла тільки з приводу оздоровляння неповнолітньої дитини, яку вона бажає вивезти за межі міста до родичів, які проживають в Росії. Зазначала, що 03 березня 2015 року з ранку чоловік взяв тільки свої документи та направився шукати роботу, щоб працевлаштуватися, однак з цього дня вона його більше не бачила. Просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, безвісно відсутнім, саме з 03 березня 2015 року.

Представник заінтересованої особи, служби у справах дітей Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради, що діє на підставі довіреності, ОСОБА_4 просила розглянути справу без участі представника служби у справах дітей проти задоволення заяви не заперечувала.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, кожен окремо в судовому засіданні пояснили, що заявницю та її чоловіка знають, так як вона їх близька родичка. ОСОБА_6 мати заявниці зазначала, що її донька з чоловіком та неповнолітньої донькою, її онукою проживали разом з нею. 03 березня 2015 року її зять ОСОБА_2 взяв собою документи та з ранку направився працевлаштовуватися на роботу, але більше додому не повернувся. Вона разом з донькою шукали його, потім звернулися із заявою до правоохоронних органів. Свідки вказували, що між ОСОБА_1 були добрі стосунки, ніяких родичів у ОСОБА_2 за межами міста не має, що з ним сталося їм не відомо.

Суд, заслухавши заявника, свідків та вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-НО № 265535, виданого 18 червня 1994 року Міським відділом реєстрації актів громадського стану м. Маріуполя Донецької області, 18 червня 1994 року був укладений шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_7, актовий запис № 611, після укладання шлюбу присвоєні прізвища чоловіку ОСОБА_2, дружині ОСОБА_2 (а.с.7).

Згідно свідоцтва про народження серії 1-НО № 226197, виданого 17 травня 2001 року Відділом реєстрації актів громадського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області, ОСОБА_3 народилася 29 квітня 2001 року, її батьками є: батько ОСОБА_2 та мати ОСОБА_1, актовий запис №297 (а.с.6).

Факт відсутності відомостей про місце перебування ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, за місцем його проживання у місті Маріуполі понад одного року підтверджується актом комітету самоорганізації населення «Азовець» від 15 квітня 2016 року, згідно з яким ОСОБА_2 з 19 березня 2015 року не проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, дані обставини зафіксовані на підставі пояснень сусідів ОСОБА_8, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_9, яка проживає по вулиці Сєдова, будинок12 та ОСОБА_10, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.9).

Як вбачається з довідки Орджонікідзевського РО, ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_7 за даними Орджонікідзевського РВ ММУ УМВС України в Донецькій області значиться в розшуку як безвісно відсутній ОРД категорія «Розшук» № 19-1244 від 19.03.2015 року (а.с.5).

За таких обставин у суду немає підстав ставить під сумнів істинність фактів, викладених заявником.

На підставі ст.. 43 ЦК України, керуючись ст. ст. 246-250 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8, безвісно відсутнім з 03 березня 2015 року.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

Народні засідателі: