АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 213/3566/15-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/198/К/15 Мазуренко В.В.
Категорія № 50 (І) Доповідач Грищенко Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Братіщевої Л.А., Чорнобука В.І.,

секретар: Євтодій К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання технічними засобами, без участі осіб, які належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 02 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , тертя особа ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач ОСОБА_3 є батьком позивача ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, яка навчається на денній формі Обласного комунального закладу «Дніпропетровське медичне училище» та потребує у зв'язку із цим матеріального забезпечення.

Позивач ОСОБА_2 просить суд стягнути на її користь на своє утримання аліменти щомісячно у розмірі ? частини від доходу ( заробітку) відповідача ОСОБА_3 до закінчення навчання.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 02 грудня 2015 рокупозов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 щомісяця аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини з усіх видів його доходів, починаючи з 22 вересня 2015 року до закінчення навчання в ОКЗ «Дніпропетровське медичне училище» до 01 липня 2018 року.

Не погоджуючись із рішення суду позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про збільшення розміру стягнутих аліментів.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Судом встановлено що відповідно до рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 06 серпня 2014 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано ( а.с.4).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, в свідоцтві народження якої відповідач записаний батьком (а.с.3).

Згідно довідки №832 від 07 вересня 2015 року позивач ОСОБА_2 навчається в ОКЗ Дніпропетровське медичне училище на денній бюджетній формі, з періодом навчання з 01.09.2015р. по 01.07.2018р. (а.с.6).

Позивач ОСОБА_2 зареєстрована з третьою особою ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5).

Мати позивача ОСОБА_4, з якою проживає позивач зареєстрована як фізична особа підприємець. Згідно довідки державної фіскальної служби від 18 вересняф 2015 року за №9337/10/1704 за 8 місяців 2015р. ОСОБА_4 отримала доход в сумі 85000грн (а.с.10).

Згідно довідки ПАТ «ІнгГЗК» відповідач ОСОБА_3 працює головним ревізором та отримує середню заробітну плату 6462,10грн.(а.с.36).

Постановляючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався ст.ст. 198,199,200 СК України та дійшов висновку, що ОСОБА_2, у зв'язку із продовженням навчання, потребує матеріальної допомоги, а відповідач ОСОБА_3 має можливість її надавати у розмірі 1/5 частини від заробітку ( доходу). Суд першої інстанції виходив з того, що вказаний розмір аліментів є достатнім для утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення щодо підстав виникнення обов'язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Колегія суддів вважає, доводи апеляційної скарги позивача в частині визначеного судом першої інстанції розміру стягнутих аліментів такими, що не заслуговують на увагу.

Як убачається з довідки про навчання позивач навчається на бюджетній основі, отримує стипендію, мати позивача , з якою вона проживає має середньомісячний дохід на 2000 грн. більший ніж відповідач.

Виходячи з розрахунку доходу відповідача ОСОБА_3 та сукупного доходу позивача ОСОБА_2 та матері, з якою вона проживає , третьої особи ОСОБА_4, з урахуванням отримання позивачем стипендій, , колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі враховано матеріальне становище сторін та вірно визначено розмір аліментів у вигляді 1/5 частини від заробітку ( доходу) відповідача.

Колегія суддів вважає, доводи апеляційної скарги позивача безпідставними, такими, що не заслуговують на увагу, оскільки судом першої інстанції враховано матеріальне становище сторін.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 02 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: