Справа № 629/2064/15-ц
Номер провадження 2/629/18/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.03.2016 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Павлюченка С.В.
при секретарях Яценко А.О., Андрієнко С.А.
за участю адвоката ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лозова Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач під час розгляду справи позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві.
Відповідач позов не визнав, пояснивши, що 01 листопада 2012 року він уклав з ОСОБА_2, який на той час являвся директором Міжрайбази, договір оренди нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. Р.Люксембург, 82, на строк до 31 жовтня 2013 року. Про те, що ОСОБА_2 придбав дане він не знав і договорів оренди з ним, як з фізичною особою не укладав. В жовтні 2013 року до нього звернувся позивач з проханням продовжити договір оренди він 01 листопада 2012 року, але він відмовився в зв'язку з тим, що орендна плата була високою і його це не влаштовувало. Додаткових угод до договору оренди нежитлового приміщення № 1 від 01.11.2012 року підписаних 01 листопада 2013 року та 27 грудня 2012 року він не підписував. Коли в лютому 2014 року представник ОСОБА_2 прийшов до нього за орендною платою, від повідомив його про те, що залишає орендовані приміщення. Розрахувавшись в повному обсязі з орендною платою, він вивіз з даного приміщення своє обладнання, а приїхавши наступного дня, побачив, що ОСОБА_2 були замінені замки на всіх дверях. Ніяких листів, про те, що він має борг з орендної плати, він не отримував. До 2012 року, в зв'язку з тим, що зовнішня обробка будівлі була оштукатурена, ним за власний рахунок було оздоблено дві стіни приміщення сайдінгом. В подальшому, в зв'язку з тим, що з ним не було проведено розрахунок за оздоблення приміщення, він його зняв. З огляду на зазначене вище, вважає позов необґрунтованим та таким що не підлягає задоволенню.
Вислухавши пояснення сторін,показання свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Як вбачається зі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.12.2012 року ОСОБА_2 належить комплекс нежитлових будівель, розташованих за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. Р.Люксембург, 82, а саме: нежитлова будівля підстанція літ "Ж", загальною площею 27,8 кв.м; нежитлова будівля контори літ "З-2", загальною площею 669,0 кв.м.; нежитлова будівля прохідної літ "К", загальною площею 148,2 кв.м. (а.с.6).
Згідно Договору оренди № 1 від 01 листопада 2012 року та акту прийому передачі складського приміщення, ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 в оренду нежитлове приміщення загальною площею 110,6 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. Р.Люксембург, 82, строком до 31 жовтня 2013 року (а.с.13-14, 15).
Відповідно до п.п. 4.1. п. 4 Договору оренди - орендна плата виплачується щомісячно не пізніше 5 числа поточного місяця в сумі 1050 грн. 00 коп.
Відповідно до п.п. 5.2 п. 5 Договору оренди - в разі несвоєчасного внесення орендної плати (п.п.4.1 договору) Орендар виплачує Орендодавцю договірну санкцію розмірі 10 % за кожен день прострочення від суми недоплати, а також 12,5% річних від простроченої суми.
Відповідно до п.п. 6.2. п.6 Договору оренди - в разі закінчення строку, на який був укладений договір оренди, при відсутності заяви однієї із сторін про припинення або заміні договору за 30 днів до закінчення строку його дії він вважається пролонгованим на той же строк та на тих же умовах, передбачених договором.
Відповідно до ч.1ст. 759 ЦК України - за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Вказаний договір був укладений в письмовій формі, що відповідає вимогам ст. 793 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст. 762 ЦК України - за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Стаття 549 Цивільного кодексу України встановлює сплату неустойки (штрафу , пені) у разі порушення боржником зобов'язання.
Додатковою угодою від 27 грудня 2012 року до договору оренди нежитлового приміщення № 1 від 01.11.2012 року, п.п. 4.1. п.4 Договору оренди викладено в новій редакції: орендна плата виплачується щомісячно не пізніше 5 числа поточного місяця в сумі 1500 грн. 00 коп. (а.с. 17).
Додатковою угодою від 01 листопада 2013 року до договору оренди нежитлового приміщення № 1 від 01.11.2012 року, п.п. 1.3 п. 1 Договору оренди викладено в новій редакції: строк оренди встановлюється з моменту підписання договору до 31 жовтня 2014 року (а.с.16).
Відповідач посилався на те, що додаткова угода від 01 листопада 2013 року підписана не ним.
За вказаних обставин судом призначена судово-почеркознавча експертиза за клопотанням відповідача. Відповідно до висновку вказаної експертизи № 9437 від 25.12.2015 року, підписи від імені ОСОБА_3 у додатковій угоді від 01.11.2013 року до договору оренди нежитлового приміщення № 1 від 01.11.2012 року, розташований в графі "Арендатор", рядку ФЛП...ОСОБА_3", - виконаний не ОСОБА_3. Цей підпис виконаний іншою особою з наслідуванням справжньому підпису ОСОБА_3 (а.с. 108-112).
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що він в кінці листопада 2014 року на прохання ОСОБА_2 зрізав замки в приміщенні яке орендував ОСОБА_5, в приміщенні нічого не було.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона на прохання ОСОБА_2 готувала договір оренди та додаткові угоди на нежитлове приміщення, яке орендував ОСОБА_3 Останній договір з підписом ОСОБА_2, вона залишила у співробітника ОСОБА_3, продавця Наталії, для того, щоб ОСОБА_3 підписав його, коли забирала - угода була підписана ОСОБА_3
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили, що ОСОБА_3 не хотів продовжувати дію договору оренди, оскільки його не влаштовували умови договору та в кінці лютого 2014 року вивіз з орендованого приміщення своє обладнання.
Як встановлено в судовому засіданні відповідач умови додаткових умов фактично прийняв, продовжував користуватися приміщенням, сплачував розмір орендної плати за листопад - грудень 2013р., січень - лютий 2014р. за додатковою угодою від 27 грудня 2012 року, з
заявами про припинення договору оренди, як то передбачено п.п. 6.2 та 6.3 Договору, до позивача не звертався.
Виходячи з вимог ст.654 ЦК України,зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі,що і договір, що змінюється або розривається.
Виходячи з наведено суд приходить до висновку,що договір діяв до 31 жовтня 2014 року, зв'язку з чим, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з орендної плати з березня по 31 жовтня 2014 року та 12,5 % річних від простроченої суми підлягають задоволенню.
Твердження відповідача про відсутність намірів орендувати приміщення після лютого 2014 р. та відсутність його підпису на Додатковій угоді від 01.11.13 р., не звільняє його від обов'язків, визначених основною угодою,якою встановлено як порядок продовження дії договору оренди на один рік,так і порядок його дострокового розірвання,який відповідачем дотриманий не був.
Позовні вимоги в частині стягнення 10% за кожен день прострочення від суми недоплати в сумі 256800,00 грн. підлягають частковому задоволенню, оскільки ,аналізуючи п. 5.2 Договору оренди, суд приходить до висновку, що зазнаачені проценти за своєю правовою природою фактично є пенею за прострочення виконання зобов'язань, як то передбачено ч.3 ст.549 ЦК України.
Позовні вимоги в частині стягнення збитків по відновленню первинного вигляду будівлі прохідної (оздоблення стін сайдінгом та витрат на оплату праці працівників) не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Так, відповідно до технічного паспорту на нежитлове приміщення від 23 грудня 2010 року його зовнішнім оздобленням є оштукатурення(а.с. 7-12).
З постанови про закриття кримінального провадження (а.с. 29), випливає, що оздоблення стін сайдінгом було зроблено відповідачем ОСОБА_3
За таких обставин суд приходить до висновку,що позивачем не надано достатніх доказів того, що сайдінг є невід'ємною частиною будівлі і він набув права власності на нього разом з приміщенням.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ст.5 Закону України "Про судовий збір",відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, судові витрати стягуються з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
А тому, керуючись ст. ст.10, 11,60, 209, 212, 214-215 та 218 ЦПК України, ст.ст. 526, 549, 551,627,654, 759, 762, 793 ЦК України, суд, -
В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: