ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9755/15-ц
провадження № 2/753/445/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі головуючого - судді Парамонова М.Л., за участі секретаря Стрільчук Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності, припинення права спільної часткової власності та стягнення грошової компенсації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 26.05.2015 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності, припинення права спільної часткової власності та стягнення грошової компенсації.

Посилаючись на те, що сторони є співвласниками двокімнатної квартири АДРЕСА_1 в рівних частках; площа житлових кімнат - 12,8 кв. м та 16,1 кв. м; позивач є власником ? частини квартири згідно договору купівлі-продажу частини квартири від 13.03.2012 року; між сторонами, як співвласниками квартири, виникають суперечки та непорозуміння з приводу користування, утримання та збереження спільного майна; місця загального користування складаються із кухні - 8,4 кв. м, ванної кімнати - 2,6 кв. м, вбиральні - 1,0 кв. м, коридору - 10,5 кв. м, квартира обладнана також двома лоджіями площею 4,1 кв. м, одна з яких прилягає до житлової кімнати площею 12,8 кв. м; добровільно домовитися про поділ в натурі квартири сторони не можуть, тому позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом та просить суд (в редакції уточнених позовних вимог від 10.11.2015 року) постановити рішення, яким: припинити право спільної часткової власності співвласників (сторін) на квартиру АДРЕСА_1 та виділити в натурі ОСОБА_2 у власність частку спільного майна у квартирі №18, а саме - житлову кімнату площею 12,8 кв. м; виділити у власність ОСОБА_3 - житлову кімнату площею 16,1 кв. м; місця загального користування, а саме: кухню - 8,4 кв. м, ванну кімнату - 2,6 кв. м, вбиральню - 1,0 кв. м, коридор - 10,5 кв. м та дві лоджії площею 4,1 кв. м залишити у спільному користуванні; також стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 за надлишок житлової площі у розмірі 1,65 кв. м, що підлягає виділенню ОСОБА_3, грошову компенсацію у сумі 32260,24 грн.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уточнені позовні вимоги в редакції від 10.11.2015 року підтримали та просили позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві; відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_6 позов не визнали, просили в задоволенні позову відмовити повністю, як заявленого без достатніх правових підстав та обґрунтування.

Заслухавши пояснення сторін, представників сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона

посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування).

В судовому засіданні встановлено: згідно Договору купівлі-продажу ? частини квартири від 13.03.2012 року, укладеного між ОСОБА_7 (братом ОСОБА_3 - відповідачки) та ОСОБА_2 (позивачем), посвідченого 13.03.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кириленко Л.В. за реєстровим №726, ОСОБА_7 продав ОСОБА_2 ? частину квартири АДРЕСА_1 (а.с.4).

Згідно рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18.03.2014 року у справі №753/6726/13 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про вселення, встановлення порядку користування житловим приміщенням та зобов»язання не чинити перешкоди у користуванні ним, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7, Головного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2 про продовження строку для прийняття спадщини, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та договору купівлі-продажу постановлено про вселення ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, решти вимог - відмовлено; зазначене рішення набрало законної сили (а.с.35-41).

Як вбачається з технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 та довідки форми №3 від 22.05.2015 року (а.с.15, 17), квартира №18 є двокімнатною, загальною площею 55,5 кв. м, житловою площею 28,9 кв. м; з ізольованими кімнатами площею 12,8 кв. м (з лоджією 2,05 кв. м) та 16,1 кв. м, тобто на кожного співвласника припадає (28,9 : 2) = 14,45 кв. м житлової площі; в квартирі зареєстрована ОСОБА_3 з травня 1985 року, позивач ОСОБА_2 - не зареєстрований.

Данні обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються сторонами.

Відповідно до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

При цьому, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (неподільна річ), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Згідно наданого позивачем звіту про оцінку майна - спірної квартири, станом на 27.04.2015 року, ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 становить 1085114,00 грн. (а.с.5-14); при цьому, сторони фактично не заперечують про те, що квартира є неподільною.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08.07.2015 року у справі №753/7423/14 також встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідачка) згідно довідки МСЕК серії 10 ААА №791005 від 10.05.2012 року (огляд повторний) є інвалідом ІІ групи з 01.05.2014 року - довічно.

Відповідачка ОСОБА_3 проти запропонованого позивачем варіанту розподілу квартири №18, згідно якого вона позбавляється можливості користуватися житловою кімнатою площею 12,8 кв. м з лоджією, а також зменшення її частки у спільній власності, отримання або сплати грошової компенсації, категорично заперечує.

Згідно ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов»язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно ч.2 ст.14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов»язком для неї.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 про поділ квартири в натурі, зміну розміру житлової площі співвласників без зміни часток квартири співвласників, із стягненням відповідної грошової компенсації - задоволенню не підлягають.

Згідно ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов»язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов»язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов»язаннями, пов»язаними із спільним майном; тобто встановлення порядку користування спільним нерухомим майном не змінює часток співвласників у спільній частковій власності на таке майно.

Керуючись ст.15, 30, 60, 209-218 ЦПК України, на підставі ст.13, 14, 358, 360, 364, 383 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності, припинення права спільної часткової власності та стягнення грошової компенсації у розмірі 32260,24 грн. - по квартирі АДРЕСА_1 - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Парамонов М.Л.