Справа № 522/7016/16-ц
Провадження № 2/522/5144/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2016 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Чернявської Л.М.

при секретарі - Прусс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції за участю третьої особи ОСОБА_2 про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції за участю третьої особи ОСОБА_2 про зняття арешту з майна, та просить зняти арешт, накладений постановою б/н Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 26.10.2010 року на належну ОСОБА_2 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, за реєстраційним номером обтяження 10435487.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою б/н Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 26.10.2010 року накладено арешт на належну ОСОБА_2 квартиру, що порушує його права, як іпотекодержателя, в звязку з чим, останній звернувся до суду з зазначеним позовом

В судове засідання сторони не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином у встановленому порядку, що підтверджується наявними у матеріалах справи розписками. Представник позивач просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач та третя особа про причини неявки не повідомили, заперечень не надали.

Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Частиною 2 ст. 197 ЦПК України закріплено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.10.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» з однієї сторони та ОСОБА_2 з іншої сторони було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0. У забезпечення вказаного кредитного договору між тими самими сторонами було укладено іпотечний договір від 27 жовтня 2006 року, згідно з умовами якого предметом іпотеки стало нерухоме майно - квартира за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Деордієвою І. В., зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 27.10.2006 року за реєстровим номером 6457.

12.12.2011 року згідно договору відступлення права вимоги за іпотечним договором, зареєстрованого в реєстрі за № 5207-5208 АКІБ «УкрСиббанк» передав право вимоги за вищевказаним іпотечним договором від 27.10.2006 року Товариству з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ».

16.09.2015 року згідно договору відступлення права вимоги за іпотечним договором (договір зареєстровано в реєстрі за № 1523) ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» передало право вимоги за вищезазначеним іпотечним договором від 27.10.2006 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Арма Факторинг».

16.09.2015 р. між ТОВ «Арма Факторинг» та громадянином України ОСОБА_1 було укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, зареєстрований у реєстрі за № 1256, тобто ОСОБА_1 набув статусу іпотеко держателя за даним договором іпотеки між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, що був укладений 27.10.2006 року.

26.10.2010 року постановою б/н Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2.

Згідно ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до абз. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 57769231 від 20.04.2016 року, на підставі іпотечного договору від 27.10.2006 р., зареєстрованого в реєстрі за № 6461, посвідченого приватним нотаріусом Деордієвою І. В, було зареєстровано обтяження - заборону на нерухоме майно, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Усі інші обтяження на вказану квартиру, в тому числі і вищезазначені арешти, накладені Другим Приморським відділом державної виконавчої служби ОМУЮ, були накладені після реєстрації обтяження на підставі вказаного договору іпотеки, а саме після 27 жовтня 2006 року.

Таким чином, ОСОБА_1 має право на задоволення своїх вимог як іпотекодержатель переважно перед іншими особами, оскільки відповідно до Закону України «Про іпотеку», права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Відповідно до п. 6.4. договору іпотеки, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи суму кредиту, процентів, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання (а у випадках, передбачених законом, кредитним чи цим договором, - пеню, штраф, комісії), витрати повязані з предявленням вимоги за кредитним договором і зверненням стягнення та реалізації предмета іпотеки, витрати на утримання і збереження предмета іпотеки, витрати на страхування предмету іпотеки, а також інших збитків, завданих порушенням умов кредитного договору або цього договору.

За п. 2.1.1. Договору іпотеки від 27 жовтня 2006 року, у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором, іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами. Зокрема, іпотекодавець, відповідно до розділу 5 Договору іпотеки від 27 жовтня 2006 року, має право застосувати застереження про задоволення вимог іпотеко держателя і обрати один із способів задоволення вимог іпотеко держателя, передбачених ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку». Однак арешт, накладений постановою другого Приморського відділу ДВС ОМУЮ від 26.10.2010 р., перешкоджає здійсненню будь-яких дій щодо відчуження предмета іпотеки.

ОСОБА_2 звернувся до другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції із заявою про зняття арешту з майна, накладеного постановою від 26.10.2010 р. на квартиру за адресою: АДРЕСА_1. 16.12.2015 р. Приморським відділом Державної виконавчої служби ОМУЮ було надано відповідь, у якій зазначено, що відповідно до вимог п. 9.11 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5, виконавче провадження знищено, тому надати інформацію щодо нього не є можливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Суд бере до уваги, що позивач має пріоритетне перед іншими кредиторами право на реалізацію іпотечного майна - квартири АДРЕСА_1, таким чином, арешт, накладений на це майно другим Приморським ВДВС ОМУЮ порушує права та законні інтереси ОСОБА_1, як іпотекодержателя, у звязку з чим такий арешт підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 1, 3, 12, 33 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 54, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 10, 11, 212-215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, за участю третьої особи ОСОБА_2 про зняття арешту з майна задовольнити у повному обсязі.

Зняти арешт з іпотечного майна, а саме квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, накладений постановою б/н другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 26.10.2010 року на нерухоме майно ОСОБА_2, за реєстраційним номером обтяження 10435487.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста Одеси шляхом подачі скарги в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.М.Чернявська

07.10.2016