Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Геря О.Г.,

за участю секретаря Савченко О.О.,

позивача ОСОБА_1,

свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що їй на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом належить житловий будинок АДРЕСА_1. За вказаною адресою також зареєстровані син позивача ОСОБА_5, його дружина ОСОБА_6, дочка ОСОБА_6 - ОСОБА_7 та ОСОБА_4, яка з червня 2014 року та по теперішній час у вказаному будинку фактично не проживає без поважних на це причин, особистих речей її в будинку не має, комунальні послуги не сплачує. ОСОБА_4 родинних відносин з позивачем не має. Будь-які засоби зв'язку з ОСОБА_4 у позивача відсутні. Позивачу відомо, що ОСОБА_4 виїхала до Російської Федерації. З наведених підстав позивач ставить питання про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених у позові.

Відповідач до судового засідання не з'явилася з невідомих суду підстав, про час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що вона перебуває у родинних відносинах з позивачем і повідомила, що у позивача був рідний брат ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Останній проживав у АДРЕСА_1 разом з цивільною дружиною та її дочкою ОСОБА_4 Останній раз бачила ОСОБА_4 у 2013 році. Також свідок повідомила, що ОСОБА_4 у червні 2014 року виїхала до Російської Федерації, її особистих речей у зазначеному будинку не має.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні дала аналогічні пояснення.

Вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі статтею 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається свої майном на власний розсуд.

Згідно зі статтею 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

З матеріалів справи вбачається, що будинок АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 серпня 2013 року на праві приватної власності належить ОСОБА_1

Відповідно довідки виконавчого органу Північної селищної ради від 27.07.2016 року у будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_5 - син позивача, ОСОБА_6 - його дружина, ОСОБА_9 - дочка ОСОБА_6 та ОСОБА_4, яка родинних відносин не має.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємицею за законом будинку АДРЕСА_1, що залишився після смерті її брата ОСОБА_8 згідно зі статтею 1276 ЦК України. За життя ОСОБА_8 перебував у цивільному шлюбі з матір'ю ОСОБА_4 Таким чином, ОСОБА_4 родинних відносин ні з позивачем, ні з померлим ОСОБА_8 не має.

Крім того, судом встановлено, що з червня 2014 року відповідач не мешкає у вказаному житловому приміщенні і не проявляє будь-якого бажання у ньому мешкати, власних речей не зберігає, обов'язки з утримання житла не виконує, що підтверджується поясненнями свідків та актом вуличного комітету від 01.07.2016 року, посвідченого виконавчим органом Північної селищної ради м. Торецька.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 4 статті 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст.ст. 156, 160 ЖК України члени сім»ї власника повинні приймати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і при домової території, проведенню ремонту, оплаті комунальних послуг.

Підстави позбавлення члена сім'ї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням вимог ст. 405 ЦК України, за якими члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням у обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов до висновку, що позов в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Що стосується позовних вимог про примусове зняття ОСОБА_4 з реєстраційного обліку суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 7 ч.1 п.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Отже, нормами зазначеного Закону встановлено, що судове рішення про позбавлення права користування житловим будинком, яке набрало законної сили, само по собі є підставою для відповідного компетентного органу зняти відповідача з реєстраційного обліку, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

На підставі ст.ст. 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: