Справа № 360/1123/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді Унятицького Д.Є.,

за участю секретаря - Буларги Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та пені за користування позикою у зв'язку з невиконанням грошового зобов'язання,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 червня 2013 року уклав з відповідачем ОСОБА_2 договір позики за яким позичив йому 10400,00 євро, а відповідач зобов'язався повернути позичені кошти у строк передбачений договором. Оскільки відповідач в зазначений строк взяті на себе зобов'язання не виконав і отримані гроші не повернув просив стягнути з нього на його користь борг в сумі 10400,00 євро, що по курсу НБУ на день подання позову становить 294727,35 грн., пеню за користування позикою 936,00 євро, що еквівалентно 26525,46 грн. та понесені судові витрати в сумі 2947,27 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 позов підтримали, викладене підтвердили.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що зміст розписок про надання коштів у розмірі 6000 євро від 16 травня 2016 року та у розмірі 4400 євро від 29 червня 2016 року не дає підстав вважати їх договорами позики, оскільки ці кошти надавалися відповідачу як передоплата за перевезення автомобіля певної марки, тому за своєю правовою природою відносяться до іншого правового зобов'язання, а оскільки підстави позову не відповідають дійсності просив в позові відмовити.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 16 травня 2013 року та 29 червня 2013 року ОСОБА_2 отримав від позивача 6000 та 4400 євро на мікроавтобус марки Т5 «Вольскваген» чорного кольору та зобов'язався доставити авто на Україну, що підтверджується копіями розписок (а.с.8,9).

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 59 ЦПК України, зокрема її 2 частиною передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Враховуючи викладене, оскільки позивачем не надано допустимих доказів, що підтверджують укладення між позивачем та відповідачем договору позики та його умови, то підстав для задоволення позову не вбачається.

При цьому, розписки написані відповідачем 16 травня 2013 року та 29 червня 2013 року, не можуть бути прийняті судом, як докази укладення договору позики, оскільки в них відсутні дані щодо обов'язку повернення грошей та щодо терміну їх повернення, а мова йде про надання оплатних послуг.

Також, оскільки ухвалою суду від 27 вересня 2016 року вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 в межах суми 321252 (триста двадцять одна тисяча двісті п'ятдесят дві) гривні 81 копійка, то у зв'язку з відмовою у позові, зазначені заходи забезпечення позову підлягають скасуванню після набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст. 10,11,209,212-215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та пені за користування позикою у зв'язку з невиконанням грошового зобов'язання відмовити.

Після набрання рішенням законної сили скасувати заходи забезпечення позову вжиті відповідно до ухвали Бородянського районного суду Київської області від 27 вересня 2016 року у виді накладення арешту на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 в межах суми 321252 (триста двадцять одна тисяча двісті п'ятдесят дві) гривні 81 копійка.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційні скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий-суддяОСОБА_5