Провадження №6/521/371/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року місцевий Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.,

при секретарі Святецької І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі подання головного державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області погоджене з в.о. начальника Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 та матеріали виконавчого провадження по виконанню наказу №915/630/15-г від 22.07.2015 року Господарським судом Одеської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянки України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 державний виконавець Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України в якому просить розглянути питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянки України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до виконання нею своїх зобовязань.

Подання мотивоване тим, що на примусовому виконанні у Малиновському відділі державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області перебуває наказ №915/630/15-г від 22.07.2015 року виданий Господарським судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_3 грошової суми у розмірі 42783,43 гривні на користь ПрАТ «МТС Україна».

Як зазначає державний виконавець, враховуючи те, що боржником зобов'язання за рішенням суду не виконано, тому є достатні підстави вважати, що боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Сторони в судове засідання не викликалися.

Всупереч ч.1 ст.31 ЗУ «Про виконавче провадження» до подання Малиновського відділу ДВС міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області не додано постанову про відкриття виконавчого провадження, а також доказів, що підтверджують факт надсилання документів виконавчого провадження на адресу боржника, суду не відомо отримав чи не отримав боржник виклики до ДВС, також не має доказів стосовно того, чи дійсно ухиляється боржник від виконавчих дій, чи боржник обізнаний щодо того, що проводилися дії по виконанню рішення суду.

Згідно до ч.1 ст.31 ЗУ «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобовязаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Заборона виїзду за кордон - є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначення випадків тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлення порядку розв'язання спорів у цій сфері регулює Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Зокрема п.5 ч.1 ст.6 зазначеного Закону передбачає, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон громадянинові України, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Відповідно до ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Таким чином, суд має повноваження щодо обмеження у праві виїзду виключно у випадку ухилення боржника від виконання рішення суду. Разом з тим, заявником не надано жодного доказу такого ухилення, а також не вбачається обґрунтованості припущення, що вирішення питання про заборону боржникові виїзду за кордон сприятиме виконанню рішення суду та що взагалі є підстави вважати, що ОСОБА_4 має намір виїхати за кордон, у звязку з чим, суд вважає подання необґрунтованим, та таким що не підлягає задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон, є крайньою мірою, але заявником не долучено доказів, які саме міри приймались ним стосовно боржника ОСОБА_3.

Оцінивши надані докази, суд вважає, що факт ухилення боржника від виконання зобов'язання не доведений.

Крім того, подання не містить необхідних відомостей, а саме: до подання не долучено ксерокопію паспорта, ідентифікаційного коду боржника, не зазначено відомостей про повідомлення державним виконавцем боржника про направлення до суду відповідного подання, а також не перевірено майновий стан боржника.

З ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що державний виконавець наділений цілим рядом прав для виконання судового рішення, які він може здійснювати незалежно від місця перебування боржника.

Крім того, передбачений ст.377-1 ЦПК України порядок вирішення питання про тимчасове обмеження боржнику у праві виїзду за межі України без повідомлення боржника, у випадку встановлення такого обмеження, може бути порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право людини на справедливий і публічний розгляд його справи.

Відповідно до ст. 16 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права від 16.12.1966 кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Це право не може бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав та свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що до подання державного виконавця не долучено зазначених судом доказів та в судове засідання ці докази заявником також не було надано, суд приходить до висновку щодо неможливості задовольнити заявлене подання.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 377-1 ЦПК України, ст.ст. 11, 31 ЗУ «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок обмеження виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області погодженого з в.о. начальника Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянки України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі протягом 5-ти днів апеляційної скарги, після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: І.О. Поліщук