провадження 2-о/201/161/2016
УХВАЛА

19 серпня 2016 року м. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк», про розкриття інформації, що містить банківську таємницю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18 серпня 2016 року звернувся до суду з заявою про розкриття інформації, що містить банківську таємницю.

Зі змісту заяви та доданих до неї матеріалів витікає, що заявниця звернулася до суду з заявою, а не позовною заявою в порядку окремого провадження згідно норм ЦПК України, також слід зазначити, що канцелярією суду зазначена справа було заведена відповідно до Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ з індексом 2-о, що відповідає цивільні справи окремого провадження, заяви окремого провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно до п. 1 ст. 1076 ЦК України відомості, що складають банківську таємницю, можуть бути надані банком органам державної влади та їх посадовим особам виключно у випадках та в порядку, встановлених законом «Про банки і банківську діяльність».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 62 Закону України про «Про банки та банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками органам прокуратури України, Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Антимонопольного комітету України на їх письмову вимогу стосовно операцій за рахунками конкретної юридичної особи або фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності за конкретний проміжок часу.

Справи про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи розглядаються судами за правилами окремого (непозовного) провадження, загальною особливістю якого є відсутність спору про право.

Згідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту заяви та доданих до неї матеріалів витікає, що заявник звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження згідно норм ЦПК України, в якій просить суд розкриття інформації, що містить банківську таємницю, оскільки банк не має можливості надати цю інформацію, оскільки це призведе до розкриття банківської таємниці, тобто між сторонами виник спір,крім того слід зазначити, що у відповідності до ст. 287 ЦПК України заявник не має права звернення до суду з заявою про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, а тому з урахуванням зазначеного та вище викладено в даному випадку вбачається спір про право, що свою чергу виключає розгляд вказаної заяви в порядку окремого провадження.

Згідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України розгляд в окремому провадженні питань, повязаних з спором про право, не допускається. В порядку ст. 256 ЦПК України судами розглядаються справи за заявами про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначений інший порядок їх встановлення.

На підставі ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Виходячи з наведеного прихожу до висновку, що заявнику слід відмовити у відкритті провадження у справі, оскільки вбачається спір про право, тому в даному випадку заява не підлягає розгляду в окремому провадженні, а заявнику слід звернутися до належного суду в порядку визначеному законом.

На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 256, 208-210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в справі за заявою ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк», про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, а заявнику рекомендувати звернутися до належного суду в порядку визначеному законом.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя