Справа № 523/2636/16-ц
Провадження №2/523/1957/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2016 р.

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді - Малиновського О.М.

при секретарі - Шевчук М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який під час розгляду справи зменшила, в якому просить поділити спільне сумісне майно подружжя, шляхом поділу квартири АДРЕСА_1, в рівних частках, посилаючись на наявність спору з приводу даного питання.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_3 позовні вимог підтримали, просять задовольнити. В судове засідання, призначене на 25.10.2016р. не з'явилися, направив до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився направив заяву в якій пред'явлені позовні вимоги визнав в повному обсязі з проханням провести судове засідання у його відсутність.

Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалам справи встановлено, що позивач та відповідач знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 13 лютого 1999року. Під час шлюбу у сторін народився син,- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Під час шлюбу сторони за договором купівлі-продажу від 08.08.2005р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М., реєстровий №8481, на ім'я ОСОБА_2 придбали квартиру АДРЕСА_1 (а.с.27).

Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст. 60 СК України).

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Як зазначено в п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4,5 ст.71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що пред'явлені позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.10,11,174,209,212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Поділити спільне сумісне майно подружжя між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1) право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 52,5 кв.м., житловою площею 29,8 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_2) право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 52,5 кв.м., житловою площею 29,8 кв.м.

Припинити право спільної сумісної власності подружжя на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області, через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання копії рішення суду.

Суддя -