АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 193/975/15-ц 22-ц/774/305/К/16
Справа 193/975/15-ц Головуючий у 1 інстанції
Провадження 22-ц/774/305/К/16 Шумська О.В.
Категорія 27 (ІУ ) Доповідач Грищенко Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Грищенко Н.М.,

суддів - Братіщевої Л.А., Чорнобука В.І.,

секретар - Євтодій К.С.

за участю: представника відповідача - ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» (далі -ТОВ«Кредекс фінанс») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між ПАТ "Платинум банк" та ОСОБА_2 були укладені кредитні договори, а саме: №989/2866SFPRPG7 від 01 вересня 2011 р. на суму 1390,17 грн. на строк до 01 липня 2012 року та №179/4599CLPS2 від 21 листопада 2011 року на суму 5737,1 грн. на строк до 21 травня 2014 року.

Первинним кредитором ПАТ "Платинум банк" відступлено право вимоги за вказаними кредитними договорами. ТОВ«Кредекс фінанс»набуло право вимоги на підставі договору факторингу 1/15-ФКю від 08 травня 2015 року що укладений з ТОВ "Європейська агенція з повернення боргів" , яке набуло право вимоги на підставі договору факторингу 2 від 08 жовтня 2012 р., що був укладений з ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС», який набув право вимоги на підставі договору факторингу 20120619-Г від 19 червня 2012 р., що був укладений з ПАТ «Платинум банк».

Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу 1/15-ФКю від 8 травня 2015 р. (РЕЄСТРУ БОРЖНИКІВ) позивач ТОВ«Кредекс фінанс»набув право грошової вимоги до ОСОБА_2 за першим кредитним договором на суму 779,3 грн., за другим кредитним договором право вимоги на суму 7349,1 грн., які просив суд стягнути на свою користь.

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2015 року ТОВ«Кредекс фінанс» відмовлено в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В апеляційній скарзі ТОВ«Кредекс фінанс» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства.

Суд не взяв до уваги, що згідно додатку №1 до договору №179/4599СLPS2 в період з 21 липня 2012 року по 21 травня 2014 рік основна заборгованість складає 6724,81 грн., що в межах строку позовної давності, з урахуванням дати звернення до суду з позовом 13 липня 2015 року.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_2-ОСОБА_3, просить рішення суду, як законне та обґрунтоване на її думку, залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 вересня 2011 р. та 21 листопада 2011 р. на підставі заяви/анкети позичальника між ПАТ «Платинум банк» та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитні договора №№ 989/2866SFPRPG7, 179/4599CLPS2, згідно яких їй надано строковий кредит у розмірі 1390,17 грн. строком до 01 липня 2012 р. та 5737,1 грн. на строк до 21 травня 2014 р. (а.с. 4-8).

Первинний кредитор ПАТ «Платинум банк» відступив своє право вимоги до боржника ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором на користь ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» на підставі договору факторингу № 2010619-Г від 19.06.2012р.. Згідно договору факторингу № 2 від 08.10.2012р. кредитор ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» передав своє право вимоги за цим же кредитним договором ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» ( а.с.13-16).

ТОВ «Кредекс фінанс», набув право вимоги до ОСОБА_2 на підставі договору факторингу № 1/15-ФКю від 08.05.2015р., що був укладений з ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» ( а.с.11-12).

Вирішуючи спір та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем ТОВ«Кредекс фінанс» пропущено строк позовної давності звернення до суду із позовом, передбачений ст. 257 ЦК України.

Однак, колегія суддів не може у повному обсязі погодитися із висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані ( пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6 ) як розподілити між сторонами судові витрати.

Проте суд першої інстанції не з'ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв'язку із чим рішення в даній справі неможна визнати законним і обґрунтованим.

Статтею 256 ЦК України визначено поняття позовної давності, згідно з якою це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а згідно із абзацу 1 ч. 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності за зобов'язаннями з визначеним строком виконання починається зі спливом строку виконання кредитного договору. Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. ст. 251, 252 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Як убачається з тексту заяви кредитних договорів не містять застереження щодо збільшення строку позовної давності.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України).

Для обчислення давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов , тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 06 листопада 2013 року в справі № 6-116цс13, за змістом ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення.

Згідно графіка погашення заборгованості за кредитним договором № 989/2866SFPRPG7 від 01 вересня 2011 р. строк внесення останнього платежу закінчився у липні 2012 року ( а.с 7 на звороті).

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, стосовно пропуску строку звернення до суду за захистом порушених прав, з огляду на відправку позовної заяви поштою 13 липня 2015 року.

Представником відповідача в запереченнях до позовної заяви надано клопотання про застосування наслідків пропуску строку позовної давності ( а.с.61,62-64).

Однак, з огляду на графік погашення заборгованості за кредитним договором № 179/4599CLPS2 від 21 листопада 2011 р. останній платіж по кредитному договору відповідач ОСОБА_2 зобов'язалась здійснити 21 травня 2014 року ( а.с.5 на звороті). Тому висновок суду першої інстанції про пропуск позивачем трирічного строку звернення до суду з позовом не відповідає матеріалам справи.

У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем укладений, передбачений ст. 1054 ЦК України, кредитний договір.

Відповідно до ст..1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

У відповідності зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку встановлені договором.

Згідно Додатку № 1 Витягу з Реєстру заборгованостей за Договором факторингу 1/15-ФКю від 8 травня 2015 р. позивач ТОВ«Кредекс фінанс»набув право грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 179/4599CLPS2 від 21 листопада 2011 р. на суму 7349,1 грн., які складаються з заборгованості за кредитом - 5231,40 грн., та з відсотків - 1423,80 грн. та 693,9 грн. - пені ( а.с.15).

Згідно графіку погашення заборгованості до кредитного договору № 179/4599CLPS2 від 21 листопада 2011 року встановлено погашення кредитної заборгованості щомісячними платежами, з якого убачається останне погашення повинно боржником бути здійснено 21 травня 2014 року ( а.с.5 на звороті). То б то за період з 13 липня 2012 року по 21 травня 2014 рік позивачем не пропущено строк позовної давності звернення до суду за захистом порушених прав.

Згідно Витягу з Реєстру заборгованості за Договром факторингу по даному кредитному договору боржником ОСОБА_2 здійснено останню сплату коштів за кредитом 01 квітня 2012 року, тому за визначений період в межах строку позовної давності боржником оплата здійснена не була.

Колегія суддів оглянувши графік погашення заборгованості за спірним кредитним договором дійшла висновку, що позовні вимоги ТОВ«Кредекс фінанс»підлягають частковому задоволенню, та стягненню з відповідача ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором 179/4599CLPS2 від 21 листопада 2011 року в сумі 6431,81 грн. за період з 21 липня 2012 року по 21 травня 2014 рік, що знаходиться у межах строку позовної давності, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 4662,12 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 1769,69 грн. ( а.с.5). Тому відповідно до п.п.1.,3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Тому, відповідно до вимог ч.5 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 404,78 грн. за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, ч.1 ст.309, 313- 314, 316 ЦПК України, колегія судів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» - задовольнити частково.

Рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_2 та користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» заборгованість за кредитним договором 179/4599CLPS2 від 21 листопада 2011 року за період з 21липня 2012 року по 21 травня 2014 рік в суммі 6431,81 грн , яка складається з заборгованості за кредитом - в сумі 4662,12 грн. та відсотками в сумі 1769,69 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 та користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» сплачений судовий збір в сумі 404,78 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Н.М.Грищенко

Судді: Л.А.Братіщева

В.І.Чорнобук