Справа № 464/9042/15-ц
пр.№ 2/464/140/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2016 року Сихівський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Теслюка Д.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Горбач О.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, треті особи ОСОБА_4, яка представляє свої інтереси та інтереси малолітнього ОСОБА_5, прокуратура Львівської області, Профспілковий комітет працівників органів прокуратури Львівської області про зобов'язання видати спеціальний ордер на вселення,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить зобовязати Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради видати спеціальний ордер на вселення у двокімнатну квартиру №2 у будинку №72А на пр. Червоної Калини у м. Львові на склад сім'ї троє осіб: ОСОБА_1, дружина ОСОБА_4, син ОСОБА_5.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що наказом прокурора Львівської області №2001к від 25.11.2013 року про надання службового житлового приміщення, йому надано двокімнатну квартиру №2 в будинку №72 А по пр. Червоної Калини в м. Львові. Вказана квартира виділялась адміністрацією прокуратури Львівської області як службова. На час видачі вказаного наказу, він обіймав посаду старшого прокурора прокуратури Личаківського району м. Львова. На даний час працює у прокуратурі Львівської області на посаді старшого прокурора відділу. 04.02.2014 року питання щодо закріплення за ним службового житла розглядалося на засіданні громадської комісії з житлових питань при виконкомі Львівської міської ради та прийнято позитивне рішення щодо погодження закріплення службової квартири АДРЕСА_1 їй на сім'ю з трьох осіб. В подальшому наказом прокурора області №807к від 13 червня 2014 року підтверджено надання вказаної квартири позивачу. Відповідачем згідно акту №9 від 16.12.2013 р. квартира була передана прокуратурі Львівської області і рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №985 від 20.12.2013 р. їй надано статус службової квартири прокуратури Львівської області. Згідно із ст.58 ЖК УРСР єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення є ордер, а тому до Львівської міської ради з приводу вирішення питання видачі спеціальних ордерів неодноразово звертався профспілковий комітет працівників прокуратури Львівської області, однак, відповідачем таких не видано. Крім того, особисто подавав заяву щодо результатів розгляду вказаного питання, однак, рішення по суті у встановлені законодавством строки не прийнято. Вважає, що відповідачем порушено його житлові права та такі дії унеможливлюють вселення його сім'ї у виділену службову квартиру.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав з підстав, що наведені у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 подав письмові заперечення на позов, в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог, покликаючись на те, що розгляд питання закріплення службової квартири за позивачем було відкладено до 01.03.2016 року. В судовому засіданні представник відповідача надав пояснення, що відповідають змісту письмових заперечень, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи прокуратури Львівської області ОСОБА_3 не заперечила проти задоволення позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_4, яка представляє свої інтереси та інтереси малолітнього ОСОБА_5, в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує.

Представник третьої особи Профспілкового комітету працівників органів прокуратури Львівської області в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників процесу, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працює в органах прокуратури з 1994 року. На даний час працює на посаді старшого прокурора прокуратури Львівської області (а.с. 68) та зарахований на квартирний облік для отримання службового житла за місцем праці.

Відповідно до наказу прокурора Львівської області О.Василенко, погодженого із головою профспілкового комітету працівників органів прокуратури Львівської області ОСОБА_6 №2001к від 25 листопада 2013 року старшому прокурору прокуратури Личаківського району м.Львова Телепку ОСОБА_7 надано як службову двокімнатну квартиру №2 у будинку №72А на пр. Червоної Калини у м. Львові на склад сім'ї три особи (а.с. 9). Надання позивачу вказаного житла також підтверджується наказом прокуратури Львівської області №807к від 13 червня 2014 року (а.с. 18-19).

На виконання рішення громадської комісії з житлових питань при виконкомі Львівської міської ради від 10 грудня 2013 року №17, в.о. директора Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради затверджено акт №9 від 16 грудня 2013 року, яким управлінням житлового господарства Львівської міської ради передано, а прокуратурою Львівської області прийнято, серед інших, квартиру №3 у будинку №72А на пр. Червоної Калини у м. Львові (а.с. 11-12).

Згідно із рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №985 від 20 грудня 2013 року, квартирі №2 у будинку №72А на пр. Червоної Калини у м. Львові надано статус службової (а.с.15).

17 грудня 2013 року прокуратура Львівської області зверталася до департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради з проханням провести закріплення службових квартир у будинку №72А на пр. Червоної Калини у м. Львові, серед яких, спірної квартири за позивачем ОСОБА_1 (а.с.13-14).

Згідно із витягом з протоколу №1 засідання громадської комісії з житлових питань при виконкомі від 4 лютого 2014 року щодо розгляду клопотання прокурора Львівської області про закріплення службових квартир було вирішено, зокрема, рекомендувати погодити закріплення службової квартири №2 у будинку №72А на пр. Червоної Калини в м. Львові Телепку ОСОБА_7 на сім'ю з трьох осіб (він, дружина, син 2004 р.н.) (а.с. 17).

Із листа голови профкому працівників органів прокуратури Львівської області ОСОБА_6 від 17.11.2014 р., адресованого в.о. директора департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради видно, що такий звертався з приводу оформлення ордерів та закріплення службових квартир, зокрема за позивачем ОСОБА_1 квартири №2 у будинку №72А на пр. Червоної Калини у м. Львові (а.с.22).

Крім того, позивач ОСОБА_1 07.09.2015 р. звертався до голови комісії з житлових питань при виконавчому комітеті Львівської міської ради із заявою стосовно порядку вирішення питання закріплення службової квартири, а саме видачі ордеру на квартиру (а.с.24) та як вбачається з листа начальника управління житлового господарства департаменту ОСОБА_8, на даний час не є пріоритетним питання надання службового житла працівникам прокуратури (а.с.25).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 121 ЖК УРСР порядок надання службових жилих приміщень установлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації.

Статтею 122 ЖК УРСР передбачено, що на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане жиле приміщення. Форма ордера встановлюється Радою Міністрів Української РСР.

Відповідно до наказу Генерального прокурора України від 16 квітня 2004 року №48/13-ок «Про затвердження переліку категорій працівників органів прокуратури, яким може бути надано службове житло, та про затвердження Положення про облік та розподіл службової житлової площі Генеральної прокуратури України», службове жиле приміщення може бути надано, в тому числі, заступникам начальників відділів, старшим прокурорам відділів.

Згідно із п.16 «Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР», затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 року №37, службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації, у віданні якої ці приміщення знаходяться, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, на території якої знаходиться відповідне підприємство, установа, організація.

Пунктами 18, 19 розділу 11 «Положення про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради», затвердженого ухвалою Львівської міської ради №219 від 19 жовтня 2006 року (зі змінами та доповненнями), передбачено, що до повноважень Департаменту житлового господарства та інфраструктури міської ради належить оформлення та видача ордерів на жилі приміщення, прийняття рішень щодо закріплення службового житла, виведення службових приміщень з обліку службових.

Відповідно до пунктів 5.1.22, 5.1.23 «Положення про департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради», затвердженого рішенням виконкому від 27 жовтня 2006 року №1206 (зі змінами), до компетенції Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради відноситься оформлення та видача ордерів на жилі приміщення, прийняття рішень щодо закріплення службового житла, виведення службових приміщень з обліку службових.

Згідно ст.ст. 3, 15 ЦПК України, захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із житлових, зокрема, відносин підлягає захисту судом в порядку цивільного судочинства. Згідно п. 24-26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних», у порядку цивільного судочинства розглядаються спори за позовами громадян щодо захисту порушеного права на житло, незалежно від участі у справі як відповідача суб'єкта владних повноважень.

У «Правових позиціях щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право)» Верховного Суду України від 26.05.2001 роз'яснено, що у випадках, коли згідно із законодавством жиле приміщення надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації та профкому або за спільним рішенням громадської організації та її профспілкового органу з наступним повідомленням виконкому місцевої ради або місцевої державної адміністрації (статті 52, 53 ЖК), право на жиле приміщення виникає з часу його надання, тому в разі відмови у видачі ордера може бути заявлено позов про його видачу (п. 11).

Судом встановлено, що спірна квартира позивачу ОСОБА_1 надана на законних підставах, рішення про надання такої ніким не оскаржене та не визнане недійсним у судовому порядку. Також встановлено, що документи для видачі спеціального ордеру в порядку ст.122 ЖК УРСР подавалися, проте, такий до цього часу не видано. Разом з тим, спеціальний ордер видається не пізніше, ніж протягом одного місяця з часу прийняття рішення про надання житлового приміщення.

В судовому засіданні встановлено, що розгляд питання громадською комісією з житлових питань при виконкомі про закріплення службової квартири №2 на пр. Червоної Калини, 72А гр. ОСОБА_1 відкладено фактично без жодних правових підстав.

А тому, суд приходить до переконання, що житло, яке має статус службового, черговикам не може бути надане, а у даному випадку дискреційні повноваження відповідача як адміністративного органу не допускають відкладення розгляду питання без обрання іншого конкретного юридично допустимого рішення.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач діяв всупереч наданим повноваженням, отримавши належні документи, рішення про видачу позивачу спеціального ордеру в порядку ч. 1 ст. 122 ЖК УРСР не прийняв, суд дійшов висновку, що порушене право позивача підлягає захисту в судовому порядку, відтак, слід зобов'язати відповідача видати позивачу спеціальний ордер на вселення, який є правовстановлюючим документом індивідуального характеру та єдиною правовою підставою для вселення.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212 215 Цивільного процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, треті особи ОСОБА_4, яка представляє свої інтереси та інтереси малолітнього ОСОБА_5, прокуратура Львівської області, Профспілковий комітет працівників органів прокуратури Львівської області про зобов'язання видати спеціальний ордер на вселення задовольнити.

Зобов'язати Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради видати ОСОБА_1 спеціальний ордер на вселення у службове житлове приміщення двокімнатну квартиру №2 у будинку №72А на пр. Червоної Калини у м. Львові на склад сім'ї троє осіб: ОСОБА_1, дружина ОСОБА_4, син ОСОБА_5.

Стягнути з Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 487 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Ю. Теслюк