Справа № 462/7415/15 Головуючий у 1 інстанції: Колодяжний С.Ю.
Провадження № 22-ц/783/5606/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. і ОСОБА_2,

при секретарі Цапові П.М.,

за участю позивача ОСОБА_3;

ОСОБА_4 представника ЛМКП „Львівводоканал,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 липня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Львівського міського комунального підприємства (ЛМКП) „Львівводоканал, в кінцевій редакції позовних вимог якого просив суд зобовязати відповідача привести розрахунки за послуги водопостачання та водовідведення до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 409 від 06.08.2014 року та ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» і скасувати заборгованість в розмірі 660 грн. по оплаті за послуги водопостачання та водовідведення, а також стягнути 10 000 грн. моральної шкоди.

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що позивач користується послугами ЛМКП «Львівводоканал» за адресою проживання на ІНФОРМАЦІЯ_1. Він є непрацюючим пенсіонером, розмір його пенсії складає 1 160 грн., також користується пільгами як «дитина війни» та субсидіями по оплаті комунальних послуг. Вважає, що в силу постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 року № 409 і виданого йому на її підставі повідомлення Залізничного районного відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради він повинен сплачувати відповідачу за надані послуги лише 4,95 грн., однак відповідач здійснює нарахування за надані йому послуги з водопостачання та водовідведення без урахування його пільг. Покликався на те, що ЛМКП «Львівводоканал» безпричинно постійно істотно збільшує вартість послуг без його, як споживача, згоди та своєчасного повідомлення, що суперечить вимогам ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів». Вважає, що такими діями відповідача йому спричинено моральну шкоду, яку він оцінює у 10000 грн. (а.с. 1, 36).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено (а.с. 45-47).

Дане рішення оскаржив позивач.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та „ухвалити нове рішення або направити справу на новий судовий розгляд, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, та на порушення норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що суд не дав належної оцінки положенням постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 року № 409 та Закону України „Про захист прав споживачів (а.с. 51-52).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представника відповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а частиною 2 ст. 295 ЦПК України - що в апеляційній скарзі мають бути зазначені в чому полягає незаконність і (або) необгрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необгрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обгрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції (п.п. 5 і 6).

В той же час, апелянт ОСОБА_3, посилаючись у поданій ним апеляційній скарзі на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, та на порушення норм матеріального і процесуального права, не наводить у згаданій скарзі доводів стосовно того, в чому саме полягає незаконність і (або) необгрунтованість оскаржуваного рішення (які саме обставини та (або) правовідносини по справі судом були встановлені, досліджені чи оцінені неповно або неправильно); який саме закон, який не поширюється на спірні правовідносини, судом було неправомірно застосовано до спірних правовідносин чи навпаки який саме закон, який підлягав застосуванню до спірних правовідносин, судом застосовано не було; які саме нові обставини чи докази підлягають встановленню чи дослідженню в ході апеляційного розгляду справи.

Вивчення матеріалів справи та аналіз змісту оскаржуваного рішення дає підстави для висновку про те, що судом першої інстанції дано належну та грунтовну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності, а саме рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про те, що підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої жодним чином не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити та залишити рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 липня 2016 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: