Справа №2/489/1649/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15 вересня 2016 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з ОСОБА_2 борг за договором позики, з урахуванням інфляції на загальну суму 4268,70 грн. Позов обґрунтований тим, що у 05 жовтня 2014 р. відповідач позичив в обмін на розписку гроші в сумі 2700 грн. і зобов'язався повернути позивачу борг до 19 жовтня 2014 р.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини.

Відповідно до розписки від 05 жовтня 2014 р. ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 2700 грн. строком на два тижні (а.с. 5).

Підтвердження сплати позики частково або повністю протягом встановленого договором строку або після його спливу відповідачем не надано.

Оригінал розписки залишився у позивача, що свідчить у відповідності до ст. 545 ЦК України про порушення зобов'язань відповідачами.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частиною 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Враховуючи невиконання відповідачем зобов'язань по поверненню боргу, позов про стягнення боргу та суми інфляції за договором позики підлягає задоволенню повністю, на суму 4268,70 грн.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 551,20 грн.

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 борг за договором позики та компенсацію інфляційних втрат в сумі 4268,70 грн. і суму судового збору 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий строк, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Д.Г. Губницький