Номер провадження: 22-ц/785/132/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Судців - Суворова В.О., Артеменка І.А.

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 червня 2015 року за поданням головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області ОСОБА_3 про примусове проникнення до житла по справі за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Ізмаїльська міська рада Одеської області, виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради Одеської області, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області про зобовязання знести самовільні будівлі та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги Ізмаїльська міська рада Одеської області до ОСОБА_6 про зобовязання знести самовільні будівлі, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2010 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Ізмаїльська міська рада Одеської області, виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради Одеської області, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області про зобовязання знести самовільні будівлі.

До Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області звернулася третя особа, яка заявляє самостійні вимоги Ізмаїльська міська рада Одеської області із зустрічним позовом до ОСОБА_6 про зобовязання знести самовільні будівлі.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.12.2011 року за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Ізмаїльська міська рада Одеської області, виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради Одеської області, ІДАБК в Одеській області про зобовязання знести самовільні будівлі та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги Ізмаїльської міської ради Одеської області до ОСОБА_6 про зобовязання знести самовільні будівлі було зобовязано ОСОБА_6 не чинити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перешкоди в користуванні, володінні і розпоряджені 8/15 частин домобудови розташованої в м. Ізмаїлі, вул. Чапаєва/ Капітана Семенюка 18/7, а саме: знести самовільно споруджені ОСОБА_6 будівлі: частину веранди, визначену в генеральному плані технічного паспорту станом на 17.08.2010 року під літ. «а», та в поповерховому плані під. літ. №2 1 самовільно збільшеної на 11,6 кв.м., яка споруджена з порушенням п.4.1, п.4.2, 5.4, 5.5.8.11 ДБН В.32-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт»; веранду під літ. «а-4» в генеральному плані технічного паспорту площею 7,6 кв.м. розмірами 2,6х3,5м., визначеному в поповерховому плані технічного паспорту за № 2-І, яка споруджена з порушенням ДБН 360-92 таблиця 1 додаток 8.1; прибудову другого поверху під літ. «А-1», яка складається з приміщень в поповерховому плані: № 2-7-хол, площею 26,0 кв.м., № 2-8 житлова кімната -12,2 кв.м., № 2-9 кімната 20,2 кв.м., № 2-10- кладова -2,0 кв.м, № 2-11 ванна -2,9 кв.м. № 2-12 житлова кімната-16,0 кв.м, загальною площею 79,3 кв.м., ідентифіковану експертом, як другий поверх житлового будинку, призведена з порушенням п.4.1, 4.2, 5.4, 5.5, 8-11 ДБН В.32-2-2009 п.3.73 СНтП 2.04.05-91, п.2.28 ДБН В.2.2-15 -2005; гараж літ. «Е» розмірами в плані 6,22 х 9,84 м, споруджений з порушенням п.2.25 ДБН 360-92; бетонну споруду в виді бетонного «корита» уздовж фундаменту домоволодіння по вул. Чапаєва / АДРЕСА_1; зобовязано ОСОБА_6 відновити домоволодіння за адресою: вул. Чапаєва / вул. Капітана Семенюка, 18/7 у первісний стан, існуючий до самовільної реконструкції та самовільного будівництва, а саме: відновити дахове приміщення (дах) спільного домоволодіння, сарай літ. «В», паркан, який існував у дворі до початку самовільних реконструкцій, згідно генерального плану будинку станом на 1995 рік, систему вентиляції кв.1 за адресою: м. Ізмаїл, вул. Чапаєва / вул. Капітана Семенюка, 18/7, димову цегляну трубу від кв. 1 за адресою: м. Ізмаїл, вул. Чапаєва / вул. Капітана Семенюка, 18/7; зобовязано ОСОБА_6 відновити водопостачання у кв. 1 за адресою: м. Ізмаїл, вул. Чапаєва / вул. Капітана Семенюка, 18/7 та загальний ввід води у домобудову за адресою: м. Ізмаїл, вул. Чапаєва / вул. Капітана Семенюка, 18/7 та заборонити переобладнання систем водопостачання кв. 1 за адресою: м. Ізмаїл, вул. Чапаєва / вул. Капітана Семенюка, 18/7 без їхньої згоди та демонтувати кран перекриття постачання води у кв. 1 за адресою: м. Ізмаїл, вул. Чапаєва / вул. Капітана Семенюка, 18/7.

25.06.2015 року головний державний виконавець ВДВС Ізмаїльського МУЮ Одеської області Парапір А.Д. звернувся до суду з поданням про надання дозволу державному виконавцю відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції та іншим учасникам виконавчого провадження (стягувачу, понятим, субєкту господарювання, співробітникам міліції, тощо) для проведення виконавчих дій з примусового виконання рішення суду увійти до прибудови другого поверху під літ. «А» - «Г», яка складається з приміщень в поповерховому плані: № 2-7-хол, площею 26,0 кв.м. № 2-8 - житлова кімната -12,2 кв.м., № 2-9 кімната -20,2 кв.м., № 2-Ю- кладова -2.0 кв.м., № 2-1 1 ванна -2.9 кв.м., № 2-12 - житлова кімната-16,0 кв.м., загальною площею 79.3 кв.м., ідентифіковану експертом, як другий поверх житлового будинку, через квартиру № 2 житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Чапаєва, 18, що належить ОСОБА_7 та ОСОБА_2; частини веранди під літ. «а», та в поповерховому плані під літ. № 2 -1 самовільно збільшеної на 11,6 кв.м.; веранди під літ. «а-4» в генеральному плані технічного паспорту площею 7,6 кв.м., розмірами 2,6 х 3,5м., визначеному в поповерховому плані технічного паспорту за № 2-І; гаражу літ. «Е», розмірами в плані 6,22 х 9,84 м. Підставою для звернення з вищезазначеним поданням стало те, що у відділі державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області знаходяться виконавчі провадження за № ЄДРВП (33895804, 33896756, 33896566) з примусового виконання виконавчого листа № 2-1665/11 від 01.08.2012 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області. В наданий строк для добровільного виконання рішення суду не виконано. Державним виконавцем вичерпані всі інструменти примусового впливу. За таких обставин виконання рішення суду без примусового проникнення до житла є неможливим.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 червня 2015 року

подання головного державного виконавця ВДВС Ізмаїльського МУЮ Одеської області Парапір А.Д. про примусове проникнення до житла задоволено, дозволено державному виконавцю ВДВС Ізмаїльського МУЮ Одеської області та та іншим учасникам виконавчого провадження (стягувачу, понятим, субєкту господарювання, співробітникам міліції, тощо) для проведення виконавчих дій з примусового виконання рішення суду увійти до прибудови другого поверху під літ. «А» - «Г», яка складається з приміщень в поповерховому плані: № 2-7-хол, площею 26,0 кв.м. № 2-8 - житлова кімната -12,2 кв.м., № 2-9 кімната -20,2 кв.м., № 2-Ю- кладова -2.0 кв.м., № 2-1 1 ванна -2.9 кв.м., № 2-12 - житлова кімната-16,0 кв.м., загальною площею 79.3 кв.м., ідентифіковану експертом, як другий поверх житлового будинку, через кв. № 2 житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Чапаєва, 18, що належить ОСОБА_7 та ОСОБА_2; частини веранди під літ. «а», та в поповерховому плані під літ. № 2 -1 самовільно збільшеної на 11,6 кв.м.; веранди під літ. «а-4» в генеральному плані технічного паспорту площею 7,6 кв.м., розмірами 2,6 х 3,5м., визначеному в поповерховому плані технічного паспорту за № 2-І; гаражу літ. «Е», розмірами в плані 6,22 х 9,84 м.

Вважаючи ухвалу суду незаконною ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 червня 2015 року та ухвалити нову ухвалу, якою у задоволенні подання головного державного виконавця ВДВС Ізмаїльського МУЮ Одеської області Парапір А.Д. про примусове проникнення відмовити.

Заслухавши доповідь судді доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідно до ч.2 п.2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.312 ЦПК України апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Задовольняючи подання відділу ДВС Ізмаїльського міського управління юстиції та дозвольняючи державному виконавцю входити в приміщення другого поверху через квартиру № 2 житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Чапаєва 18, що належить ОСОБА_7 та ОСОБА_2 суд помилково дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для його задоволення.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Згідно ст. 30 Конституції України кожному громадянину гарантується недоторканість житла. Проникнення до житла або в інше володіння особи, допускається лише за вмотивованим рішенням суду. Згідно ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може бути підданим свавільним посяганням на недоторканість свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може бути підданою тільки таким обмеженням які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших та задоволення справедливих вимог моралі, суспільного порядку та загального благоустрію демократичному суспільству (п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканості житла не розповсюджується на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначено в Конституції України і в міжнародних правових актах, визнається лігитимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

ОСОБА_2 не являється стороною по справі, а також не є третьою особою по справі про знесення самочинно збудованих приміщень ОСОБА_8

За викладених обставин колегія суддів вважає, що мотиви які викладені державним виконавцем Парпір А.Д. у поданні про необхідність доступу до газової труби через квартиру автора апеляційної скарги ОСОБА_2 судом помилково прийнято як законну підставу для задоволення клопотання, оскільки вимоги ч.1 ст. 376 ЦПК України та п. 10 ч. 3. Ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» таких підстав для задоволення зазначеного клопотання не передбачають.

Викладені обставини судом зясовано неповно, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали. Підстав для задоволення подання державного виконавця ВДВС Ізмаїльського МУЮ ОСОБА_3 колегія суддів не вбачає. Апеляційна скарга за викладених обставин підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.303, п. 2 ч. 2 ст. 307, ч. 1 п. 2 ст. 312, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 червня 2015 року скасувати, подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: В.О. Суворов

ОСОБА_9