МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
05.05.2016 року Справа № 370/2750/15-ц
Макарівський районний суд Київської області у складі судді Косенко А.В., при секретарі Левківський С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Макарові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб втратившими право користування житловим будинком, -
ОСОБА_1 (далі Позивач, ОСОБА_1М.), звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, (далі Відповідач 1, ОСОБА_2Л.), ОСОБА_3, (далі Відповідач 2, ОСОБА_3Ю.), ОСОБА_4, (далі Відповідач 3, ОСОБА_4Ю.), ОСОБА_5 (далі Відповідач 4, ОСОБА_5Ю.), про визнання осіб втратившими право користування житловим будинком.
В обгрунування позовних вимог посилається на те, що він є власником житлового будинку за адресою с. Королівка Київської області по вулиці Леніна, 36. Колишня дружина та діти не проживають в будинку з 01.03.2008 року.
На даний час позивач не може оформити субсидію, у звязку з реєстрацією відповідачів у його будинку в нього виникають складності з оплатою за житло.
В добровільному порядку відповідачі не бажають знятись з реєстрації, що змусило ОСОБА_1 звернутись до суду
Позивач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.
У судове засідання відповідачі не з'явилися, причину своєї неявки суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином у зв'язку із чим, судом визнана неповажною причина неявки відповідачів у судове засідання.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
При вищевикладених обставинах, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи за відсутністю позивача, відповідача на підставі наявних у справі матеріалів та доказів.
Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що в приватній власності позивача на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 2003024 від 04.04.2013 року реєстраційної служби Макарівського районного управління юстиції Київської області, перебуває житловий будинок в с. Королівка, вул. Леніна, 36 А.
Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, а згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України , доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Право власності є непорушним.
Згідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім"ї, інших осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Судом встановлено, що в вищевказаному будинку зареєстровані: позивач, його колишня дружина - ОСОБА_2 - та діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_2 та діти ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5Ю не проживають в будинку з 01.03.2008 року, що підтверджується актом депутата Королівської сільської ради Макарівського району Київської області від 30.09.2015 року.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні його права користування чи розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання.
Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) виселення; 4) визнання особи безвісно відсутньою; 5) оголошення фізичної особи померлою.
Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких, пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Аналізуючи зазначене, враховуючи, що позивач є власником вказаного будинку і має правовстановлюючі документи на підтвердження цього, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року №2 (з наступними змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», Постановою Пленуму Верхового суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», ст. ст. 3,10, 11, 58-60, 88,208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб втратившими право користування житловим будинком - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5 втратившими право користування будинком № 36-а в с. Королівка Макарівського району Київської області в звязку з тим, що вони не проживають в даному будинку без поважної причини з 2008 року.
Заочне рішення суду за заявою осіб, за відсутності яких воно було ухвалено, може бути переглянуте Макарівським районним судом протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його перегляд після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В. Косенко