Справа № 348/39/16-ц
Провадження № 22-ц/779/1430/2016
Головуючий у 1 інстанції Міськевич О.Я.
Суддя-доповідач Горейко М.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Вакарук В.М., Бойчука І.В.

секретаря Драганчук У.М.

з участю представника апелянта ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі структурного підрозділу Нафтогазовидобувного управління «Надвірнанафтогаз» до комісії по трудових спорах Нафтогазовидобувного управління «Надвірнанафтогаз» Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», третя особа: ОСОБА_4 про визнання незаконним рішення комісії по трудових спорах Нафтогазовидобувного управління «Надвірнанафтогаз» та його скасування за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі структурного підрозділу Нафтогазовидобувного управління «Надвірнанафтогаз» на рішення Надвірнянського районного суду від 26 травня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

14.01.2016 року ПАТ «Укрнафта» в особі структурного підрозділу Нафтогазовидобувного управління «Надвірнанафтогаз» звернулося в суд з вищенаведеним позовом, в обґрунтування якого зазначило, що 16.12.2015 року комісія по трудових спорах НГВУ «Надвірнанафтогаз» прийняла рішення, яким задоволила заяву майстра будівельно-монтажного цеху ОСОБА_4 від 29.09.2015 року, визнала частково незаконним наказ начальника НГВУ «Надвірнанафтогаз» №501 від 17.07.2015 року, а саме: абзац 10 констатуючої частини наказу та пункти 2, 3 розпорядчої частини наказу. Цим же рішенням комісія зобов'язала начальника НГВУ «Надвірнанафтогаз» скасувати абзац 10 констатуючої частини та пункти 2, 3 розпорядчої частини вищезазначеного наказу. Однак, рішення комісії по трудових спорах НГВУ «Надвірнанафтогаз» від 16.12.2015 року є незаконним та необґрунтованим, а висновки комісії - помилковими. Трудовий спір розглядався комісією більше двох місяців, що є порушенням вимог ст. 226 Кодексу законів про працю України. Крім того, рішення комісії по трудових спорах НГВУ «Надвірнанафтогаз» не відповідає вимогам ст. 227 Кодексу законів про працю України, оскільки в рішенні не вказано повне найменування підприємства, прізвище, ім'я та по-батькові працівника, який звернувся до комісії, дата звернення до комісії, відсутня належна мотивація рішення. У зв'язку з наведеним позивач просив рішення комісії по трудових спорах НГВУ «Надвірнанафтогаз» від 16.12.2015 року визнати незаконним та скасувати.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 26 травня 2016 року відмовлено в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі структурного підрозділу Нафтогазовидобувного управління «Надвірнанафтогаз» до комісії по трудових спорах Нафтогазовидобувного управління «Надвірнанафтогаз» Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», третя особа: ОСОБА_4 про визнання незаконним рішення комісії по трудових спорах Нафтогазовидобувного управління «Надвірнанафтогаз» та його скасування.

Не погодившись з таким рішенням суду, ПАТ «Укрнафта» в особі структурного підрозділу НГВУ «Надвірнанафтогаз» подало апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Зокрема апелянт вказує, що при вирішенні спору поза увагою суду залишився той факт, що за результатами перевірки, проведеної контрольно-ревізійною службою Західного нафтопромислового району контрольно-ревізійного управління ПАТ «Укрнафта» в період з 13 квітня по 12 травня 2015 року, щодо використання та наявності матеріально-технічних ресурсів, ефективності використання автотракторної техніки, законності списання товарно-матеріальних цінностей та паливно-мастильних матеріалів, правильності оформлення транспортних документів, якою встановлено, що майстром будівельно-монтажного цеху ОСОБА_4 безпідставно списано дизельне паливо в кількості 607,7 л на суму 11 471,08 грн., наказом начальника НГВУ «Надвірнанафтогаз» №501 від 17.07.2015 року ОСОБА_4 притягнено до дисциплінарної відповідальності - йому оголошено догану, з якою він погодився та не оскаржував її ні до комісії по трудових спорах, ні в судовому порядку. У зв'язку з чим незрозумілим є посилання суду на те, що відповідно до ст. 130 Кодексу законів про працю України працівник не може бути притягнутий до матеріальної відповідальності, якщо він не порушував свої трудові обов'язки.

Також апелянт зазначає, що суд не вірно оцінив як доказ пред'явлений ТОВ «Секьюрайті» журнал фіксування заїзду та виїзду транспорту на територію будівельно-монтажного цеху. В той же час суд взяв до уваги пояснення представника відповідача, третьої особи ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_5 про те, що в журналі повністю не відображена робота (а саме в'їзд - виїзд) трактора-навантажувача, хоча жодних доказів в підтвердження своїх пояснень останні не надали. Таким чином, суд не об'єктивно підійшов до оцінки доказів, докази відповідача оцінювались судом як доведені, а докази позивача оцінювались критично і такими, що не доведені.

Крім того, апелянт стверджує, що ухвалюючи оскаржуване рішення суд не врахував, що комісія по трудових спорах НГВУ «Надвірнанафтогаз» розглядала заяву ОСОБА_4 більше двох місяців, тобто з порушенням встановленого ст. 226 Кодексу законів про працю України» десятиденного строку. Незважаючи на грубе порушення комісією строків розгляду трудового спору, суд відмовив у задоволенні позову.

З цих підстав апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта доводи скарги підтримав з наведених у ній мотивів.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги не визнав, посилаючись на обґрунтованість висновків суду, просив в задоволенні скарги відмовити.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги вважав безпідставними, а рішення суду першої інстанції - законним і обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_4 працює майстром будівельно-монтажного цеху НГВУ «Надвірнанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» та є матеріально-відповідальною особою (а.с. 48-55).

Наказом начальника НГВУ «Надвірнанафтогаз» від 17.07.2015 року №501 «Про притягнення винуватця до відповідальності за підсумками перевірки, проведеної КРС Західного НПР КРУ ПАТ «Укрнафта» за неналежне виконання посадових обов'язків, систематичне недотримання вимог наказу ПАТ «Укрнафта» «Про покращення роботи автотранспортних підрозділів та удосконалення роботи з транспортною документацією» №64 від 05.04.2005 року та вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» майстру будівельно-монтажного цеху ОСОБА_4 оголошено догану та позбавлено 100% премії за липень місяць 2015 року. Згідно п. 2 цього наказу майстру будівельно-монтажного цеху ОСОБА_4 запропоновано до 01.08.2015 року добровільно відшкодувати шкоду, нанесену підприємству внаслідок безпідставного списання дизельного палива в кількості 607,7 л на суму 11 471,08 грн. Відповідно до п. 3 наказу у разі відмови майстра будівельно-монтажного цеху ОСОБА_4 добровільно відшкодувати підприємству нанесену ним шкоду внаслідок безпідставного списання дизельного палива, начальнику юридично-договірного відділу ОСОБА_6 вжити заходів щодо стягнення заподіяної шкоди підприємству в судовому порядку (а.с. 14-15).

Наказ винесений за результатами перевірки КРС Західного НПР КРУ ПАТ «Укрнафта» окремих питань фінансово-господарської діяльності НГВУ «Надвірнанафтогаз», а саме роботи будівельно-монтажного цеху підприємства за період з 01.10.2014 року по 01.04.2015 року, якою встановлено безпідставне списання майстром будівельно-монтажного цеху ОСОБА_4 дизельного палива в кількості 607,7 л на суму 11 471,08 грн. (а.с. 17-32).

Вказаний наказ в частині безпідставного списання дизельного палива в кількості 607,7 л на суму 11 471,08 грн. та добровільного відшкодування завданої шкоди оскаржений ОСОБА_4 до комісії по трудових спорах НГВУ «Надвірнанафтогаз».

Рішенням комісії по трудових спорах НГВУ «Надвірнанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 16.12.2015 року заяву майстра будівельно-монтажного цеху НГВУ «Надвірнанафтогаз» ОСОБА_4 від 29.09.2015 року задоволено. Визнано частково незаконним наказ начальника НГВУ «Надвірнанафтогаз» №501 від 17.07.2015 року, а саме: абзац 10 констатуючої частини наказу «Вищезазначеною перевіркою встановлено, що майстер будівельно-монтажного цеху ОСОБА_4 безпідставно списав дизельне паливо в кількості 607,7 л на суму 11 471,08 грн. (з ПДВ)»; пункт 2 розпорядчої частини наказу «Запропонувати майстру будівельно-монтажного цеху ОСОБА_4 до 01.08.2015 року добровільно відшкодувати шкоду, нанесену підприємству внаслідок безпідставного списання дизельного палива в кількості 607,7 л на суму 11 471,08 грн.»; пункт 3 розпорядчої частини наказу «У разі відмови майстра будівельно-монтажного цеху ОСОБА_4 добровільно відшкодувати підприємству нанесену ним шкоду внаслідок безпідставного списання дизельного палива, начальнику юридично-договірного відділу ОСОБА_6 вжити заходів щодо стягнення заподіяної шкоди підприємству в судовому порядку», та зобов'язано начальника НГВУ «Надвірнанафтогаз» скасувати вищезазначені пункти наказу (а.с. 10-12).

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ «Укрнафта» в особі структурного підрозділу НГВУ «Надвірнанафтогаз», суд першої інстанції виходив з того, що працівник не може бути притягнений до матеріальної відповідальності за відсутності прямої дійсної шкоди, за яку передбачена матеріальна відповідальність. Стороною позивача не доведено, що при перевірці та складанні акту від 12.05.2015 року була виявлена недостача дизельного палива чи його лишки. Рішення комісії по трудових спорах прийнято правомочним складом комісії, більшістю голосів її членів після розгляду заяв працівників, допиту свідків та дослідження документів. На засіданні комісії були присутні всі сторони, в тому числі заявник та представники адміністрації позивача, які заявляли клопотання та приймали участь в дослідженні обставин трудового спору.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, визнаючи його законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч. 2 ст. 130 Кодексу законів про працю України при покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

Отже, пряма дійсна шкода - це основний елемент юридичного складу, який породжує обов'язок працівника відшкодувати матеріальну шкоду і дає право підприємству, установі, організації (або власникові підприємства, установи, організації або уповноваженому ним органу) притягти працівника до матеріальної відповідальності.

Обов'язковою умовою притягнення працівника до матеріальної відповідальності є вина.

Згідно вимог ст. 138 Кодексу законів про працю України для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не доведено наявність прямої дійсної шкоди та в чому полягала вина ОСОБА_4, а також не надано належних доказів про винне порушення ним обов'язків за трудовим договором і наявність причинного зв'язку між його протиправною поведінкою та шкодою, яка наступила.

Рішення комісії по трудових спорах НГВУ «Надвірнанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 16.12.2015 року прийнято з мотивів відсутності факту заподіяння ОСОБА_4 прямої дійсної шкоди підприємству та об'єктивних підстав для його матеріальної відповідальності.

Оскаржуване рішення ухвалено правомочним складом комісії, більшістю голосів її членів після розгляду заяви, допиту свідків та дослідження документів. На засіданні комісії були присутні всі сторони, в тому числі заявник та представники адміністрації позивача, які приймали участь в дослідженні обставин справи.

Строк розгляду комісією по трудових спорах трудового спору не вплинув на законність прийнятого нею рішення.

Доводи апелянта в основному зводяться до переоцінки доказів, що не узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 303 ЦПК України, відповідно до якої суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції досліджені у встановленому законом порядку, а апеляційна скарга не містить посилання на нові докази, що давало б підставу для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовано, дано їм вірну правову оцінку, а рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Отже, відповідно до положень ст. 308 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі структурного підрозділу Нафтогазовидобувного управління «Надвірнанафтогаз» відхилити.

Рішення Надвірнянського районного суду від 26 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча Горейко М.Д.

Судді: Вакарук В.М.

Бойчук І.В.