Справа №642/2235/16ц
Провадження №2/642/1043 /16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 р. Ленінський районний суд м. Харкова

у складі:

головуючого Лазарєва А.В.,

секретаря Клименко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариство «Просто-страхування» про стягнення матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2016 р. до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідачів: ОСОБА_2 і ПАТ «Просто страхування», в якій зазначено наступне.

05.10.2015 р. ОСОБА_2 (далі відповідач-1), керуючи мотоциклом НОМЕР_1 у м. Харкові, порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем «Тойота» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (далі автомобіль), чим заподіяв матеріальну шкоду. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля є ОСОБА_3. Згідно довіреності ОСОБА_1 уповноважений представляти інтереси у судових органах з правом отримання коштів.

В діях відповідача 1 згідно постанови про закриття кримінального провадження визнано порушення Правил дорожнього руху України, до того ж він був у стані алкогольного сп»яніння.

На момент вчинення адміністративного правопорушення цивільно-правова відповідальність відповідача-1 була застрахована у ПрАТ «Просто-страхування» (далі за текстом - відповідач-2) за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобі. Відповідно до п.9.2 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» ( надалі Закон №1961-ІУ) розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50000 гр. на одного потерпілого.

У зв»язку з тим, що Відповідача 1 визнано винним у ДТП, тому він звернувся до відповідача2 з заявою про дану подію, яка має ознаки страхової та надав копії документів для отримання належного страхового відшкодування за збиток, спричинений внаслідок ДТП. Відповідачем 2 подію визнано страховим випадком та прийнято рішення щодо виплати страхованого відшкодування у розмірі лише 7293,29 гр..

Для оцінки вартості матеріальної шкоди автомобіля він звернувся, сплативши за власний рахунок 800 гр. до незалежного судового експерта - суб»єкта оціночної діяльності ОСОБА_4, який згідно діючого законодавства склав висновок експертного авто товарознавчого дослідження №181/1/2015 від 10.12.2015 р. про пошкодження автомобіля у розмірі 23342,77 гр.. Ним визначена пеня за прострочення платежу, яка складає 577,78 гр.. За оцінку матеріального збитку автомобіля ним були сплачені кошти в сумі 800 гр.., а також за надання правової допомоги - 2500 гр., які відносяться до судових витрат.

На підставі викладеного позивач вважає, що відповідачі своїми діями порушили його права, чим нанесли йому значну матеріальну шкоду.

Позивач просить стягнути на його користь з ОСОБА_2: 500 гр. за правову допомогу, витрати за проведену оцінку пошкодження автомобіля в сумі 800 гр. та судовий збір в сумі 51,20 гр., а з ПрАТ «Просто-страхування частину матеріальної шкоди у розмірі 16049,48 гр., пеню в сумі 577,78 гр., витрати на правову допомогу у розмірі 2000 гр. та судовий збір 500 гр..

У судове засідання з'явилися представник позивача і представник відповідача ОСОБА_2.

Відповідач, ПрАТ «Просто-страхування», про слухання справи був повідомлений належним чином, але до суду не з'явився. Від його представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, та надав суду заперечення проти позову, просить розглядати справу за відсутності його представника, а тому суд, керуючись ст. 169 ЦПК України, вирішив розглянути справу за відсутністю представника відповідача, ПрАТ «Просто-страхування».

Під час розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримав та дав пояснення аналогічні позовній заяві.

Представник відповідача-1 проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що його матеріальна відповідальність була застрахована у страховика відповідача-2, ПрАТ «Просто- страхування», який не в повному обсязі виконав свої зобов'язання відповідно до Закону, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача-1 витрат на проведення оцінки у розмірі 800 гр., витрат на правову допомогу у розмірі 500 гр. та судового збору у розмірі 51, 20 гр. являються безпідставними.

Відповідач- 2, ПрАТ «Просто - страхування» надіслав листа, в якому проти задоволення позову заперечував.

У запереченнях відповідач-2 зазначив, що 30 серпня 2015 р. між ним та ОСОБА_2 був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів мотоцикла «Хонда р. н. НОМЕР_1 5 жовтня 2015 о. у м. Харкові сталася ДТП за участю вказаного мотоцикла під керуванням ОСОБА_2 і автомобіля «Тойота» р. н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1. Відповідно до постанови про закриття кримінальної справи від 24 грудня 2015 р. в діях водія мотоцикла ОСОБА_2 вбачається ознаки правопорушення.. Відповідно до ст.25 ЗУ «Про страхування» та ст.35 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів України», виплата страхового відшкодування третій особі здійснюється страховою організацією на підставі документів: заяви про виплату страхового відшкодування, в якій повинно міститися: «зміст майнових вимог заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості, що їх підтверджують». Статтею 6 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за шкоду, заподіяну життю, здоров»ю та або майну потерпілого. У наданих позивачем документах відсутній документ, який підтверджує настання цивільно-правової відповідальності водія мотоциклу ОСОБА_2, який би свідчив, що він порушив ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, що передбачає ст.124 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не складався і постанова про визнання ОСОБА_2 винним у ДТП за ст.124 КУпАП не виносилася. Таким чином позивачем не надано належних доказів вини ОСОБА_2 у скоєнні ДТП, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача-1, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити за наступних підстав.

05 жовтня 2015 р., приблизно, о 21 год. 40 хв. на автодорозі шляхопровід від вул. Котлова до вул. Революції 1905 р. у м. Харкові водій мотоциклу «Хонда» р. н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 впав з мотоциклу та допустив зіткнення з автомобілем Тойота Прадо р. н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, внаслідок чого автомобіль і мотоцикл отримали механічні ушкодження. Крім цього ОСОБА_2 отримав легкі тілесні ушкодження, також середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого подвійного осколкового перелому лівого стегна з зсувом, переломи кісток тазу зліва ( а. с.7).

21 березня 2016 р. ОСОБА_2 видане пенсійне посвідчення про те, що він являється інвалідом 2 групи, загальне захворювання ( а. с. 63).

Досудовим слідством було встановлено, що вказана ДТП сталася внаслідок порушення ОСОБА_5 п.12.1 Правил дорожнього руху України. Дане кримінальне провадження постановою прокурора прокуратури Харківської області від 24 грудня 2015 р. було закрито за відсутністю складу злочину, передбаченого КК України, у зв»язку з тим, що ОСОБА_5 не є потерпілим у справі. Згідно вказаної постанови копії матеріалів провадження підлягали направленню заступникові начальника УПД ГУМ НП України в Харківській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України ( а. с. 7 -10).

Адміністративний протокол за ст.124 КУпАП стосовно ОСОБА_5 не складався і він постановою суду до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП не притягувався.

Однак відсутність зазначених документів не являється перепоною для визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні ДТП.

Про винуватість ОСОБА_5 свідчить постанова про закриття кримінального провадження від 24 грудня 2015 р., обставини справи, а також те, що ПрАТ «Просто-страхування» виплатило страхове відшкодування ОСОБА_1, тим самим визнавши вину ОСОБА_2 у ДТП, про що буде зазначено нижче.

На підставі викладеного заперечення відповідача-2 про те, що вина ОСОБА_2 у ДТП не доказана, оскільки відсутні протокол і постанова про адміністративне правопорушення, суд вважає необґрунтованими.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «Просто-страхування» за страховим полісом №АІ/8463802 від 29.08.2015 р., згідно якого ліміт страхової суми за шкоду заподіяну майну складає 50000 гр., розмір франшизи - 0 гр. ( а. с.11).

09 жовтня 2015 р. ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «Просто страхування» з повідомленням про настання події, що має ознаки страхової. На виконання вимог п.34.2 ст.34 Закону України «Про загально-обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності, того ж дня був оглянутий автомобіль «Тойота» р. н. НОМЕР_2, про що складено акт огляду. 03 лютого 2016 р. ПраТ «Просто-страхування» отримало належним чином оформлену заяву про виплату страхового відшкодування в сумі 50000 гр. ( а. с. 65).

Згідно страхового акту ПрАТ «Просто-страхування» №110120 від 03 березня 2016 р. розмір страхового відшкодування складає в сумі 7253 гр. 29 коп., яку було 12 березня 2016 р. перераховано ОСОБА_1 і ним отримане ( а. с. 12, 67) .

22 березня 2016 р. ПрАТ «Просто-страхування» на запит адвоката Зябкіна В.В. направило лист, в якому зазначило, що відповідно до п. 2.7 ст.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів вартість матеріального збитку - з технічної точки зору вартісне значення реальних витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування ДТЗ з урахуванням фізичного зносу та втрати товарної вартості. Отже, відповідно до законодавства України ПрАТ «Просто-страхування» повинно відшкодовувати вартість саме матеріального збитку, тому витрати пов'язані з відновлювальним ремонтом автомобіля не розраховувались та не замовлялись. На виконання вимог Закону ПрАТ «Просто-страхування» звернулося до ФОП ОСОБА_8 з проханням провести авто товарознавче дослідження щодо розміру матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Тойота», р. н. НОМЕР_2. Звітом №96/2016 від 19 лютого 2016 р. визначено розмір матеріального збитку завданого власнику вказаного автомобіля «Тойота», який склав 8043 гр. 20 коп.. Адвокату запропоновано, у разі необхідності, ознайомитися з документом, що містить інформацію щодо розміру матеріального збитку в приміщенні Харківської філії АР «Просто-страхування» за адресою: м. Харків, вул. Б. Хмельницького,13. У додатку до листа адвокату Зябкіну В.В. було направлено копію страхового акту №110120 від 03 березня 2016 р. (а. с.66).

В свою чергу адвокат Зябкін В.В. ще 09 жовтня 2015 р. звернувся до ФОП ОСОБА_4 з листом про дослідження зазначеного автомобіля Тойота. На розгляд дослідження було поставлене питання визначення вартості матеріальної шкоди, спричиненої володарю автомобіля «Тойота Ланд Крузер Прадо», р. н. НОМЕР_2, 2008 року випуску.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №181/1/2015 від 10 грудня 2015 р. вартість матеріальної шкоди, спричиненої даному автомобілю «Тойота» складає 23342,77 гр. ( а с. 13 - 36).

Таким чином, стосовно розміру завданої шкоди автомобілю «Тойота» сторонами надані суперечливі відомості: позивачем на суму 23342,77 гр., відповідачем 2 - на суму 7253,29 гр.. Також суду надано лист ПрАТ «Просто-страхування», згідно якого розмір матеріального збитку, завданого автомобілю «Тойота» складає 8043,20 гр..

Згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведеності перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз»яснює особам, які беріть участь у справі, їх права та обов'язку, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених Цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.2,3,4 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст.10 ЦПК України під час судового засідання 16 серпня 2016 р. суд вказав сторонам на суперечливість наданих ними доказів в частині вартості збитків від ушкоджень автомобіля «Тойота», та роз»яснив про наслідки не вчинення ними процесуальних дій.

Згідно ЦПК України суд не має повноважень на витребування доказів у справі.

Незважаючи на це сторонами у відповідності до ч.ч.2,3 ст. 60 ЦПК України не надано автотоварознавче дослідження №96/2016 від 19 лютого 2016 ФОП ОСОБА_8, про наявність якого вказано у наведеному вище листі відповідача-2 ( а. с. 66) та згідно якого розмір матеріального збитку, завданого автомобілю «Тойота» складає 8043,20 гр.; не заявлене клопотання про його витребування або клопотання про проведення судової експертизи для визначення матеріальної шкоди, внаслідок чого суд позбавлений можливості дати правову оцінку правильності визначення сторонами матеріальної шкоди.

Приймаючи до уваги, що судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а надані сторонами докази недостатні для винесення судом законного і обґрунтованого рішення в частині розміру матеріального збитку спричиненого автомобілю «Тойота», суд вважає позовні вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди і пені недоказаними, і відмовляє у задоволення цих вимог за недоказаністю.

Іншими підставами для відмови у задоволенні позовних вимог стосовно відповідача-1 ОСОБА_2 являється наступне.

Згідно ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови.

У відповідності до ст.982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його виплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Відповідно до п. п. 9.1, 9.2, 9.4 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( далі Закон) страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих становить 50000 гр. на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладання договору та зазначені в договорі страхування.

У відповідності до п.22.1 ст.22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП майну потерпілого.

Відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності між позивачем і ПрАТ «Просто-страхування» (відповідач-2) за шкоду заподіяну майну позивача у межах суми страхового відшкодування (50000 гр.) відповідальність несе відповідач-2.

Позивачем до стягнення з відповідача-2 заявлена сума страхового відшкодування у розмірі 16049 гр. 48 коп. з урахуванням сплаченої раніше суми страхового відшкодування у розмірі 7293 гр. 29 коп., що покривається лімітом у 50000 гр. за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності між позивачем та відповідачем-2.

Згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №А1/8463802 від 30 серпня 2015 р., укладеним ПрАТ «Просто-страхування» і ОСОБА_2 обов'язок страхових виплат за спричинену матеріальну шкоду майну у межах ліміту 50000 гр. покладений на ПрАТ «Просто-страхування». За вчинення матеріальної шкоди у межах цієї суми відповідальність ОСОБА_2 не передбачена.

Виходячи з наведених норм Закону та вказаного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності заявлена позивачем сума страхового відшкодування не підлягає стягненню з ОСОБА_2, оскільки він не може нести відповідальності за невідшкодування матеріальної шкоди у межах ліміту 50000 гр., а тому вимоги позивача про стягнення на його користь з ОСОБА_2 витрат на правову допомогу у розмірі 500 гр. і судового збору 51,20 гр. являються безпідставними і суд відмовляє у задоволенні цих вимог.

Приймаючи до уваги, що у задоволені позову відмовлено, суд у відповідності до ст.88 ЦПК України постановляє рішення про відмову у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідачів судових витрат.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212 - 215 ЦПК України, ст. ст.979, 982 ЦК України, п. п. 9.1, 9.2, 9.3 ст.9, п. 22.1 ст.22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю, а саме.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу в розмірі 500 гр., витрат на проведення оцінки в розмірі 800 гр., судового збору в сумі 51 гр. 20 коп. - відмовити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» на користь ОСОБА_1 частини матеріальної шкоду у розмірі 16049 гр. 48 коп., пені в розмірі 577 гр. 78 коп., витрат на правову допомогу у розмірі 2000 гр., судового збору у розмірі 500 гр. - відмовити.

Рішення може оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь в розгляді справи, але не були присутніми під час проголошення судового рішення, можуть оскаржити рішення в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя А.В. Лазарєв