Справа №278/454/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 травня 2016 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Дубовік О.М.

за участю секретаря Поліщук І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Керівника Житомирської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Керівник Житомирської місцевої прокуратури звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації кошти в розмірі 13610,88 грн., які були витрачені на лікування ОСОБА_2 Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвалою Житомирського районного суду від 29.01.2016 року встановлено, що ОСОБА_1, перебуваючи у Боровському дачному масиві №2, кооператив «Кондитер», Житомирського району після сварки на ґрунті неприязних відносин із співмешканкою ОСОБА_2, умисно вилив на останню із каструлі окріп, спричинивши їй термічний опік обох сідниць, нижніх кінцівок та промежини. Чим заподіяв потерпілій тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, яке не є небезпечним для її життя, але спричинило тривалий розлад здоровя. У звязку з чим ОСОБА_2 проходила лікування у Житомирській обласній клінічній лікарні ім. О.Ф. Гербачевського в опіковому центрі з 13.02.14 року по 02.04.2014 року.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Представництво в суді законних інтересів держави прокурором обґрунтовано тим, що захист інтересів держави тривалий час не здійснює Департамент фінансів Житомирської ОДА, за рахунок якого фінансуються витрати Житомирської обласної клінічної лікарні ім. О.Ф. Гербачевського.

У судовому засіданні прокурор Житомирської місцевої прокуратури та представник позивача позов підтримали з тих же підстав.

Представник відповідача позов не визнала повністю, посилаючись на додатковий висновок експерта № 98 від 04.11.2015 року, який міститься в матеріалах кримінального провадження №278/2810/14-к (а.с. 137-139). У зазначеному висновку експерти припускають, що потерпіла ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, могла сама спричинити згадані тілесні ушкодження у вигляді опіків. Також звернула увагу суду на той факт, що відповідач ОСОБА_1 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав. Крім того зазначила, що обвинувальний вирок відносно ОСОБА_1 не ухвалювався, а кримінальне провадження за обвинуваченням відповідача у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, закрито у зв'язку з відмовою потерпілої від обвинувачення.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалою Житомирського районного суду від 29.01.2016 року в крімінальному провадженні №278/2810/14-к встановлено, що ОСОБА_1, перебуваючи у Боровському дачному масиві №2, кооператив «Кондитер», Житомирського району після сварки на ґрунті неприязних відносин із співмешканкою ОСОБА_2, умисно вилив на останню із каструлі окріп, спричинивши їй термічний опік обох сідниць, нижніх кінцівок та промежини. Чим заподіяв потерпілій тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, яке не є небезпечним для її життя, але спричинило тривалий розлад здоровя (а.с. 6). Також зі змісту вказаної ухвали суду вбачається, що обвинувачений ОСОБА_1 підтвердив факт добровільного усунення спричиненої ним шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 проходила лікування в опіковому центрі з 13.02.14 року по 02.04.2014 року, загальна вартість лікування складає 13610,88 грн., що підтверджується довідками №2064 від 17.10.2014 року (а.с.5) та №01/1240 від 13.04.2016 року (а.с. 41) Житомирської обласної клінічної лікарні ім. О.Ф. Гербачевського.

Встановленим фактам відповідають цивільні правовідносини.

За приписами п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року.

Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Житомирська обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського та Департамент фінансів Житомирської облдержадміністрації є юридичними особами і, відповідно, вказана лікарня фінансується з державного бюджету.

Отже наявність факту витрачення лікарнею коштів на стаціонарне лікування ОСОБА_2 від злочину, вчиненого відповідачем ОСОБА_1, є підставою для повного задоволення позову, тобто стягнення з відповідача на користь Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації вищевказаних коштів на лікування.

При цьому суд не приймає до уваги доводи представника відповідача з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 29.01.2016 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, закрите у зв'язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у формі приватного обвинувачення (а.с.6). Дана ухвала не скасована та є чинною.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Отже закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу обставин, що виключають кримінальне провадження або наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

До нереабілітуючих підстав (тобто тих, які не знімають підозру, але звільняють від кримінальної відповідальності) відносяться такі, які вказані в п. п. 5-7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 29 січня 2016 року закрито кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, у зв'язку з відмовою потерпілої від обвинувачення (п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України), тобто з нереабілітуючих обставин.

Крім того, не визнання вини обвинуваченим у судовому засіданні під час розгляду справи у кримінальному провадженні не є підтвердженням того факту, що останнім не було скоєно злочин, і, як наслідок, не завдана шкода здоров'ю потерпілого від цього злочину. А припущення експертів у висновках додаткового висновку експерта за №98, вих. №6028 від 04.11.2015 року (а.с. 137-140 кримінального провадження №278/2810/14-к) не виключають можливості скоєння безпосередньо відповідачем злочину.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст. 1206 ЦК України, ст. ст. 213, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов керівника Житомирської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, індивідуальний податковий номер невідомий, на користь Департаменту фінансів Житомирської ОДА (реквізити: р/рахунок №0001 в ГУДКСУ у Житомирській області, МФО 811039, код 02313476) витрати на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, у сумі 13610 (тринадцять тисяч шістсот десять) гривень 88 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, індивідуальний податковий номер невідомий, судовій збір у спеціальний фонд Державного бюджету України у сумі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. М. Дубовік