Справа № 452/1944/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"15" серпня 2016 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого-судді Сенечина В.М.,

при секретарі Кухар О.П.,

з участю: заявників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про встановлення факту належності заповіту,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до суду заяву про встановлення факту належності заповіту посилаючись на те, що 28 травня 2009 року померла їхня мати ОСОБА_3 При житті, 27 лютого 1996 року, ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Під час оформлення спадщини, у державній нотаріальній конторі заявникам було відмовлено в оформлені спадкових прав, оскільки у заповіті допущено помилку у графі по-батькові спадкодавця ОСОБА_3 вказано «Євтухіївна» замість правильного «Євтухівна».

Так, як внести відповідні зміни у заповіт неможливо у звязку із смертю ОСОБА_3, то заявники просять встановити факт належності матері даного заповіту, для оформлення спадкових прав.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали позану заяву, посилаючись на обставини зазначені у ній.

Заінтересована особа Самбірська державна нотаріальна контора Львівської області подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності її представника.

Заслухавши пояснення заявників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлено, що 28 травня 2009 року померла мати заявників ОСОБА_3 При житті, 27 лютого 1996 року, ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Під час оформлення спадщини, у державній нотаріальній конторі заявникам було відмовлено в оформлені спадкових прав, оскільки у заповіті у графі по-батькові заповідача вказано «Євтухіївна», в той час як у свідоцтві про смерть та інших документах значиться «Євтухівна».

Те, що даний заповіт належить ОСОБА_3 підтверджується наступними доказами.

Із копії свідоцтва про народження вбачається, що ОСОБА_3 (довоче прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_5 народилася 8 березня 1925 року.

Із копії свідоцтва про смерть видно, що ОСОБА_3 померла 27 травня 2009 року.

Із копії архівної довідки обласного державного архіву Черкаської обласної державної адміністрації від 10 серпня 1995 року № М-233 відомо, в документах Черкаського облжержархіву є відомості ОСОБА_4 а період Великої Вітчизняної війни 1941-1945 р.р. була насильно вивезена на примусові роботи до фашиської Німеччини.

Із довідки Чуквянської сільської ради Самбірського району Львівської області від 28 липня 2016 року № 1740, вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_3, є однією і тією ж особою.

Із копії заповіту, вбачається, що він складений ОСОБА_6.

Відтак слід дійти висновку про те, що складений заповіт належить ОСОБА_3.

Керуючись ст. ст. 215, 256, 259 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 27 травня 2009 року, заповіту, посвідченого секретарем виконкому Чуквянської сільської ради Самбірського району Львівської області, зареєстрованого в реєстрі за № 7, складеного 27 лютого 1996 року, від імені ОСОБА_6, на імя ОСОБА_1 та ОСОБА_7.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Самбірський міськрайонний суд Львівської області на протязі десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя