АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц/790/5703/16 Головуючий 1 інстанції -
Категорія: сімейні Доповідач Міненкова Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Міненкової Н.О.

суддів: Кругової С.С.

ОСОБА_2

за участю секретаря: Лашакової Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем, посилаючись на те, що вони з грудня 2010 року не проживають разом, припинили сімейні стосунки з причини відсутності взаєморозуміння, почуття довіри та поваги.

В судове засідання сторони не зявились, позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності та згоду на ухвалення заочного рішення, також просить відновити її дошлюбне прізвище «Кононенко». Відповідач про час розгляду справи повідомлявся неодноразово, але судові повістки у поштовому відділенні не отримує, про причини неявки суду не повідомляє (а.с. 60-62, 67, 77, 78, 81, 83), хоча матеріали справи містять дані про те, що відповідач знає про наявність даного позову в суді ( а.с. 68).

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 липня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено, розірвано шлюб між ОСОБА_3, та ОСОБА_4

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, ухвалити нове по суті заявлених вимог, встановивши фактичні взаємини подружжя та інші обставини, які мають значення для справи, і покласти їх в основу рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, рішення ухвалено без зясування обставин, які мають значення для справи, в рішення викладені обставини які насправді не мали місця.

Зазначає, що позивачка шляхом розірвання шлюбу намагається вирішити свої матеріальні питання. Звертає увагу на той факт, що разом з ОСОБА_4 прожили разом більше 16 років, і останні 12 року у АДРЕСА_1.

Позивачка ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, подала письмові заперечення, в яких просить апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 липня 2016 року, залишити без змін, позивач категорично можливість примирення та збереження сімї, збереження шлюбу суперечить її інтересам, просить справу розглядати за її відсутністю.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді - доповідача, пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 23.08.2008 року. Позивач вказує, що з грудня 2010 року вони з чоловіком не проживають разом, припинили сімейні стосунки з причини відсутності взаєморозуміння, почуття довіри та поваги.

Відповідачем на адресу суду надсилалось клопотання про надання строку для примирення сторін на один місяць (а.с. 68), Ухвалою суду від 25.03.2016 року розгляд справи було відкладено з наданням сторонам строку для примирення на два місяці. Але за закінченням цього строку, відповідач до суду не зявляється, будь-яких відомостей про відновлення сімейних сто сутнів, або такі що спростовують позовні вимоги, суду не надав.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того, що шлюб сторін носить формальний характер, оскільки сторони більше пяти років не проживають разом, не ведуть спільне господарство, припинили сімейні відносини.

Судова колегія не може погодитися з висновками суду щодо того, що сторони не проживають разом більше пяти років, так як ці обставини судом не встановлювалися і докази на підтвердження цих доводів суду не надавалися.

Справа була розглянута за відсутності сторін.

З матеріалів справи вбачається, що 10 грудня 2015 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва було відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Ухвалою цього ж суду цивільну справу передано до Червонозаводського районного суду м. Харкова ( а.с.45).

24 березня 2016 року відповідач звернувся з клопотанням у якому проти позову заперечував та просив надати строк для примирення (а.с.68) і ухвалою суду від 25.03.2016 року сторонам наданий строк для примирення протягом двох місяців ( а.с.70).

11 липня 2016 року справа була розглянута за відсутності сторін. Дані про те, що вони були належним чином повідомлені в матеріалах справи відсутні. Позивачка в своїх поясненнях на позов просила справу розглядати за її відсутності.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Аналогічні положення містяться також у ст. 24 СК України.

Саме принципом добровільності шлюбу зумовлена можливість і його розірвання.

Однією з підстав припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ст. 105 СК України).

Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Судова колегія вважає, що суд прийшов до обґрунтованого висновку щодо розірвання шлюбу та встановив, що дітей від шлюбу у подружжя не має, між сторонами відсутнє взаєморозуміння та почуття довіри і поваги.

Між тим, зазначення в рішенні часу, з якого подружжя не проживає спільно не підтверджується матеріалами справи, а тому твердження суду не ґрунтується на доказах.

В суді апеляційної інстанції відповідач та його представник зазначали, що фактично між подружжям виник спір про спільне майно, яке було придбано в шлюбі. Вважали, що посилання в рішенні на те, що сторони не проживають більше пяти років спільно, не ведуть спільного господарства не підтверджується жодним доказом. Проти цього в суді апеляційної інстанції також заперечував відповідач.

Судова колегія вважає, що у звязку з тим, що справа розглянута за відсутності сторін, а матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що сторони не проживають спільно з 2010 року, як це зазначено в мотивувальній частині рішення, необхідно виключити з мотивувальної частини посилання на ці обставини.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319, ЦПК України , судова колегія судової палати, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 липня 2016 року змінити, виключивши з мотивувальної частини рішення посилання: « позивач вказує, що з грудня 2010 року вони з чоловіком не проживають разом».

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили після його проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - Н.О. Міненкова

Судді - С.С. Кругова

ОСОБА_2