Справа №173/208/16-ц
Провадження №2/173/266/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2016 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Шевченко О.Ю.

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

за участю:

відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування позовною заяви зазначено, що 5 серпня 2008 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Вони мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Пів року тому вони з чоловіком посварилися та з того часу разом не проживають. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання доньки і зараз дитина проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач нікого на утриманні не має, а тому має можливість надавати допомогу на утримання дитини. На підставі вищевикладеного ОСОБА_2 просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на дитину в розмірі 1000 грн. щомісячно до повноліття дитини.

В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, підтвердив, що дійсно дитина зараз проживає з позивачем. Він інших дітей не має. Оскільки він не працює та не має регулярного заробітку, не надає матеріальну допомогу на утримання дитини регулярно, проте від свого обов'язку утримувати дитину не відмовляється.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4).

Сторони разом не проживають, а дитина проживає разом з позивачем, що в судовому засіданні не заперечував відповідач, тому ця обставина у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Оскільки відповідач є батьком малолітньої дитини, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання доньки між сторонами у справі, досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України враховує стан здоров'я дитини, той факт, що дитина потребує утримання, та те, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб, а також ту обставину, що відповідач ніде офіційно не працює, а тому має нерегулярний, мінливий дохід, що підтверджується його трудовою книжкою (а.с.13).

За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для задоволення заявлених позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги розмір мінімального прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 років, який визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року - 1455 грн. (з травня 2016 року - 1531 грн.), а також те, що обов'язок щодо утримання дитини мають двоє батьків, а не лише той, з ким дитина не проживає.

У зв'язку з чим суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 551 грн. 20 коп.

Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 181,182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 61, 88, 212-215, п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ін..н. НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2 (ін.н.НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3) аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 3 лютого 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ін..н. НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) судовий збір в дохід держави у розмірі 551 грн. 20 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі проте не були присутні під час проголошення рішення суду мають право оскаржити його протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко