Справа № 466/223/16 Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська Н.Л.
Провадження № 22-ц/783/4797/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі: головуючого судді Берези В.І., суддів: Бойко С.М., Копняк С.М., за участю секретаря судового засідання Брикайло М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівського державного університету внутрішніх справ на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 31 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Львівського державного університету внутрішніх справ про визнання неправомірною бездіяльність,-

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням позов задоволено частково. Визнано неправомірним непроведення Львівським державним університетом внутрішніх справ конкурсу на заміщення вакантної посади доцента за рахунок посади професора (за рахунок коштів спеціального фонду) кафедри фізичної підготовки Львівського державного університету внутрішніх справ та невиконання наказу ректора Львівського державного університету внутрішніх справ від 24.06.2014р. №206 «Про проведення конкурсу на заміщення вакантних посад». У задоволенні позовних вимог про визнання незаконними дій посадових осіб Львівського державного університету внутрішніх справ щодо не розгляду заяви ОСОБА_2 від 27.06.2014р. про продовження терміну дії контракту на період до 31 серпня 2015 року відмовлено.

Рішення суду оскаржив Львівський державний університет внутрішніх справ в особі представника ОСОБА_3, просить рішення скасувати в частині задоволених вимог та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні вимог у цій частині.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суперечить нормам матеріального і процесуального права, неповно з`ясовані обставин справи. Вказує на те, що суд безпідставно поновив позивачу строк звернення з позовом, не встановив факт порушення особистих прав, які підлягають захисту в судовому порядку в обраний спосіб. Позивачу не було відмовлено в прийнятті на роботу, окільки останній не звертався в університет з заявою про прийняття його на роботу чи участь в конкурсі на заміщення вакантних посад . Обраний спосіб захисту права позивача на працю не може бути захищеним, оскільки 2014-2015 навчальний рік закінчився та позивач не звертався з заявою про участь у конкурсі на заміщення вакантних посад . Позивач не ставив жодної вимоги зобов»язального характеру , що свідчить про відсутність бажання відновлення будь-якого порушеного права на працю. Суд безпідставно відхилив доводи відповідача про те, що конкурс на заміщення вакантних посад не проводився в силу існування наказу щодо заходів економного використання державних коштів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, позивача, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з 2 січня 2004 року по 31 серпня 2014 року працював у Львівському державному університеті внутрішніх справ на посаді доцента кафедри фізичної підготовки. Дану посаду займав на підставі контракту від 08.07.2013р.

Наказом ректора ЛДУВС від 29.08.2014р. №566/ос ОСОБА_2 звільнений із займаної посади на підставі п.2 ст.36 КЗпП України у зв'язку із закінченням терміну дії строкового договору.

Судом встановлено, що ректором ЛДУВС 24.06.2014 року було видано наказ № 206 «Про проведення конкурсу на заміщення вакантних посад». Даний наказ, як у ньому зазначено, видано на виконання вимог ст.42 Закону України «Про освіту», ст.43 Закону України «Про вищу освіту», наказу МОН України від 24.12.2002 №744 «Про затвердження Положення про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього і четвертого рівнів акредитації», листа МОН України від 23.05.2006 №1/9-356 про необхідність безумовного дотримання вищезазначених нормативно-правових актів щодо конкурсного заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників, згідно із Положенням про порядок заміщення посад науково-педагогічних працівників ЛДУВС, затвердженого наказом ЛДУВС від 05.04.2011 р. № 104 «Про конкурсний відбір претендентів для заміщення науково-педагогічних посад вільнонайманого складу», з метою заміщення вакантних посад науково-педагогічного складу ЛДУВС найбільш досвідченими, підготовленими та кваліфікованими працівниками. За цим наказом доручалось провести конкурс в термін до 31.08.2014 року, в наказі визначені заходи для цієї мети.

Задовольняючи вимоги позивача щодо визнання незаконними дій посадових осіб ЛДУВС щодо непроведення конкурсу та невиконання наказу про проведення конкурсу (уточнені вимоги а.с. 120 ), суд першої інстанції зазначив про те, що наказ та підготовка конкурсу не виконувались та не проводились , а наказ МВС України від 14.04.2014 №331, яким було призупинено комплектацію вакантних посад був виданий швидше ніж наказ про проведення конкурсу, наказ був доведений до підпорядкованих підрозділ МВС, був відомий ректору ЛДУВС. Тому зробив висновок про те, що наказ про проведення конкурсу не був скасованим чи відміненим та підлягав виконанню.

З таким висновком суду першої інстанції щодо вирішення цієї вимоги погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст.54 ЗУ «Про освіту», яка визначає порядок кадрової забезпечення сфери освіти, педагогічну діяльність у навчальних закладах здійснюю педагогічні працівники, у вищих навчальних закладах третього і четвертого рівні акредитації та закладах післядипломної освіти - науково-педагогічні працівники. Педагогічі та науково-педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладення трудовог договору, в тому числі за контрактом. Прийняття на роботу науково-педагогічни працівників здійснюється на основі конкурсного відбору.

За ч.3 ст.34 ЗУ «Про вищу освіту» керівник вищого навчального закладу в межах наданих йому повноважень видає накази і розпорядження, дає обов'язкові для виконання всіма учасниками освітнього процесу і структурними підрозділами вищого навчального закладу.

Статтею 55 цього Закону визначено основні посади наукових, науково-педагогічних і педагогічних працівників вищих навчальних закладів та порядок їх заміщення. У частині 11 визначено, що під час заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників - завідувачів (начальників) кафедр, професорів, доцентів, старших викладачів, викладачів укладенню трудового договору (контракту) передує конкурсний відбір, порядок проведення) якого затверджується вченою радою вищого навчального закладу.

Частина 12 статті 55 Закону говорить про те. що в окремих випадках, у разі неможливості забезпечення освітнього процесу наявними штатними працівниками, вакантні посади науково-педагогічних працівників можуть заміщуватися за трудовим договором до проведення конкурсного заміщення цих посад у поточному навчальному році.

Відповідно до п.6 ч.3 ст. 10 ЗУ «Про наукову і науково-технічну діяльність» до виключної компетенції вченої (наукової, науково-технічної, технічної) ради наукової установи належать питання щодо: затвердження результатів атестації наукових працівників, аспірантів, докторантів, здобувачів та результатів конкурсу на вакантні посади наукових працівників.

Згідно «Положення про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних, працівників вищих навчальних закладів третього і четвертого рівнів акредитації», затвердженого наказом МОН України №744 від 24.12.2002р., яке визначає порядок обрання за конкурсом осіб на вакантні посади науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього і четвертого рівнів акредитації, конкурс на заміщення вакантної посади оголошується керівником вищого навчального закладу, про що видається наказ. Оголошення про проведення конкурсу, терміни й умови його проведення публікуються в засобах масової інформації.

Аналогічні норми містяться і в Положенні про порядок заміщення посад науково-педагогічних працівників Львівського державного університету внутрішніх справ, затвердженому наказом ЛДУВС №104 від 05.04.2011р. Відповідно до п.1.2 цього Положення конкурс на заміщення посад науково-педагогічних працівників проводиться : - на вакантні посади; - по закінченні строку обрання, якщо науково-педагогічний працівник виконує обовязки на умовах строкового договору (контракту), термін якого закінчується, та не досягнуто домовленості з ректором про продовження трудових відносин на новий строк. У цьому випадку конкурс оголошується за два місяці до закінчення строку дії трудового договору(контракту).

У п.4.2 «Положення про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього і четвертого рівнів акредитації» зазначено, що з науково-педагогічним працівником трудові відносини припиняються у зв'язку із закінченням строку трудового договору (контакту) якщо, він: не виявив бажання брати участь у конкурсі на новий строк або не обраний на новий строк за конкурсом.

Судом першої інстанції вірно встановлено те, що наказ виконаний не був, конкурс на заміщення вакантних посад не оголошувався і лише після оголошення конкурсу у встановленому порядку особа, яка претендує на участь у конкурсі, має право подати відповідну заяву.

Як видно з матеріалів справи, чого не заперечили сторони, окрім наказу про проведення конкурсу такий не оголошувався, заяви про участь у конкурсі позивач не подавав. А отже, відповідач наказом ректора Львівського ДУВС від 29.08.2014 року № 566/ос звільнив ОСОБА_2 із займаної посади на підставі п.2 ст.36 КЗпП України у зв»язку з закінченням терміну дії строкового договору.

Нормативно-правовими актами, які врегульовують питання прийняття на роботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів визначено порядок прийняття на роботу на підставі конкурсу.

Саме відсутність права взяти участь у конкурсі оспорює позивач, заявляючи даний позов. Даючи оцінку таким доводам, суд першої інстанції вірно зазначив про те, що заява позивача від 27.06.2014 року на ім»я ректора про продовження контракту до 31.08.2015 року не може бути розціненою як заява про участь в конкурсі, а дії позивача щодо подачі звіту про роботу, затвердження педнавантаження свідчать лише про бажання взяти участь у конкурсі.

З такими висновками суду погоджується і колегія суддів, оскільки позивач заяву про участь у конкурсі не подавав, конкурс оголошеним не був, а вияв бажання брати участь у конкурсі не є рівноцінним реальним намірам щодо участі у конкурсі, що має підтверджувати і відповідного змісту подана заява.

Разом з тим, суд першої інстанції, задовольняючи позов в частині вимоги щодо визнання неправомірних дій щодо непроведення конкурсу, зазначив про те, що наказ № 206 «Про проведення конкурсу на заміщення вакантних посад» не був скасований, відмінений, тому підлягав виконанню. Як видно з матеріалів справи, зазначений вище наказ на час винесення судом першої інстанції рішення залишався чинним, та відповідач не скористався правом його скасувати чи відмінити, а отже суд вірно зазначив про безпідставність невиконання такого.

В решті вирішених вимог рішення суду не оскаржується, тому підстав для перегляду цих вирішених вимог колегія суддів не вбачає.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а відтак на увагу не заслуговують.

Керуючись ч.1 ст.307, 308, ст.313, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

апеляційну Львівського державного університету внутрішніх справ відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 31 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскарженою в касаційному порядку протягом двадцяти днів подачею касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Береза В.І.

Судді: Бойко С.М.

ОСОБА_4