Провадження № 2/761/5237/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. Згідно наказу № 140-П/тр від 15.02.2015 р. позивач була звільнена з посади начальника юридичного управління ПАТ «Авант-Банк» за угодою сторін в порядку п. 1 ст. 36 КЗпП України. Даним наказом було зобов»язано бухгалтерію банку провести розрахунок з позивачем та виплатити компенсацію за невикористану щорічну відпустку у кількості 31 день. Однак, в порушення вимог чинного трудового законодавства України розрахунок з позивачем проведено не було. Згідно довідки про доходи, виданої боржником 25.03.2016 р. сума, яка має бути виплачена позивачу становить 25 379,89 грн. За таких обставин представник позивача просить стягнути на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 36 767,90 грн. з яких 25 379,89 грн. нарахована, але не виплачена заробітна плата, 10 836,80 грн., сума виплат в порядку ст.. 117 КЗпП України, судовий збір та видати виконавчий лист.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала позов, просила задовольнити. Зазначила, що введення процедури ліквідації банку не є перешкодою для виконання зобов»язань ПАТ «Авант-Банк», встановлених законом.

Представник відповідача заперечувала щодо задоволення позову. Зазначила, що на підставі постанови Правління НБУ від 29.01.2016 р. № 44 у ПАТ «Авант-Банк» було запроваджено тимчасову адміністрацію. В подальшому, а саме 25.02.2016 р. Правлінням НБУ прийнято постанову № 109 2про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» та прийнято рішення про ліквідацію банку. На підставі зазначеної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.02.2016 р. прийнято рішення № 262 про початок процедури ліквідації ПАТ «Авант-Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку. З цього часу для правовідносин, що виникають у зв»язку із ліквідацією банку діють норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Позивач 24.03.2016 року звернувся до банку по визнання її кредитором банку. Кредиторські вимоги, відповідно до Закону внесені до реєстру кредиторів. Також представник наголосив, що за положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не нараховуються штрафні санкції. За таких обставин представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Встановлено і не заперечується сторонами, зо ОСОБА_1 була звільнена з посади начальника юридичного управління ПАТ «Авант-Банк» 15.02.2016 р. за угодою сторін, п. 1 ст. 36 КЗпП України про що свідчить наказ № 140-П/тр підписаний уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Авант-Банк».

За наказом мало бути проведено розрахунок з позивачем та сплачено компенсацію за невикористану щорічну відпустку в кількості 31 календарний день.

За приписами ст. 116 КЗпП України справи при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства,установи, організації, провадиться в день звільнення.

В свою чергу відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Як встановлено в судовому засіданні, і це не заперечувалось представником відповідача, розрахунок з працівником при звільненні проведений не був.

Як свідчать матеріали справи, 29.01.2016 року Правлінням НБУ винесено постанову № 44 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» до категорії неплатоспроможних» та запроваджено у банку тимчасову адміністрацію.

25.02.2016 року Правлінням НБУ винесено постанову № 109 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк».

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.02.2016 р. прийнято рішення № 262 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Авант-Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» яким призначено уповноважену особу Фонду та делеговано їй всі повноваження ліквідатора ПАТ «Авант-Банк», визначені Законом строком з 26.02.2016 р. по 25.02.2018 р. включно.

Зважаючи на такі обставини, ОСОБА_1 звернулась до Уповноваженої особи Фонду з заявою про включення її вимог по заробітній платі до реєстру кредиторів. Заява прийнята 24.03.2016 р.

Як свідчить довідка Уповноваженої особи Фонду від 27.07.2016 р. № 3925 ОСОБА_1 визнано кредитором ПАТ «Авант-Банк». Відповідно до реєстрів вимог кредиторів станом на 27.07.2016 р. кредиторські вимоги ОСОБА_1 включено до 2 черги в розмірі 25 379,89 грн.

Позивач вважає, що введення тимчасової адміністрації в банку і початок ліквідаційної процедури не є перешкодою для стягнення не виплаченої заробітної плати та виплат, встановлених ст. 117 КЗпП України.

Проте, наслідки запровадження тимчасової адміністрації та порядок ліквідації банків встановлено положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За приписами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно ж до п. 17 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до приписів ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження: 1) виконує повноваження органів управління банку; 2) приймає до свого відання майно (кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу та виконує функції з управління та реалізації майна банку; 3) складає не пізніше ніж через три дні з дня свого призначення перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду; 4) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів; 5) у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; 6) звільняє працівників банку відповідно до законодавства України про працю; 7) заявляє відмову від виконання договорів та в установленому законодавством порядку розриває їх; 8) передає у встановленому порядку на зберігання документи банку, які підлягають обов'язковому зберіганню; 9) виконує повноваження, які визначені частиною другою статті 37 цього Закону; 10) здійснює відчуження активів і зобов'язань банку в разі, якщо це було передбачено планом врегулювання, або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду.

Грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку задовольняються у другу чергу, відповідно до ст.. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Питання щодо кредиторських вимог позивача вирішено Уповноваженою особою Фонду, згідно до вимог чинного законодавства.

В свою чергу за приписами ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку

За приписами ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

За таких обставин, зважаючи на розпочату процедуру ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» уповноважений представник Фонду має діяти в межах положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Зважаючи на те, що з дня введення тимчасової адміністрації, ліквідації банку призначення уповноваженої особи Фонду зупиняються всі повноваження органів управління банку, та дії уповноваженої особи банку регулюються спеціальним нормативно-правовим актом України, беручи до уваги визнання кредиторських вимог позивача, підстави для задоволення вимог в спосіб обраний позивачем відсутній, оскільки суперечить положенням Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За таких обставин, суд вважає за можливе відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 3,11,57,60,88,212-215 ЦПК України, ст.ст. 116, 117 КЗпП України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківського районного суду м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків, або якщо його не скасовано після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя