г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3494/15-ц
Номер провадження 2/213/155/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2016 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді-Соловйової Л.Я.

при секретарі - Ємельянцевій Т.С.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача: Публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» - Маргієвої Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, завданою смертю працівника внаслідок виробничої травми, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, та просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька внаслідок виробничої травми -300000,00 гривень, без утримання податку на доходи фізичних осіб.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, надав довіреність на представництво своїх інтересів в суді адвокату ОСОБА_1

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та суду пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 о 04 год.10 хв. на прольоті подрібнення корпусу збагачення рудозбагачувальної фабрики № 2 Публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (далі ПАТ «ІнГЗК») під час виконання трудових обов'язків машиніст млинів, батько позивача у справі ОСОБА_4 попав під дію рухомих частин млина ММС №113, внаслідок чого отримав сумісну травму голови, тулубу та кінцівок, від якої помер у приймальному відділенні Криворізької міської лікарні № 17».

Відповідно до п.10 Акту форми Н-1 «Про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом №1» від 24.06.2015року нещасний випадок, в результаті якого загинув ОСОБА_4, стався внаслідок порушення вимог законодавства про охорону праці з боку посадових осіб відповідача.

Згідно розділу 4 Акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 18.06.2005 року основною причиною нещасного випадку, який стався з ОСОБА_4, було визнано допуск потерпілого до роботи без навчання та перевірки знань з охорони праці (своєчасно не проведено спеціальне навчання з питань охорони праці).

Внаслідок смерті батька позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у наступному: він втратив близьку людину, якого дуже любив та поважав. Звістка про смерть батька завдала позивачу глибоких моральних переживань, оскільки за життя батька позивач перебував з ним у тісних сімейних стосунках, батько завжди допомагав йому у будь-яких справах та підтримував у складних життєвих ситуаціях. Після смерті батька позивач до теперішнього часу перебуває у напруженому психічному стані, адже думки про смерть батька постійно переслідують його. Отже смертю батька позивачу завдано глибоких моральних переживань. Після смерті батька суттєво погіршився матеріальний стан позивача, оскільки заробіток загиблого батька був основним джерелом доходу сім'ї. Станом на теперішній час позивач, як студент денної форми навчання, перебуває на утриманні своєї матері, яка неспроможна у повній мірі задовольнити його нагальні потреби, внаслідок чого позивач змушений у вільний від навчання час підробляти на життя, що вимагає від нього додаткових зусиль на організацію свого життя.

Тому розмір завданої моральної шкоди, якій визначив позивач становить 300000 грн. Представник позивача зазначив, що така сума, хоч трохи компенсує важку втрату, яку зазнав позивач.

В судовому засіданні представник позивача просив суд врахувати правовий висновок Верховного Суду України від 02.09.2015 року щодо порядку застосування норм права, встановлених частиною 3 ст. 23 ЦК України в частині визначення розміру моральної шкоди у разі смерті фізичної особи.

Представник відповідача ПАТ «ІнГЗК» у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, та суду пояснила, що ОСОБА_4 працював у ПАТ «ІнГЗК» починаючи з 13.11.2012 року (наказ про прийняття на роботу № 282) на посаді учня машиніста млинів; з 19.03.2013 року працював на посаді машиніста млинів до ІНФОРМАЦІЯ_2 (робота припинена в зв'язку зі смертю згідно наказу). ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_4 стався нещасний випадок зі смертельним наслідком. За результатами спеціального розслідування нещасний випадок був пов'язаний з виробництвом та було складено акт № 1 за формою Н-1, затверджений 24.06.2015 року начальником Криворізького гірничопромислового територіального управління Держпромнагляду України. Даний акт жодною зі сторін оскаржений не був. Комісією під час ознайомлення з матеріалами розслідування, опитування осіб, причетних до настання нещасного випадку, було встановлено, що потерпілий ОСОБА_4 до початку робочої зміни отримав наряд від майстра технологічної служби РЗФ-2 ОСОБА_5 на обслуговування млинів, синхронних двигунів, класифікаторів, гідроциклонів, віброживильників, конвеєрів, аспіраційно-технічних установок, підвалу подрібнення (очищення збірних жолобів за допомогою гідрозмиву в приямок зумпфа, а також прибирання рудного просипу в дренажні канави і зумпф) секції № 13.

Нещасний випадок стався з тієї причини, що потерпілий під час роботи устаткування проник у небезпечну зону частин, які рухаються та обертаються, внаслідок чого був смертельно травмований. На ПАТ "ІнГЗК" діє система управління охороною праці, яка покликана забезпечувати нормальні умови праці, знижувати вплив шкідливих виробничих факторів на організм працівників, попереджати виникнення професійних захворювань та нещасних випадків. Щороку ПАТ «ІнГЗК» впроваджує нові методи і засоби, які б сприяли покращенню умов праці своїх працівників, та витрачає на охорону праці чималі кошти, що закріплено у колективних договорах між дирекцією та трудовим колективом. Для безпечного виконання робіт саме з ремонту та обслуговування млинів у ПАТ «ІнГЗК» розроблена та введена в дію Інструкція з охорони праці для машиніста млинів РЗФ-2, з якою потерпілий був ознайомлений. З робітниками ПАТ «ІнГЗК» раз у квартал проводяться чергові інструктажі, а щорічно спеціальні навчання з відповідною перевіркою знань робітниками питань з охорони праці.

Згідно з розпорядженням № 201 від 28.01.2015 року, з 02.02.2015 року було заплановано проведення чергового інструктажу працівникам РЗФ-2, а згідно розпорядження №202 від 28.01.2015 року проведення спеціального навчання. Але потерпілий почав проходити вищезазначені інструктажі не в лютому 2015 року, а з 26.03.2015 року, тому що в період з 26.01.2015 року по 24.03.2015 року він знаходився на лікарняному і не міг бути присутнім на цих інструктажах, тому на момент нещасного випадку постраждалий не пройшов перевірку знань з питань охорони праці. Крім цього, згідно Акту № 1 від 24.06.2015 року, комісія зробила висновок, що нещасний випадок стався в результаті порушення ОСОБА_4 п. 3.5 «Інструкції з охорони праці для машиніста млинів РЗФ-2».

На думку представника відповідача, позивачем не надано жодних доказів, що підтверджують наявність у нього моральної шкоди. Для відшкодування моральної шкоди позивач повинен надати суду не лише докази, які підтверджують сам факт настання нещасного випадку, а й докази, які підтверджують факт виникнення у нього моральних страждань. Представник відповідача, вважає, що сума моральної шкоди в розмірі 300 000 грн., є необґрунтовано завищеною. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 працював у ПАТ «ІнГЗК» починаючи з 13.11.2012 року (наказ про прийняття на роботу № 282) на посаді учня машиніста млинів; з 19.03.2013 року працював на посаді машиніста млинів до ІНФОРМАЦІЯ_2 (робота припинена в зв'язку зі смертю згідно наказу). /а.с.33-35/.

ІНФОРМАЦІЯ_2 о 04 год. 10 хв. на прольоті подрібнення корпусу збагачення рудозбагачувальної фабрики №2 ПАТ «ІнГЗК» під час виконання трудових обов'язків ОСОБА_4 попав під дію рухомих частин млина ММС № 133, внаслідок чого отримав сумісну тупу травму голови, тулубу та кінцівок, від якої помер у приймальному відділенні Криворізької міської лікарні № 17», що підтверджується Актом № 1 від 24.06.2015 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом /а.с. 4-11/, а також свідоцтвом про смерть ОСОБА_4, з якого слідує, що ОСОБА_4 помер - ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 21/.

За результатами проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків - нещасний випадок був пов'язаний з виробництвом та було складено Акт № 1 за формою Н-1, затверджений 24.06.2015 року начальником Криворізького гірничопромислового територіального управління Держпромнагляду України. Відповідно до п.10 вищезазначеного Акту , нещасний випадок, в результаті якого загинув ОСОБА_4, стався внаслідок порушення вимог законодавства про охорону праці з боку посадових осіб відповідача, а також ОСОБА_4 - машиніст млинів в РЗФ-2 ПАТ «ІнГЗК» допустив порушення п. 3.5 Інструкції з охорони праці для машиніста млинів РЗФ-2. Даний акт оскаржений не був. /а.с. 4-11/.

Згідно розділу 4 Акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 18.06.2005 року, який було затверджено 24.06.2015 року - основною причиною нещасного випадку, який стався з ОСОБА_4, було визнано допуск потерпілого до роботи без навчання та перевірки знань з охорони праці (своєчасно не проведено спеціальне навчання з питань охорони праці). Також встановлено, що машиніст млинів РЗФ-2 ПАТ «ІнГЗК» ОСОБА_4 під час роботи устаткування - проник у небезпечну зону частин, які рухаються та обертаються, чим порушив вимоги п. 3.5 «Інструкції з охорони праці для машиніста млинів РЗФ-2». /а.с. 12-20/.

ОСОБА_4 був ознайомлений з інструкцією з охорони праці № 461.0 для машиніста млинів РЗФ-2 ПАТ «ІнГЗК», яка затверджена 28.02.2014 року /а.с. 37-42/.

Повторний інструктаж з техніки безпеки ОСОБА_4 почав проходити з 26.03.2015 року. /а.с. 43, 44, 45/.

Позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - є сином загиблого ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження та має право на відшкодування моральної шкоди. /а.с. 22/.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які регулюють відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до вимог статей 1,3, частини 4 статті 43, частин 1 та 2 статті 46 Конституції України - Україна як соціальна держава, зміст і спрямованість діяльності якої визначають права і свободи людини та їх гарантії, проголосила право громадян на належні, безпечні і здорові умови праці, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової, або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю, згідно ч.2 ст.1168 ЦК України.

Отже, моральна шкода, завдана членам сім'ї та іншим особам, які мають на це право, смертю працівника (ч.2 ст. 1168 ЦК України) має відшкодовуватися роботодавцем.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Позивачу завдано моральну шкоду, оскільки він втратив рідну людину-батька, якого дуже любив та поважав. Звістка про смерть батька завдала позивачу глибоких моральних переживань, оскільки за життя батька позивач перебував з ним у тісних сімейних стосунках, батько завжди підтримував його у складних життєвих ситуаціях. Втрата рідної людини не підлягає відновленню. Отже, смертю батька - позивачу завдано глибоких моральних переживань. Після смерті батька суттєво погіршився матеріальний стан позивача, оскільки заробіток загиблого батька був основним джерелом доходу сім'ї.

Доводи представника відповідача про те, що нещасний випадок стався тільки з вини потерпілого, оскільки він під час роботи устаткування проник у небезпечну зону частин, які рухаються та обертаються, внаслідок чого був смертельно травмований, суд не бере до уваги, оскільки основною причиною нещасного випадку в акті проведення спеціального розслідування нещасного випадку, затвердженого 24.06.2015 року, зазначена : організаційна - допуск до роботи без навчання та перевірки знань з охорони праці, та порушення вимоги п.4.8 «Правил охорони праці під час дроблення, сортування, збагачення корисних копалин і огрудкування руд та концентрату, п.4.1 «Положення про порядок проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці в ПАТ «ІнГЗК», супутня - порушення трудової та виробничої дисципліни посадовими особами відповідача. На відповідача було покладено обов'язок виконати вимоги ч.2 ст.153 КЗпП України та ст.13 Закону України "Про охорону праці" й нести відповідальність в законом встановленому порядку за їх невиконання.

З урахуванням вищевикладеного, суд також приймає до уваги і той факт, що загиблим під час виконання трудових обов'язків було порушено вимоги п. 3.5 Інструкції з охорони праці для машиніста млинів РЗФ-2, що також в сукупності стало причиною настання нещасного випадку.

При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує глибину фізичних і душевних страждань позивача, те, що ці страждання у позивача довічні, ступінь вини відповідача, який повинен був забезпечити трудову та виробничу дисципліну, ступінь вини загиблого, яким було порушено вимоги п. 3.5 Інструкції по охороні праці, також враховуються суттєві негативні зміни, які відбулися в особистому житті позивача, який залишився без матеріальної та моральної підтримки батька, а також з урахуванням правової позиції визначеної в Постанові Верховного Суду України від 02.09.2015 року щодо відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю працівника, пов'язаною з виконанням трудових обов'язків, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

При цьому, суд виходить з засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4. Суд враховує, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Також суд вважає суму визначену позивачем -300000 грн. завищеною та не доведеною. Суд вважає, що сума 80000грн., є такою, що відповідатиме обставинам вказаним позивачем, для обґрунтування моральної шкоди, та є виваженою. Зазначена сума підлягає виплаті позивачу, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Згідно з положеннями абзацу «а» п.п. 164.2.14 п.164.2 ст. 164 Податкового кодексу України встановлено, що суми, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров'я до загально місячного (річного) оподаткованого доходу платника податків не включаються.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В задоволенні іншої частини вимог необхідно відмовити.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача судові витрати у справі. В даному випадку судовий збір в сумі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 23,1167,1168 ЦК України, ст.ст. 13 Закону України «Про охорону праці», ст.153 КЗпП України, ст.ст. 10,11,60,88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, завданою смертю працівника внаслідок виробничої травми - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди 80000 (вісімдесят тисяч) гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 551 гривні 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.Я.Соловйова