Справа № 761/8244/16-ц
Провадження № 2-о/761/166/2016
У Х В А Л А

21 березня 2016 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Малинников О.Ф., розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Шевченківський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

В квітні 2015 року до суду надійшла заява ОСОБА_1, заінтересована особа Шевченківський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Вищезазначена заява подана до суду в порушення вимог ст.119 ЦПК України.

Так, заявником подано заяву без належного підтвердження оплати судового збору ( надано лише копію квитанції, а не її оригінал ).

Слід зазначити, що відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року, Законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті , затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами)).

Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Заявником до заяви додано копію квитанцій про сплату № 347 від 19.02.2016 року.

Окрім того відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 від 17.10.2014 року якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Як вбачається із документів, які надійшли до суду, заявник сплатила судовий збір за одну вимогу немайнову вимогу (275, 61 грн.), за інші немайнові вимоги заявник не сплатив судовий збір.

Передбачені вимоги п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України заявником не виконані.

Вказані вище підстави перешкоджають суду відкрити провадження на підставі поданої заявником заяви.

У відповідності ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених в ст. 119, 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, зазначаючи підстави для залишення заяви без руху, встановлює строк для усунення недоліків, про що повідомляє заявника.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 121, ст. 208 - 210, 293, 294 ЦПК України,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Шевченківський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху.

Зазначені в ухвалі недоліки мають бути усунені позивачем протягом 5-ти днів з дня отримання позивачем даної ухвали. Роз'яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог ухвали позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Ф. Малинников