Справа № 214/5962/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 березня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ковтун Н.Г.,

при секретареві Троценко О.М.,

без участі сторін в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України при заочному розгляді розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який уточнив в процесі розгляду справи. Уточнені позовні вимоги до ОСОБА_1 обґрунтував тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 24 грудня 2009 року відповідач ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 10 400 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

27 травня 2015 року позичальник ОСОБА_3 помер. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 24 грудня 2009 року становить 13 720, 67 грн, яка складається з наступного: - 9 934, 63 грн - заборгованість за кредитом; - 2 891, 89 грн - заборгованість за відсотками; - 894, 15 грн - заборгованість з комісії. Отже, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 13 720, 67 грн за кредитним договором № б/н від 24 грудня 2009 року та судовий збір.

У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, уточнений позов підтримує у повному обсязі.

У судове засідання відповідач ОСОБА_4 не зявився, будь-яких заперечень проти позову, заяв про відкладення розгляду справи не надав, про дату, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, наявні в матеріалах справи.

Керуючись ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що дану справу можливо вирішити на підставі наявних в ній даних та доказів за відсутності відповідача.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини цивільної справи, дослідивши надані позивачем докази, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 11 ЦК України суд розглядає справу не інакше як за зверненям фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з первісним позовом 08 липня 2014 року.

29 липня 2014 року судом на підставі довідки адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області встановлено, що відповідач ОСОБА_3 помер та ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 29 липня 2014 року витребувано копію актового запису про смерть відповідача.

12 листопада 2014 року представник позивача звернувся до суду з клопотання про витребування від Сьомої криворізької державної нотаріальної контори інформації щодо осіб, які звертались із заявами про прийняття спадщини.

24 грудня 2014 року до суду надійшла зазначена довідка та копія спадкової справи (а.с. 53, 55 - 65), у зв"язку з чим відновлено провадження у справі.

22 січня 2015 року представник позивача ознайомлений з матеріалами справи (а.с. 66).

25 січня 2016 року до суду надійшла уточнена позовна заява з вимогами до ОСОБА_1

Також судом встановлено, що 24 грудня 2009 року відповідач ОСОБА_3 отримав кредит у ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 7).

27 травня 2012 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть та копією актового запису про смерть (а.с. 44 - 46).

Станом на дату смерті згідно розрахунку позивача, доданого до уточненого позову, заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 24 грудня 2009 року становить 13 720, 67 грн, яка складається з наступного: - 9 934, 63 грн - заборгованість за кредитом; - 2 891, 89 грн - заборгованість за відсотками; - 894, 15 грн - заборгованість з комісії.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру та копії спадкової справи ОСОБА_4 27 травня 2012 року звернувся із заявою про прийняття спадщини у додатковий строк (а.с. 53 - 65).

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положеннями ст. 1054 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Положеннями ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Як вбачається з копії спадкової справи № 410/2014, що була заведена після померлого ОСОБА_2, 27 травня 2014 року із заявою про прийняття спадщини за законом у додатковий строк, встановлений рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 03 квітня 2014 року у справі № 214/4978/13-ц звернувся його син ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 - 4 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Разом з тим необхідно враховувати наступне. Оскільки зі смертю боржника зобовязання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обовязку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми.

Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків предявлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Аналогічний правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року (справа №6-33цс15) і в силу ст.214, 360-7 ЦПК Україну вони мають враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при виборі та застосуванні правової норми до спірних правовідносин.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє субєктивне право.

У даному випадку, кредитор предявив вимоги до спадкоємця з порушенням строків, встановлених статтею 1281 ЦК України, що згідно з частиною четвертою цієї норми позбавляє його права вимоги до спадкоємця.

Таким чином, оскільки відповідальність спадкоємців за боргами спадкодавця настає лише за умови додержання кредитором вимог статей 1281, 1282 ЦК України, які ним не дотримані, в позові слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.cт. 10,11,60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 509, 516, 615, 629, 1049, 1050, 1054, 1216, 1218, 1281, 1282 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою вiдповiдача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н.Г. Ковтун