Номер провадження 2/754/10/16
РІШЕННЯ

Іменем України

18 січня 2016 року Деснянський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Шевчука О.П. при секретарі Бойко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП

В С Т А Н О В И В :

До Голосіївського районного суду м. Києва звернулись ОСОБА_1, ОСОБА_2 з позовом до ТОВ «Бекас», ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП.

Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 24.08.2011 року на 7 км а/д Київ - Літочки - Кіпті в с. Погреби трапилась ДТП за участі автомобілів НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2 та САНГ ЙОНГ д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4. Автомобілі отримали механічні ушкодження.

06.10.2011 року Вишгородським районним судом Київської області винесено постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та визнано його винним у ДТП.

12.12.2011 року Апеляційний суд Київської області за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 постанову Вишгородського районного суду Київської області від 06.10.2011 року скасовано, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

29.10.2012 року позивач ОСОБА_2 отримав постанову Шевченківського районного суду м. Києва, якою ОСОБА_4 визнано винним у ДТП за участі автомобіля позивача.

З постанови суду позивач встановив, що автомобіль НОМЕР_3 належить ТОВ «Бекас» , а ОСОБА_4 є працівником зазначеного ТОВ та на час ДТП виконував трудові обов'язки.

Пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль ФОЛЬЦВАГЕН Т - 4 д/н НОМЕР_4 належить позивачу ОСОБА_1, на час ДТП перебував під керуванням позивача ОСОБА_2

Відповідно Звіту № 09.11.06 від 06.09.2011 року матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля ФОЛЬЦВАГЕН Т - 4 д/н НОМЕР_4 становить 59 049 грн. 04 коп.

Також позивачі зазначають, що у зв'язку з проведенням оцінки матеріальної шкоди позивачем ОСОБА_1 понесені додаткові витрати в розмірі 300 грн.

Посилаючись на викладене та норми чинного законодавства позивачі просили суд стягнути з ТОВ «Бекас» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП в розмірі 59 349 грн. 04 коп. та вартість проведення авто товарознавчого дослідження в розмірі 300 грн.; з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 15 000 грн., на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 15 000 грн. та солідарно з ОСОБА_4 та ТОВ «Бекас» на користь позивачів судові витрати (т. 1 а.с. 2 - 6).

В ході розгляду Голосіївським районним судом м. Києва зазначеної цивільної справи до участі в справі як третю особу з самостійними вимогами залучено ОСОБА_3 та прийнято його позов до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 35 478 грн. 49 коп. та судові витрати (т. 1 а.с. 89 - 91).

Вимоги зазначеного позову обґрунтовані тим, що 01.08.2011 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Бекас» укладено договір оренди № 80, відповідно якого останнє передало у володіння та користування автомобіль НОМЕР_3 та передано технічний паспорт на зазначений транспортний засіб.

Даний транспортний засіб постійно знаходився на території приватного будинку ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 та перебував в користуванні останнього.

В серпні 2011 року після ділової зустрічі, на якій ОСОБА_3 вживав алкоголь, він попросив ОСОБА_4 сісти за кермо автомобіля та відвести його додому.

По приїзду ОСОБА_3 вийшов з автомобіля та попросив ОСОБА_4 заїхати у двір та віддати ключі від автомобіля його дружині, однак останній уїхав на автомобілі в невідомому напрямку.

На телефонний дзвінок ОСОБА_3 ОСОБА_4 повідомив, що йому терміново необхідно заїхати до батьків та пообіцяв негайно по поверненню повернути транспортний засіб.

Проте автомобіль ОСОБА_4 не повернув та на телефонні дзвінки відповідати перестав.

У зв'язку з такими діями відповідача ОСОБА_3 звернувся до правоохоронних органів з заявою про незаконне заволодіння транспортним засобом та оголошення автомобіля в розшук.

Наприкінці лютого 2013 року працівники міліції повідомили ОСОБА_3 повідомили про те. що автомобіль виявлено в с. Погреби Броварського району Київської обл. в пошкодженому після ДТП стані.

В ході досудового слідства встановлено, що автомобіль пошкоджено внаслідок ДТП, що відбулося 24.08.2011 року на 7 км а/д Київ - Кіпті за участі ОСОБА_4

З метою встановлення вартості відновлювального ремонту автомобіля проведено експертне дослідження, відповідно висновку якого сума матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля становить 35 478 грн. 49 коп.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_3 просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

02.10.2014 року представником позивачів до Голосіївського районного суду подано заяву про заміну відповідача ТОВ «Бекас» на ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 161) та позовну заяву, відповідно якої позивачі просять суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 59 349 грн. 04 коп., з яких 59 049 грн. 04 коп., та вартість проведеного авто товарознавчого дослідження в розмірі 300 грн., з ОСОБА_4 на користь кожного з позивачів моральну шкоду в розмірі по 10 000 грн. та солідарно судові витрати. (т. 1 а.с. 164 - 168).

Зазначені вимоги обґрунтовані тим, що на час ДТП автомобіль САНГ ЙОНГ перебував у володінні ОСОБА_3 відповідно договору оренди та вибув з його володіння внаслідок винної поведінки володільця.

Щодо відшкодування моральної шкоди представник позивачів зазначає, що полягає в неможливості позивача користуватися своїм майном, що призведено до незручностей, ускладнення здійснення підприємницької діяльності.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.10.2014 року зазначену справу передано для розгляду за підсудністю до Деснянського районного суду м. Києва (т. 1 а.с. 172 - 173).

Представник позивачів в судовому засіданні позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди підтримала, просить суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 в частині вимог, заявлених до ОСОБА_3 не визнали, вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення шкоди - підтримали.

Відповідач в судові засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, причини неявки не повідомив.

Приймаючи до уваги строк перебування справи в провадженні суду без вирішення суд, за згодою інших учасників розгляду справи, розглядає її без участі відповідача ОСОБА_4

Заслухавши пояснення представника позивачів, відповідача ОСОБА_3 та його представника, дослідивши письмові докази у справі суд встановив наступне.

Постановою судді Апеляційного суду м. Києва від 12.12.2011 року встановлено, що 24.08.2011 року о 18 год. на 7 км а/д Київ - Літочки - Кіпті сталося ДТП за участі автомобілів НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4 (а.с. 15).

Зазначеною постановою також скасовано постанову судді Вишгородського району Київської області, якою ОСОБА_2 визнано винним у ДТП та провадження у справі закрито за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення ( т. 1 а.с. 15 - 16).

12.09.2011 року постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва також встановлено вищевикладені обставини та винним у ДТП визнано ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 17).

Відповідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України зазначені обставини додаткового доказування не потребують та є обов'язковими для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду.

Відповідно Звіту № 09.11.06 від 06.09.2011 року про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, його вартість становить 59 049 грн. 04 коп. (т. 1 а.с. 18 - 19).

При цьому з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль ФОЛЬЦВАГЕН Т - 4 д/н НОМЕР_4 належить ОСОБА_1 (т.1 а.с. 20, зворотна сторона).

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 2, 3, 4 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах.

Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року роз'яснено судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними,

між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Пунктом 3 зазначеної Постанови ВСУ роз'яснено судам, що володілець джерела підвищеної небезпеки не відповідає за шкоду, заподіяну цим джерелом, якщо доведе, що воно вибуло з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, а не з його вини.

Особи, які вчинили ці протиправні дії, відшкодовують шкоду за правилами відповідальності володільців джерел підвищеної небезпеки, а коли цьому сприяла винна поведінка володільця (не була забезпечена належна охорона і т.п.), відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, може бути

покладено на особу, що протиправно заволоділа цим джерелом, і на його володільця відповідно до ступеня вини кожного з них.

В ході розгляду справи судом встановлено, що на час ДТП автомобіль НОМЕР_3 перебував у володінні ОСОБА_3 відповідно Договору оренди автомобіля № 80 від 01.08.2011 року, строк дії якого становить до 31.07.2013 року (т. 1 а.с. 93, 94).

При цьому в судовому засіданні представником позивачів не доведено суду доказів вибуття автомобіля з володіння ОСОБА_3 не з його вини, а внаслідок протиправних дій ОСОБА_4

Так, з відповіді Начальника ВДАІ Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області від 02.12.2013 року вбачається, що 24.08.2011 року ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 1 КУпАП - керування автомобілем НОМЕР_3 без документів, що підтверджують правомірність використання транспортного засобу. (т. 1 а.с. 96).

Зазначена обставина свідчить про те, що ОСОБА_3 документи ОСОБА_4 на автомобіль не надавав, останній кервав автомобілем без належних на то правових підстав.

Крім того, з відповіді Деснянського УП ГУНП в м. Києві від 29.12.2015 року вбачається, що автомобіль НОМЕР_3 перебував у розшуку з 20.07.2012 року по 22.07.2012 року, 27.02.2013 року по факту незаконного заволодіння автомобілем відкрито кримінальне провадження (а.с. 87).

Зазначені обставини надають підстави для висновку про те, що автомобіль вибув з володіння ОСОБА_3 не з його вини, а внаслідок протиправних дій ОСОБА_4

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про недоведеність представником позивачів підстав для стягнення матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП з вини ОСОБА_4 з володільця джерела підвищеної небезпеки - ОСОБА_3

Щодо вимог позивачів про стягнення моральної школи з ОСОБА_4, зазначені вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні ДТП встановлена належним доказом у справі - постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва та додаткового доказування не потребує.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з пошкодженням чи знищенням її майна, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Оскільки судом встановлено винність у спричиненні ДТП відповідача ОСОБА_4, внаслідок події пошкоджено майно позивача, суд вважає, що неправомірними діями цього відповідача, які полягали в порушенні ПДР України, позивачам спричинено моральну шкоду, яка полягає у незручностях та ускладненнях звичайного способу життя, неможливістю використовувати транспортний засіб для задоволення своїх потреб, психотравмуючих наслідках, пов'язаних з самою ДТП.

Сума відшкодування моральної шкоди, визначена позивачами не відповідає обставинам ДТП, степеню вини відповідача, принципам розумності та справедливості.

Оцінюючи вищевикладені обставини та обґрунтування моральної шкоди, суд вважає, що сума в 2 500 грн. на користь кожного з позивачів буде сумою, достатньою для відшкодування їх моральних страждань.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 суд відповідно ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача ОСОБА_4 судові витрати пропорційного задоволених вимог - по 243 грн. 60 коп.

Щодо вимог позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, зазначена вимога є обґрунтованою та доведеною, оскільки на час ДТП ОСОБА_3 був володільцем пошкодженого транспортного засобу, вина ОСОБА_4 у пошкодженні автомобіля встановлена постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва, розмір матеріальної шкоди (35 478 грн. 49 коп.) встановлений належним доказом - Висновком експерта НДЕКЦ при ГУ МВС України в м. Києві від 13.06.2013 року (т. 1 а.с. 97 - 109).

Задовольняючи позов ОСОБА_3 суд відповідно вимог ст. 88 ЦПК України, стягує з ОСОБА_4 судові витрати - суму сплаченого при зверненні до суду судового збору в розмірі 354 грн. 78 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,60,88,213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2 500 грн., судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 2 500 грн., судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

В задоволенні інших позивних вимог - відмовити.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП в розмірі 35 478 грн. 49 коп., судові витрати в розмірі 354 грн. 78 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя