Суддя Шевченко С. В.
Справа № 644/9046/15-ц
Провадження № 2/644/81/16
РІШЕННЯ

іменем України

10 березня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Шевченка С.В., за участю секретаря Костіна О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Підприємства «Магнат» Харківської обласної ради Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України» до ОСОБА_1 про захист ділової репутації та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

31.08.2015 року представник позивача подав в суд позовну заяву, в якій просив зобовязати відповідача ОСОБА_1 спростувати поширену недостовірну інформацію щодо підприємства «Магнат» шляхом направлення листів до Харківського міського голови та органів податкової міліції.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що з 08.12.2014 року по 29.05.2015 року ОСОБА_1 працював на підприємстві «Магнат» Харківської обласної радим (регіонального осередку) всеукраїнської організації інвалідів «Союз організації інвалідів України» на посаді менеджера зі збуту з оплатою праці згідно штатного розкладу. Звільнився за станом здоровя. За час роботи відповідач за власним бажанням не отримував заробітну плату, мотивувавши це тим, що отримує нормальну пенсію, а заробітну плату казав, щоб забирала його колишня дружина, яка працює на тому ж підприємстві на посаді головного бухгалтера, на утримання їх спільної дитини. Пояснення, що за нього ніхто не має право отримати заробітну плату, ігнорував. Під час звільнення з роботи забрав трудову книжку, а заробітну плату знов відмовився отримати, пояснивши що не має часу на паперову тяганину. Таким чином, його заробітну плату підприємство мусило депонувати без встановлення строку. Після звільнення, відповідач звернувся з заявою до Харківського міського голови про те, що на підприємстві «Магнат» колишньої дружиною було привласнена його заробітна плата. На підставі цього звернення на підприємстві начальником відділу соціально-трудових відносин управління праці та соціального захисту населення в Ленінському районі м. Харкова була проведена перевірка по вказаним обставинам, однак за результатами перевірки була складена довідка, якою порушень в діяльності підприємства не виявлено. 03 серпня 2015 року відповідач надав на підприємство заяву про виплату йому депонентів, яка була задоволена. Крім того, відповідач звернувся з повідомленням про злочин за даними обставинами до оперативного управління ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області. Однак, ця заява не була внесена до єдиного реєстру досудових розслідувань через відсутність ознак складу злочину.

Крім того, представник позивача вказав, що підприємство «Магнат» є підприємством всеукраїнської організації інвалідів, яке надає робочі місця для осіб з інвалідністю та користується пільгами з оподаткування. Однією з умов не надання такої пільги є заборгованість по заробітній платі. Таким чином, представник позивача вважв, що скарги відповідача можуть негативно вплинути на майбутнє не надання пільги підприємству, чим буде завдано їм збитків. Крім того, підприємство «Магнат» з часу їх створення працюють над підвищенням та збереженням своєї ділової репутації, а проведені перевірки негативно вплинули на ділову репутацію підприємства «Магнат».

Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача 70000 грн. в рахунок відшкодування підприємству моральної шкоди, яка полягає у приниженні ділової репутації підприємства через поширення недостовірної інформації.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник заперечували проти позовних вимог. Відповідач пояснив, що він звертався з заявами до Харківського міського голови та до ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області з метою не поширити недостовірну інформацію, а за для отримання заробітної плати, на яку він мав право і яка йому не виплачувалась без пояснення причин.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 08.12.2014 року по 29.05.2015 року ОСОБА_1 працював на підприємстві «Магнат» Харківської обласної радим (регіонального осередку) всеукраїнської організації інвалідів «Союз організації інвалідів України» на посаді менеджера зі збуту. За час роботи відповідач заробітну плату, яка йому нараховувалась, не отримував, через що підприємство її депонувало.

Як пояснив в судовому засіданні відповідач, причиною не отримання ним зарплати було те, що за його власною ініціативою нараховані грошові кошти мала отримувати його колишня дружина, яка працювала на цьому ж підприємстві головним бухгалтером, і отримані кошти мала використовувати на утримання їх спільної дитини. Проте, коли ОСОБА_2 подала в суд позов про стягнення з нього аліментів на утримання їх дитини і не повернула йому отриману за нього заробітну плату, він направив до відповідних органів влади заяви з метою отримання назад зарплати.

Постановою ВСУ від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», зокрема п. 16, розяснено, що відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

Таким чином, направлення ОСОБА_1 заяви Харківському міському голові про проведення перевірки за фактом невиплати йому заробітної плати за час роботи на підприємстві «Магнат», в результаті чого структурним підрозділом департаменту праці та соціального захисту населення ХМР - Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Ленінського району м. Харкова була проведена перевірка по вказаним обставинам, за результатами якої була складена довідка і з якої вбачається, що порушень в діяльності підприємства «Магнат» не виявлено, а також подання ОСОБА_1 до органів Державіної податкової інспекції заяви про злочин, який на думку заявника був вчинений посадовими особами підприємства «Магнат», не є поширенням недостовірної інформації, оскільки вказані органи влади та місцевого самоврядування мають відповідний обсяг компетенції для перевірки інформації, яка була викладена відповідачем у заявах, адресованих цим органам влади.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 79, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Відмовити в задоволенні позову Підприємства «Магнат» Харківської обласної ради Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України» до ОСОБА_1 про захист ділової репутації та стягнення моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської

області через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Шевченко С.В.