Справа № 466/4306/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2016 року Шевченківський районний суд м.Львова

в складі : головуючого-судді Невойт П.С.

при секретарі с/з Семків Х.І.

за участю представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільній частковій власності

В С Т А Н О В И В:

10.06.2015 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про припинення права спільної часткової власності ОСОБА_4 на 1/4 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1, визнання за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що на підставі договорів дарування від 21.01.2008 р. №241, від 29.10.2010 р. № 3-1788 та від 27.04.2012 р. № 1575 йому на праві приватної власності належить 3/4 квартири за адресою: АДРЕСА_1. загальною площею 81,4 кв.м. Також 1/4 даної квартири належить його сестрі - ОСОБА_4, у якої на праві власності є ще й інша квартина у якій вона проживає за адресою: АДРЕСА_2. Оскільки, на даний час відповідач не проживають в даній квартирі має у власності іншу квартиру в якій постійно проживає, а значна частина квартири належить йому, відповідач відмовляється від викупу своєї частки, натомість між ними виникають суперечки з приводу яких позивач неодноразово звертався в правоохоронні органи.

При цьому, вказує на відсутність можливості виділення частки відповідача в натурі, через відсутність технічної можливості влаштувати окремі входи до кожної частини та ізолювати їх одна від одної, а також на те, що всі витрати на утримання будинку несе позивач.

Зазначає, що оскільки він будучи інвалідом ІІІ-ї групи перебуває в напружених особистих стосунках, то спільне користування та володіння майном є неможливим.

Тому, просили суд припинити право спільної часткової власності ОСОБА_4 на 1/4 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, покликаючись на вказані в позові обставини. Просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в останнє судове засідання не з'явилась, скерувавши на адресу суду письмові заперечення в яких просила суд відмовити в задоволенні позову за недоведеністю.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача та свідків, дослідивши всі обставини справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

З досліджених в судовому засіданні нотаріально посвідчених договорів: дарування від 21.01.2008 р. №241, від 29.10.2010 р. № 3-1788 та від 27.04.2012 р. № 1575 (а.с.5-21), встановлено, що позивач є власником 3/4 частки квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до Витягу про Державну реєстрацію прав, що виданий Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 18.01.2012 №32894366 (а.с.74) ОСОБА_4, є власником 1/16 квартири за адресою: «АДРЕСА_1».

Крім того, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №5752592 від 05.07.2013 року ОСОБА_4, є власником 3/16 квартири за адресою: «АДРЕСА_1 (а.с.75).

Таким чином, співвласниками вищевказаної квартири являються ОСОБА_3 розмір його частки - 3/4 та відповідач ОСОБА_4 розмір її частки - 1/4.

Відповідно до положень ч.1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Постановою Верховного Суду України від 16.01.2012 року визначено, що аналіз цієї норми свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першоїстатті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї.

Дане рішення прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, відповідно до положень ч.1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та пояснень представника позивача та свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, даними в суді, між сторонами постійно виникають конфлікти, що стверджується, зокрема дослідженими в судовому засіданні копіями звернень позивача в правоохоронні органи, ці конфлікти відображаються також на стані його здоров'я, його звернення за медичною допомогою з даного приводу підтверджуються долученою до матеріалів справи медичною документацією (а.с.148-155). Зокрема свідок ОСОБА_6 працює ДІМ за місцем проживання позивача та пояснює, що впродовж багатьох років відбуваються сварки та звернення до правоохоронних органів зі сторони ОСОБА_3 Йому також відомо, що відповідач прожває у тому ж будинку у сусідньому підїзді.

З матеріалів справи вбачається також, що відповідач ОСОБА_4 не приймає участі в утриманні квартири, а таку повністю утримує позивач.

Окрім цього, з досліджених в судовому засіданні відомостей з реєстру права власності на нерухоме майно (а.с.128), встановлено, що відповідач на момент пред'явлення даного позову була власником кв.АДРЕСА_3, відтак являється забезпеченою власним житлом.

В свою чергу, доводи відповідача про те, що вона не являється власником вказаної квартири та як наслідок припинення права на частку у спірній квартирі може завдати її інтересам істотної шкоди, суд оцінює критично, оскільки розуміючи наслідки наявності у неї іншого житла та знаючи про наявність на розгляді в суді позовних вимог щодо квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1, вирішення яких в певній мірі залежить від наявності чи відсутності в неї іншого житла, відповідач, під час розгляду справи умисно заперечувала дану обставину та відчужила дане житло.

Відповідно до висновку оціночно-будівельної експертизи №4666 від 18.03.2016 р. (а.с.171-176) ринкова вартість 1/4 частки квартири АДРЕСА_1, станом на час проведення дослідження, становить 350 996, 75 грн.

Частиною 2 ст. 365 ЦК України, передбачено, що суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

З дослідженої в судовому засіданні копії квитанції про внесення готівки від 09.08.2016 року, вбачається, що позивач ОСОБА_3 на виконання даних положень законодавства, вніс на депозитний рахунок, вартість частки ОСОБА_4 в квартирі в сумі 350 996, 75 гривень.

Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що частка відповідача в спірній квартирі в порівнянні з часткою позивачів є незначною, спільне володіння та користування майном є неможливим через неприязні стосунки між сторонами, а також дії відповідача щодо свідомого приховування під час розгляду справи, іншого власного житла та надання йому позивачем компенсації вартості його частки в спірній квартирі, що в свою чергу свідчить про відсутність істотної шкоди інтересам відповідача як співвласника, суд вважає, що позов слід задовольнити та припинити право власності ОСОБА_4 на 1/4 частку у спірній квартирі, визнати за позивачами право власності на 1/4 частку у ній визначивши, що ОСОБА_3 є власником кв. АДРЕСА_1, виплативши відповідачу 350 996, 75 грн., внесених позивачами на депозитний рахунок суду.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_4 на 1/4 частку у квартирі АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частку у квартирі АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_4.

Виплатити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН - НОМЕР_1 - 350 996 (триста п'ятдесят тисяч дев'ятсот дев'яносто шість) гривень 00 коп., внесених позивачем на депозитний рахунок суду.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя П. С. Невойт