АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи 668/9452/15ц Головуючий у І інстанції Гонтар Д.О
Номер провадження 22-ц/791726/16 Доповідач Базіль Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Базіль Л.В.

Суддів: Іванової І.П

Полікарпової О.М.

Секретар Прушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду міста Херсона від 25 грудня 2015 року, ухваленого в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Херсонський морський торговельний порт» про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди

У Х В А Л И Л А:

В серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Херсонський морський торговельний порт» про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_2 зазначала, що 17 березня 1975 року її було прийнято на роботу до відповідача на посаду прийомоздавача, потім тальмана, а 01.08.2008 року переведено на посаду техніка обліку вантажного району. 15 липня 2015 року вона була звільнена з роботи у зв'язку зі скороченням штату працівників Державного підприємства «Херсонський морський торговельний порт» на підставі пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Позивачка вважає своє звільнення незаконним, оскільки у порушення вимог ст.49-2 КЗпП України її за два місяці до звільнення не попереджували про наступне скорочення штатів,також відповідачем при її звільненні не взято до уваги, що вона на цьому підприємстві в 1998 році отримала травму, а тому має переважне право на залишенні на роботі при вивільненні працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці. Зазначеними незаконними діями відповідача їй завдано моральної шкоди,тому ОСОБА_2 просила суд визнати наказ №292-к від 15.07.2015 року про її звільнення незаконним і скасувати його, поновити її на роботі техніка обліку вантажного району, стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн., відшкодувати витрати на правову допомогу в сумі 1300 грн.

Рішенням Суворовського районного суду міста Херсона від 25 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до державного підприємства «Херсонський морський торговельний порт» залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення її позовних вимог, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими.

Виконуючий обов'язки директора ДП «Херсонський морський торговельний порт» А.С.Соколов в письмових запереченнях на апеляційну скаргу її доводів не визнав, просив скаргу як безпідставну відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, що беруть участь в справі та з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції, виходив з того, що звільнення позивачки відбулося із дотриманням вимог норм трудового законодавства, зокрема: у відповідача мало місце скорочення штату працівників, позивачка була вчасно попереджена про наступне звільнення і їй запропоновані вакантні посади, від яких вона відмовилась.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх законними, обґрунтованими і такими, що відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою статті 40 цього Кодексу встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1,2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з частинами першою та третьою статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у трудових правовідносинах з 17.03.1975 року. Наказом №211-к від 01.08.2008 року ОСОБА_2 переведено на посаду техніка обліку вантажного району.

У зв'язку із змінами в організації виробництва і праці району (вантажного) з 13.07.2015 року із штатного розпису району (вантажного) ДП «Херсонський морський торговельний порт» згідно з наказом директора підприємства №225 від 30.04.2015 року виключено наряду з іншими посадами, посаду, яку обіймала позивач - технік з обліку.

Зазначене також підтверджується штатними розписами ДП «Херсонський морський торговельний порт», які надані в ході апеляційного розгляду справи станом на 01.08.2015 та на 01.02.2016 року, на 09.03.2016 року.

15.05.2015 року ОСОБА_2 під особистий підпис була ознайомлена про наступне вивільнення у зв'язку із скороченням штату.

Від вакантних посад, запропонованих станом на 15 травня та 14 липня 2015 року, позивач відмовилася. (а.с.19,20)

07.07.2015 року у присутності ОСОБА_2 відбулося засідання профспілкової організації Херсонського морського торгового порту, за результатами якого профспілка надала згоду на її звільнення на підставі п.1 ст.40 КЗпП України в зв'язку зі скороченням штату.

Згідно з наказом ДП «Херсонський морський торговельний порт» №292-к від 15 липня 2015 року ОСОБА_2 звільнена з займаної посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції з достатньою повнотою і всебічно з'ясовані фактичні обставини справи на підставі яких суд правильно встановив, що звільнення позивачки за п.1 ст.40 КЗпП України відбулося з дотриманням трудового законодавства, а саме на підприємстві мали місце зміни в організації праці та виробництва у підрозділі району (вантажний), які супроводжувалися виведенням зі штатного розпису п'яти посад, в тому числі і посади, яку обіймала ОСОБА_2, її було попереджено про майбутнє звільнення у передбачені законом строки, відповідачем виконано вимоги ч.3 ст.49-2 цього Кодексу щодо обов'язку із працевлаштування працівника із дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, зокрема ОСОБА_2 пропонувалися всі наявні на підприємстві вакантні посади, від яких вона відмовилася, за весь час працевлаштування позивачка не зверталася із заявою про переведення її на іншу вакантну посаду. Крім того, на звільнення позивачки надано згоду профспілкової організації підприємства.

Доводи апеляційної скарги як такі, що висновки суду не спростовують підлягають відхиленню.

Безпідставними є посилання позивачки на те, що суд не взяв до уваги її переважне право на залишенні на роботі, встановлене ст.42 КЗпП України, оскільки із мотивувальної частини оскаржуваного рішення вбачається, що суд врахував, що позивачку було звільнено з посади техніка з обліку, яку вона займала у зв'язку зі скороченням саме цієї посади, а тому положення щодо переважного права на залишенні на роботі не може бути застосовано до позивача. Відомостей про те, що у штатному розпису відповідача є аналогічні посади суду не надано, згоди на переведення на інші вакантні посади позивачка не надала.

Відповідач приймаючи рішення про скорочення штату діяв в рамках наданих йому повноважень з дотриманням порядку, встановленого КЗпП України, що підтверджено матеріалами справи, тому посилання позивачки на неправомірність його дій з цього питання не заслуговують на увагу.

Оскільки, судом повно і всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, подану апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303,307,308 ЦПК України колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду міста Херсона від 25 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Л.В Базіль

Судді: О.М Полікарпова

І.П Іванова