Номер провадження: 22-ц/785/1437/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач Бабій А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Бабія А. П.

суддів Варикаші О. Д., Станкевич В. А.

при секретарі Желєзнові В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Нікарт» до ОСОБА_2, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Велліана», про стягнення суми боргу, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27. 01. 2015 р.,

в с т а н о в и л а:

23. 09. 2014 р. товариство з обмеженою відповідальністю «Нікарт» (далі ТОВ «Нікарт»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, - товариство з обмеженою відповідальністю «Велліана» (далі ТОВ «Велліана»), звернулося до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 про стягнення 11012340 грн.

Посилалося на те, що у звязку з невиконанням відповідачем ОСОБА_2 кредитних зобовязань перед ПАТ «Укрсоцбанк» в рахунок погашення заборгованості відповідача перед банком за договором відновлювальної кредитної лінії № 660/44-32 від 23. 05. 2007 р. було звернуто стягнення на належне позивачу майно на підставі відповідного договору іпотеки від 23. 05. 2007 р., укладеного між ТОВ «Нікарт» та ТОВ «Велліана» і банком, у звязку з чим позивач отримав право відповідної вимоги до відповідача.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27. 01. 2015 р. зазначений позов ТОВ «Нікарт» задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду як незаконного та необґрунтованого і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ «Нікарт».

Зокрема, вказує на те, що він та його брат ОСОБА_3 є співзасновниками ТОВ «Нікарт», і 23. 05. 2007 р. між ним, ОСОБА_2, та АКБ «Укрсоцбанк» (в подальшому ПАТ «Укрсоцбанк») був укладений договір відновлювальної кредитної лінії № 660/44-32 і грошові кошти за цим договором отримувалися ним під розвиток підприємств, в тому числі ТОВ «Нікарт» і ТОВ «Велліана», стосовно яких він є співзасновником та має частку в їх статутному капіталі, і погашення кредитної заборгованості здійснювалося за рахунок підприємницької діяльності цих підприємств, а грошові кошти, які отримувалися ним за вказаним договором відновлювальної кредитної лінії передавалися головному фінансисту та головному бухгалтеру цих підприємств.

Зазначив, що у звязку з цим на виконання п. 1.3 договору відновлювальної кредитної лінії від 23. 05. 2007 р. того ж дня між ТОВ «Нікарт» та ТОВ «Велліана» і АКБ «Укрсоцбанк» (в подальшому ПАТ «Укрсоцбанк») було укладено іпотечний договір в якості забезпечення ОСОБА_2 своїх зобовязань перед ПАТ «Укрсоцбанк» і предметом цього договору стала передача ТОВ «Нікарт» та ТОВ «Велліана» в іпотеку нерухомого майна у вигляді нежитлових приміщень торгівельно-виставочного салону № 520, загальною площею 1033,2 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, Польський узвіз, 6, і належить іпотекодавцям на праві спільної часткової власності, а також в якості забезпечення цих же зобовязань було укладено договори поруки за участю АКБ «Укрсоцбанк» (в подальшому ПАТ «Укрсоцбанк»), ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ «Нікарт» та ТОВ «Велліана».

Пояснив, що у звязку з тим, що починаючи з 2013 р. його було шахрайським шляхом з боку ОСОБА_3 відсторонено від участі у здійсненні господарською діяльності підприємств утворилася заборгованість за кредитним договором і рішенням господарського суду Одеської області було на користь ПАТ «Укрсоцбанк» звернуто стягнення на вказаний предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості в розмірі 21951600 грн.

Вважає, що ОСОБА_3 також повинен відповідати перед кредитором як солідарний боржник ті відмічає, що ТОВ «Нікарт» в особі директора ОСОБА_3 та ТОВ «Велліана» в особі директора ОСОБА_4 під час розгляду справи в господарському суді визнали позов про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зазначає, що з урахуванням рішення суду у даній справі ОСОБА_3 вирішує питання щодо визначення частки ОСОБА_2 у спільній сумісній власності з ОСОБА_3 і про звернення стягнення на предмет застави частки в розмірі 50% у статутному капіталі підприємств та визнання за ним права власності на 100 % часток у статутному капіталі цих підприємств і намагається позбавити позивача належних йому майнових прав та часток у статутному капіталі підприємств, а він звернувся до правоохоронних органів щодо вчинення кримінальних правопорушень злочинною групою під керівництвом ОСОБА_3, а також щодо дій службових осіб з питання привласнення і розтрати належних йому майнових прав та грошових коштів підприємств.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги, а представники ТОВ «Нікарт» та ТОВ «Велліана» вважають рішення суду правильним.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши доводи скарги і перевіривши матеріали справи в межах заявлених заявником вимог та апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Задовольняючи зазначений позов ТОВ «Нікарт» суд першої інстанції виходив з його доведеності та відповідності вимогам закону.

Висновок суду відповідає обставинам справи та грунтується на вимогах закону.

Судом встановлено, що за договором відновлювальної кредитної лінії № 660/44-302 від 23. 05. 2007 р., укладеним між кредитором АКБ «Укрсоцбанк» (на теперішній час ПАТ «Укрсоцбанк») та позичальником ОСОБА_2, кредитор зобовязується надати грошові кошти траншами в межах максимального ліміту заборгованості позичальника за кредитом в сумі 1400000 доларів США на зазначених в договорі умовах погашення та кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 22. 05. 2017 р.

Згідно п. 1.2 цього договору кредит видається позичальнику на поточні витрати.

Пунктом 1.3 цього договору визначено, що в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобовязань перед кредитором за цим договором щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки (пені, штрафу), а також інших витрат щодо задоволення вимог кредитора за договором кредитор укладає з:

-позичальником та майновими поручителями юридичними особами: ТОВ «Нікарт» та ТОВ «Велліана» іпотечний договір іпотеки нежитлових приміщень торгівельно-виставочного салону № 520, загальною площею 1033,2 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, Польський узвіз, буд. № 6, та належить майновим поручителям на праві спільної часткової власності, загальною вартістю предмету іпотеки 15150000 грн., що в еквіваленті становить 3 млн. доларів США за офіційним курсом НБУ на дату укладення цього договору (п. 1.3.1 цього договору);

- позичальником та громадянином України ОСОБА_3 договір поруки (п. 1.3.2 цього договору);

-позичальником та юридичною особою ТОВ «Велліана» договір поруки (п. 1.3.3 цього договору);

-позичальником та юридичною особою ТОВ «Нікарт» договір поруки (п. 1.3.4 цього договору).

За п. 3.2.6 цього договору кредитор має право за передбачених договором умов звернути стягнення на засоби забезпечення виконання зобовязань за цим договором, оформлені відповідно до договорів застави (іпотеки) з п. 1.3 цього договору.

Згідно з п. 7.1 цього договору усі додатки, зміни та/або доповнення до цього договору мають бути вчинені в письмовій формі та підписані належним чином уповноваженими на те представниками сторін, з обовязковим посиланням на цей договір і є невідємною складовою частиною цього договору.

В подальшому до вказаного договору відновлювальної кредитної лінії № 660/44-302 від 23. 05. 2007 р. у встановленому цим договором порядку вносилися зміни, в тому числі щодо збільшення розміру максимального ліміту заборгованості позичальника і строку повернення кредиту, але залишалися незмінними положення, що кредитор має право за передбачених договором умов звернути стягнення на засоби забезпечення виконання зобовязань за цим договором, оформлені відповідно до договорів застави (іпотеки) і в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобовязань перед кредитором за цим договором щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки (пені, штрафу), а також інших витрат щодо задоволення вимог кредитора за договором кредитор укладає з:

-позичальником та майновими поручителями юридичними особами: ТОВ «Нікарт» та ТОВ «Велліана» іпотечний договір іпотеки нежитлових приміщень торгівельно-виставочного салону № 520, загальною площею 1033,2 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, Польський узвіз, буд. № 6, та належить майновим поручителям на праві спільної часткової власності, загальною вартістю предмету іпотеки 15150000 грн., що в еквіваленті становить 3 млн. доларів США за офіційним курсом НБУ на дату укладення цього договор (п. 1.3.1 цього договору);

- позичальником та громадянином України ОСОБА_3 договір поруки (п. 1.3.2 цього договору);

-позичальником та юридичною особою ТОВ «Велліана» договір поруки (п. 1.3.3 цього договору);

-позичальником та юридичною особою ТОВ «Нікарт» договір поруки (п. 1.3.4 цього договору).

Згідно з свідоцтвом про право власності, виданим 23. 03. 2007 р. виконавчим комітетом Одеської міської ради, ТОВ «Нікарт» та ТОВ «Велліана» належить на праві спільної часткової власності в рівних частках обєкт, який розташований за адресою: м. Одеса, Польський узвіз, 6, і складається з приміщень літ. «А» , загальною площею 1033,2 кв. м.

За нотаріально посвідченим іпотечним договором (з майновими поручителями) від 23. 05. 2007 р., укладеним між іпотекодержателем АКБ «Укрсоцбанк» (на теперішній час ПАТ «Укрсоцбанк») і іпотекодавцями ТОВ «Нікарт» в особі директора ОСОБА_3 та ТОВ «Велліана» в особі директора ОСОБА_4, іпотекодавці передали в іпотеку іпотекодержателю в якості забезпечення виконання позичальником ОСОБА_2 зобовязань за договором відновлювальної кредитної лінії № 660/44-302 від 23. 05. 2007 р. (основного зобовязання) предмет іпотеки - нерухоме майно нежитлові приміщення торгівельно-виставочного салону № 520, загальною площею 1033,2 кв. м., який в цілому складається з приміщень літ. «А», що знаходиться за адресою: м. Одеса, Польський узвіз, 6, і належить іпотекодавцям на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого 23. 03. 2007 р. виконавчим комітетом Одеської міської ради на підставі розпорядження Приморської районної адміністрації № 3316 від 26. 12. 2006 р., право власності на нерухоме майно зареєстроване згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14082530 від 30. 03. 2007 р., виданим Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості», номер запису 356, в книзі неж-29, реєстраційний номер в електронному реєстрі 18360704. Вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 15 млн. 150 тис грн., що в еквіваленті становить 3 млн. доларів США за офіційним курсом НБУ на дату укладення цього договору.

У п. 1.4 цього договору зазначається, що за змістом основного зобовязання позичальник зобовязаний повернути кредит, проценти за користування кредитом, комісії, можливу неустойку і відшкодувати витрати, повязані з предявленням вимог за основним зобовязанням, а у п. 1. 5 цього договору зазначається, що іпотекою забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування витрат, повязаних із зверненням стягнення на предмет іпотеки, витрат на утримання і збереження предмета іпотеки, витрат на страхування предмета іпотеки, збитків, завданих порушенням умов цього договору.

Відповідно до п. 2.4.3 цього договору іпотекодержатель має право у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобовязання, задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з п. 6. 1 цього договору всі додатки, зміни та доповнення до цього договору мають бути вчинені в письмовій формі, підписані належним чином уповноваженими на те представниками сторін, з обовязковим посиланням на цей договір та нотаріально посвідчені, а за п. 6.5 назви статей цього договору використовуються лише для зручності та жодним чином не впливають на їх зміст і тлумачення.

В подальшому до вказаного нотаріально посвідченого іпотечного договору (з майновими поручителями) від 23. 05. 2007 р. у встановленому цим договором порядку вносилися зміни, в тому числі щодо збільшення розміру максимального ліміту заборгованості позичальника і строку повернення кредиту, але залишалися незмінними положення щодо самого предмету іпотеки, що за змістом основного зобовязання позичальник зобовязаний повернути кредит, проценти за користування кредитом, комісії, можливу неустойку і відшкодувати витрати, повязані з предявленням вимог за основним зобовязанням, що іпотекою забезпечуються вимоги іпотеко держателя щодо відшкодування витрат, повязаних із зверненням стягнення на предмет іпотеки, витрат на утримання і збереження предмета іпотеки, витрат на страхування предмета іпотеки, збитків, завданих порушенням умов цього договору, а також, що іпотекодержатель має право у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобовязання, задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням господарського суду Одеської області від 13. 08. 2014 р., звернуто стягнення на вказаний предмет іпотеки шляхом набуття права власності іпотекодержателем ПАТ «Укрсоцбанк» на нежитлові приміщення торгівельно-виставочного салону № 520, загальною площею 1033,2 кв. м., який в цілому складається з приміщень літ. «А», що знаходиться за адресою: м. Одеса, Польський узвіз, 6, і належить ТОВ «Нікарт» та ТОВ «Велліана» в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «Укрсоцбанк» в розмірі 21951600 грн. за договором відновлювальної кредитної лінії № 660/44-302 від 23. 05. 2007 р.; визнано за ПАТ «Укрсоцбанк» право власності на вказані нежитлові приміщення; стягнуто з ТОВ «Нікарт» на користь ПАТ «Укрсоцбанк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 36540 грн.; стягнуто з ТОВ «Велліана» на користь ПАТ «Укрсоцбанк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 36540 грн.

Як вказано в цьому рішенні господарського суду у звязку з порушенням ОСОБА_2 умов договору відновлювальної кредитної лінії № 660/44-302 від 23. 05. 2007 р. у позичальника виникла заборгованість, яка за станом на 20. 04. 2014 р. складає 1999246,37 доларів США, що за курсом НБУ складає 22446284,7 грн., а за звітом від 08. 05. 2014 р. про незалежну оцінку нежитлових приміщеннь (предмету іпотеки) ринкова вартість вищевказаних нежитлових приміщень (предмету іпотеки) станом на 08. 05. 2014 р. становить 21951600 грн., що не перевищує встановленої судом заборгованості боржника перед позивачем за кредитним договором.

Вказані обставини підтверджені матеріалами справи і сторонами не спростовані.

Відповідно до ст. 543 ч. 1 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно зі ст. 33 ч. 1, 3 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на

предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

З урахуванням вказаних правових положень ПАТ «Укрсоцбанк» реалізував свож право вимоги виконання обовязку за основним кредитним зобовязанням за своїм вибором з іпотекодавців ТОВ «Нікарт» та ТОВ «Велліана» шляхом звернення до суду з позовом про звернення стягнення на належний цим юридичним особам предмет іпотеки за вказаним іпотечним договором від 23. 05. 2007 р., укладеним між іпотекодержателем АКБ «Укрсоцбанк» (на теперішній час ПАТ «Укрсоцбанк») і іпотекодавцями ТОВ «Нікарт» та ТОВ «Велліана».

Звернення стягнення на предмет іпотеки відбулося відповідно до закону шляхом ухвалення вказаного рішення господарського суду Одеської області від 13. 08. 2014 р., за яким в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «Укрсоцбанк» в розмірі 21951600 грн. за договором відновлювальної кредитної лінії № 660/44-302 від 23. 05. 2007 р. звернуто стягнення за вищевказаним іпотечним договором (з майновими поручителями) від 23. 05. 2007 р. на вказаний предмет іпотеки і визнано за ПАТ «Укрсоцбанк» право власності на вказані нежитлові приміщення; стягнуто з ТОВ «Нікарт» на користь ПАТ «Укрсоцбанк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 36540 грн.; стягнуто з ТОВ «Велліана» на користь ПАТ «Укрсоцбанк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 36540 грн.

Положеннями ст. 7 ч. 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що

визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

За ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням.

Оскільки майновий поручитель ТОВ «Нікарт» несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки і у разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням, в тому числі на будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання і іпотечний договір, то суд першої інстанції правильно та обґрунтовано з урахуванням вказаного рішення господарського суду задовольнив позовні вимоги ТОВ «Нікарт» у справі про стягнення з ОСОБА_2 В. грошових коштів в розмірі 11012340 грн., що складаються з:

- 10975800 грн. - половина від вищевказаних 21951600 грн. (вартості предмета іпотеки), враховуючи, що ТОВ «Нікарт» є власником половини предмету іпотеки;;

- 36540 грн. - стягнутого з ТОВ «Нікарт» на користь кредитора і сплаченого останнім судового збору з урахуванням положень вказаних договору відновлювальної кредитної лінії № 660/44-302 від 23. 05. 2007 р. і іпотечного договору від 23. 05. 2007 р., що кредитор має право звернути стягнення на засоби забезпечення виконання зобовязань за цим договором, оформлені відповідно до договорів застави (іпотеки) і в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобовязань перед кредитором за цим договором щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки (пені, штрафу), а також інших витрат щодо задоволення вимог кредитора за договором і стосовно відшкодування витрат, повязаних із зверненням стягнення на предмет іпотеки, що, зокрема за змістом включає і вищевказаний сплачений судовий збір у справі.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновки суду першої інстанції.

При цьому, враховуються положення основного зобовязання, за якими кредит брався відповідачем на поточні потреби самого ОСОБА_2 і стороною у цьому зобовязанні був ОСОБА_2 як фізична особа, а не представник підприємницьких структур, і те, що для вирішення даної справи за викладених фактичних обставин не мають правового значення у даній справі самі по собі посилання ОСОБА_2 на те, що він є співзасновником підприємницьких структур, на спірні питання між ним та ОСОБА_3 щодо цих підприємницьких структур та їх діяльності і на звернення з цього приводу до правоохоронних органів.

Одночасно при розгляді даної справи апеляційний суд виходить з того, що відповідно до вимог ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції; апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

За викладених обставин судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень норм матеріального та процесуального права не допустив, а наведені в апеляційних скаргах доводи висновки суду не спростовують, в зв'язку з чим рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 317, 319, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27. 01. 2015 р. залишити без змін.

Судове рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області А. П. Бабій

ОСОБА_5

ОСОБА_6