Справа № 761/2244/16-ц
Провадження № 2/761/3381/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28 липня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про позбавлення права користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом до вищевказаного відповідача із вимогами про позбавлення права користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1. Іншими співвласниками є в рівних частинах кожний треті особи: донька позивача - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яким належить по 1/4 частини квартири. У квартирі на даний час зареєстровані Позивач, її донька - ОСОБА_3 та колишній чоловік доньки - ОСОБА_2 ОСОБА_4 у квартирі не зареєстрована та проживає за іншою адресою. Відповідач у 2012 р. зареєстрував своє місце проживання у АДРЕСА_1, оскільки уклав шлюб із ОСОБА_3 25 червня 2013 р. шлюб між ними було розірвано, після чого Відповідач змінив своє місце проживання і в квартирі більше не з`являвся. На даний час він проживає в іншому місці.Відповідач не знявся з реєстраційного обліку за даною адресою.

Представник позивача просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити вимоги в повному обсязі. Не заперечував щодо заочного розгляду справи на підставі наявних в справі доказів.

Відповідач, треті особи в судове засідання не з»явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань від нихв адресу суду не надходило.

Суд, керуючись положеннями ст.ст. 169,224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду представника позивача.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленим наступне.

Позивач ОСОБА_1 є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, іншими співвласниками є в рівних частинах кожний треті особи: донька позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яким належить по 1/4 частини квартири, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, видане 14 липня 1993 р. Фондом комунального майна Рядянського району на підставі розпорядження (наказом) № 2965 від 13 липня 1993 р., свідоцтвом про право на спадщину за законом, видане 08 грудня 2008 р. державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Мазур Р.Л. та зареєстроване в реєстрі за № 5-6257, договором дарування частини квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кузьменко С.І., зареєстроване в реєстрі за № 1002.

Як свідчать матеріали справи у вказаній квартирі зареєстровані позивач ОСОБА_1 - з 1979 р., третя особа ОСОБА_3 - з 1987 р., відповідач ОСОБА_2 - з 2012 р., про що свідчить довідка форми № 3 від 15.01.2016 року.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві 25 червня 2013 р., шлюб між відповідачем ОСОБА_2 та третьою особою ОСОБА_3 було розірвано 25 червня 2013 р., про що складено актовий запис № 136.

Згідно актів, затверджених Директором ПП «НТУ-УЦНМ» від 03.12.2015 р. та 04.01.2016 р. з виходом на місце комісією встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 на теперішній час не проживає з 2013 р., про що засвідчено сусідами.

Приписами ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Згідно зі ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд, дарувати, продавати, заповідати,здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.72 ЖК України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

В матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про те, що відповідач проживає на спірній житловій площі, несе обов`язки наймача приміщення.

Також відсутні і докази, які б свідчили про наявність перешкод у користуванні приміщенням.

Оскільки відповідач зареєстрований в спірній квартирі, проте не проживає в ній, права власника підлягають захисту, а позов задоволенню.

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72, 150 ЖК УРСР, ст. ст. 3, 11,57,60, 169,212-215,224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 особою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 грн. 21 коп.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Суддя