Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
Справа №377/542/16-ц

Провадження №2-о/377/17/16

03 жовтня 2016 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Теремецької Н.Ф., при секретарі Щуковській А.М., з участю:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Прокопенка О.П.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Куликівська районна державна нотаріальна контора, Орлівська сільська рада Куликівського району Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту перебування на утриманні, -

УСТАНОВИВ:
28 липня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою, у якій просив встановити факт того, що він перебував на утриманні у покійної ОСОБА_5 не менше одного року до її смерті за адресою: АДРЕСА_1 , мотивуючи її тим, що з 1996 року по день смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , вони проживали разом і вели спільне господарство, а коли він звернувся до нотаріальної контори з питання оформлення спадщини після її смерті, то йому було відмовлено у прийнятті заяви, оскільки не було належного підтвердження факту, що він перебував на утриманні померлої ОСОБА_5 ..

Ухвалою від 14 червня 2016 року до участі у справі як заінтересованих осіб залучено спадкоємців за законом другої черги: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Заінтересовані фізичні особи в судове засідання не з`явилися без повідомлення причин, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи.

Заінтересовані юридичні особи своїх представників у судове засідання не направили без повідомлення причин, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи.

В судовому засіданні заявник просив задовольнити його заяву, пояснивши, що з раннього дитинства і до смерті ОСОБА_5 , яка була рідною тіткою його матері та рідною сестрою його баби, він проживав і виховувався у її сім`ї та перебував на її утриманні, з 1996 року і по день її смерті, оскільки був неповнолітнім. Вони проживали разом та вели спільне господарство у будинку АДРЕСА_2 . Встановлення цього факту в судовому порядку йому необхідне для оформлення спадщини, що залишилася після неї, а саме: її земельного паю та земельного паю її батька, який помер раніше за неї.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що заявник є її рідним сином. Коли йому виповнилося дев`ять місяців, вона, не маючи необхідних умов для його особистого виховання, та достатніх коштів для утримання, передала його на виховання своїй тітці ОСОБА_5 , яка проживала в с. Орлівка Куликівського району Чернігівської області разом із своїм батьком, не була у шлюбі і у якої не було дітей. У тітки син виховувався до закінчення школи та профтехучилища, поки вона не померла, а після служби в армії повернувся до неї. За весь цей час вона лише кілька разів забирала його на короткий час до місця свого проживання, а весь інший час він проживав у тітки. В період навчання сина ОСОБА_1 в профтехучилищі кошти на власні потреби та продукти харчування йому надавала ОСОБА_5 , оскільки в неї особисто не було можливості матеріально допомагати сину, в зв`язку з отриманням незначного розміру доходів та наявністю у неї на утриманні ще трьох неповнолітніх дітей.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що з ОСОБА_1 він познайомився приблизно у 1997-1998 роках під час навчання в Орлівській сільській школі. ОСОБА_1 проживав у ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Як йому відомо, то утриманням ОСОБА_1 займалася ОСОБА_5 , оскільки у рідної матері не було достатньої кількості коштів для його утримання. В період навчання в профтехучилищі остання надавала йому кошти на навчання, купувала одяг та продукти харчування. ОСОБА_1 до закінчення профтехучилища та смерті ОСОБА_5 проживав за адресою: АДРЕСА_1 .Під час навчання в училищі ОСОБА_1 майже щодня приїжджав додому у с.Орлівка до своєї бабусі ОСОБА_5 .. На навчання та звідти він їздив на велосипеді, оскільки до райцентру Куликівка було недалеко.

Вислухавши заявника, показання свідків, дослідивши надані та витребувані письмові докази, оглянувши матеріали цивільної справи № 377/358/16-ц, П № 2-о/377/11/16, встановивши обставини справи та визначивши відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Як було встановлено судом, заявник ОСОБА_1 , який згідно паспорту та свідоцтва про народження народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Орлівка Куликівського району Чернігівської області, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де він проживає разом з іншими членами сім`ї та родичами згідно наданої копії довідки ф. 3 про місце проживання і реєстрацію (а. с. 3-4, 71, 91).

Його матір`ю згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 є ОСОБА_8 , батьком ОСОБА_9 (а. с. 91).

Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданим Чернігівським РАГС, 28.02.1990 року зареєстровано розірвання шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис № 37 (а. с. 85).

14 липня 1993 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського районного управління юстиції зареєстровано розірвання шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (прізвище до реєстрації шлюбу ОСОБА_8 ), про що складено відповідний актовий запис № 116 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 . Прізвище дружини після розірвання шлюбу ОСОБА_12 (а. с. 86).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, копія якого долучена до справи, ОСОБА_13 та ОСОБА_11 07.08.1993 року зареєстрували шлюб, про що був здійснений актовий запис № 117. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_14 , дружині ОСОБА_14 (а. с. 84).
З наданих суду свідоцтв про народження вбачається, що мати заявника є матір`ю ще трьох дітей: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.91-93).
Згідно копій довідок № 322 та № 323, виданих Управлінням освіти і науки Славутицької міської ради 30.09.2016 року, ОСОБА_18 , мати заявника, працювала у відділі освіти виконавчого комітету Славутицької міської ради (школа № 1) на посаді прибиральниці, та загальна сума її доходу за 2001 рік становила 209,98 гривень, а за 2002 рік 2906,60 гривень (а. с. 72-73).

Згідно наданої заявником копії довідки Орлівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області від 28.04.2016 р. на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 проживала в АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_1 (а. с. 94).

Ці обставини підтверджені показаннями у судовому засіданні свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , долученими копіями виписок з погосподарських книг Орлівської сільської ради № 12 за 1996-2000 р. та № 13 за 2001-2005 р. по домоволодінню ОСОБА_19 та ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 (а. с. 80-81), копією атестату про повну загальну середню освіту заявника, який навчався і закінчив у 2001 році Орлівську середню школу Куликівського району Чернігівської області (а. с. 32), копією диплому кваліфікованого робітника на ім`я заявника, який навчався і закінчив у 2002 році Куликівське ПТУ № 30 Чернігівської області (а. с. 30), копією сторінок паспорта заявника з відмітками про реєстрацію у 2001 році в с. Орлівка Куликівського району, у 2002 році в смт. Куликівка Чернігівської області (а. с. 95), довідкою ф. 3 про місце проживання та реєстрацію заявника в м. Славутичі Київської області (а. с. 74), копією сторінок військового квитка заявника, який був призваний на строкову військову службу 20 травня 2002 року Куликівським районним військовим комісаріатом Чернігівської області, звільнений в запас 15 жовтня 2003 року (а. с. 67-71).

Згідно наданої копії повторно виданого свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 73 років в с. Орлівка Куликівського району Чернігівської області (а. с. 6).

Як вбачається з довідки № 11739/08 від 09.08.2016 року, виданої Чернігівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України, ОСОБА_5 перебувала на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Куликівської районної державної адміністрації Чернігівської області. Розмір пенсії на дату смерті становив 123,18 гривень (а. с. 57).

Її батько ОСОБА_19 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 (а. с. 89).

ЇЇ мати ОСОБА_20 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 (а. с. 90).

Після смерті ОСОБА_19 та ОСОБА_5 залишилася спадщина їх майнові права на земельні частки (паї) у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства «Україна», що підтверджено наданими заявником копіями сертифікатів на право на земельну частку (пай) (а. с. 82-83).

Відповідно до довідки Державного професійно-технічного навчального закладу «Куликівський професійний аграрний ліцей» № 297 від 08.08.2016 року, ОСОБА_1 навчався в Куликівському ПТУ № 30 з 01.09.2001 року по 29.04.2002 року, йому присвоєно кваліфікаційну категорію електрозварник ручного зварювання ІІІ розряду та видано диплом НОМЕР_5 (а. с. 37).

Згідно повідомлення Чернігівської районної державної нотаріальної контори у Куликівській районній державній нотаріальній конторі після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 інформація відсутня, спадкова справа не відкривалась (а. с. 96).
Спадкоємцями померлої ОСОБА_5 другої черги за законом є її рідний брат ОСОБА_2 та її рідні сестри ОСОБА_3 (а. с. 87) і ОСОБА_4 , які залучені судом до участі у справі як заінтересовані особи.

Відповідно до статті 529 ЦК УРСР (1963 року), який був чинний на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 , при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителя) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до статті 530 цього Кодексу при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід і бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Як зазначено у статті 531 цього Кодексу до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що:

- за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні(ст.37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» );

- для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст.531 ЦК УРСР(1963 року) не менше одного року.

Згідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції 1788-12), право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, відповідно до п.а цієї частини ст.37 вказаного Закону, діти, брати, сестри й онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років.
Відповідно до ч.3 ст. 37 цього Закону, вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти мають право на пенсію в разі втрати годувальника до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23-річного віку.

Частиною 1 ст. 38 цього Закону передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Як встановлено судом, заявник, будучи дитиною, був переданий його матір`ю на виховання тітці, - спадкодавцеві по справі, у якої він і проживав до повноліття, через місяць після досягнення якого вона померла. На час смерті ОСОБА_5 заявник навчався в Куликівському ПТУ № 30 Чернігівської області і основним та постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку ОСОБА_5 , яка надавала йому утримання.

Досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що заявник ОСОБА_1 з 1996 року і по день смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто більше одного року, знаходився на її утриманні і проживав за адресою: АДРЕСА_1 , та мав статус непрацездатної особи в зв`язку з навчанням у Куликівському професійно-технічному училищі № 30 Чернігівської області.

В судовому засіданні встановлено, що спадщина після смерті ОСОБА_5 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому ОСОБА_1 , який перебував на утриманні ОСОБА_5 більше одного року до її смерті, належить до кола її спадкоємців.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про необхідність встановлення факту перебування заявника на утриманні ОСОБА_5 до дня смерті останньої, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менше одного року.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення і потрібне йому для оформлення права на спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_5 ..

Частиною 7 статті 235 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст. 3, 4, 15, 234, 235, 256-259 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , перебував не менше одного року на утриманні ОСОБА_5 до її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а учасниками, які не були присутні при його проголошенні у той же строк з дня одержання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. Ф. Теремецька