Номер провадження: 22-ц/785/2652/16
Головуючий у першій інстанції Бабаков В. П.
Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А. суддів: Варикаші О.Д., Станкевича В.А.

при секретарі - Желєзнові В.В.

розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування, визнання права на спадкування, визнання права власності в порядку спадкування за законом, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом за апеляційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_3 на рішення Суворівського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2016 року, -

встановила:

ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися з позовом до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування, визнання права на спадкування, визнання права власності в порядку спадкування за законом в обґрунтування зазелених вимог посилалися на те, що ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, на підставі свідоцтва про право власності, в рівних частках належала квартира АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_9, після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла її частка у вказаній квартирі, заповіту вона не залишила, спадкоємцями першої черги були її чоловік ОСОБА_6 та син ОСОБА_8. Вони фактично вступили у володіння майном померлої, тому вважаються такими що прийняли спадщину, однак не оформили її.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_8, після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшла його частка у вказаній квартирі, заповіту він не залишив, спадкоємцем першої черги був ОСОБА_6, який постійно проживав зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, та вважається таким що прийняв спадщину, хоча не оформив її.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_6. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшла вказана квартира, заповіту він не залишив, спадкоємцем першої черги був його син ОСОБА_10, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та вважається таким що її прийняв, хоча її не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_10, після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшла вказана квартира, а також земельна ділянка площею 0,030 га.АДРЕСА_2. Заповіту він не залишив. Спадкоємцями першої черги були його дружина ОСОБА_11 та дочка, відповідачка по справі ОСОБА_4, спадкоємцями третьої та четвертої черги є позивачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3.

Відповідачка своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а ОСОБА_11 нотаріально відмовилася від прийняття спадщини на користь відповідачки. Позивачі проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Оскільки на думку позивачів померлий ОСОБА_10 тривалий час був у безпорадному стані, а відповідачка на думку позивачів ухилялася від надання йому допомоги, який через тяжкі хвороби та похилий вік не в змозі був доглядати за собою, позивачі просять суд усунути відповідачку від права на спадкування та визнати за ними право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Відповідач позов не визнала, та звернулася до суду з зустрічним позовом до відповідачів про визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом посилаючись на те, що ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, на підставі свідоцтва про право власності, в рівних частках належала квартира АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_9, після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла її частка у вказаній квартирі, заповіту вона не залишила, спадкоємцями першої черги були її чоловік ОСОБА_6 та син ОСОБА_8. Вони фактично вступили у володіння майном померлої, тому вважаються такими що прийняли спадщину, однак не оформили її.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_8, після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшла його частка у вказаній квартирі, заповіту він не залишив, спадкоємцем першої черги був ОСОБА_6, який постійно проживав зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, та вважається таким що прийняв спадщину, хоча не оформив її.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_6. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшла вказана квартира, заповіту він не залишив, спадкоємцем першої черги був його син ОСОБА_10, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та вважається таким що її прийняв, хоча її не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_10, після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшла вказана квартира, а також земельна ділянка площею 0,030 га.АДРЕСА_2. Заповіту він не залишив. Спадкоємцями першої черги були його дружина ОСОБА_11 та дочка, відповідачка по справі ОСОБА_4, спадкоємцями третьої та четвертої черги є позивачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3. Відповідачка своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а ОСОБА_11 нотаріально відмовилася від прийняття спадщини на користь відповідачки. Тому вона просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Рішенням Суворівського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовлено.

Позов ОСОБА_4 задоволений. Визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка складається з трьох кімнат загальною площею 62,8 кв.м. та житловою площею 43,2 кв.м., та на земельну ділянку площею 0,030 га.АДРЕСА_2, передану для ведення садівництва, після смерті ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року, в порядку спадкування за законом.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду ОСОБА_2, ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду в зв'язку з тим, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 та відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 та відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, суд першої інстанції посилався на те, що ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, на підставі свідоцтва про право власності, в рівних частках належала квартира АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_9. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла її частка у вказаній квартирі. Заповіту вона не залишила.

Спадкоємцями першої черги були її чоловік ОСОБА_6 та син ОСОБА_8. Вони фактично вступили у володіння майном померлої, тому вважаються такими що прийняли спадщину, згідно ст. 549 ЦК України (1963 року).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_8. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшла його частка у вказаній квартирі. Заповіту він не залишив.

Спадкоємцем першої черги був ОСОБА_6, який постійно проживав зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, та вважається таким що прийняв спадщину, згідно ст.ст. 1261, 1268 ЦК України.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_6. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшла вказана квартира. Заповіту він не залишив. Спадкоємцем першої черги був його син ОСОБА_10, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та вважається таким що її прийняв, згідно ст. 1261, 1268 ЦК України.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_10. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшла вказана квартира, а також земельна ділянка площею 0,030 га.АДРЕСА_2. Заповіту він не залишив.

Спадкоємцями першої черги були його дружина ОСОБА_11 та дочка, відповідачка по справі ОСОБА_4, спадкоємцями третьої та четвертої черги є позивачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3.

Відповідачка своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а ОСОБА_11 нотаріально відмовилася від прийняття спадщини на користь відповідачки. Тому згідно ст. 1261, 1268 ЦК України відповідачка вважається такою що прийняла спадщину.

Вказані факти сторонами не заперечувались, та підтверджено матеріалами спадкової справи.

Згідно ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 не доведено факт того, що відповідачка ухилялась від надання допомоги спадкодавцю. Судом першої інстанції зазначив про встановлення того, що відповідач періодично з ним зустрічалася зі спадкодавцем та проводила разом з ним час. Вказаний факт не заперечувався позивачами, а також підтверджений показами свідків.

Померлий ОСОБА_10 був похилого віку, та був у безпорадному стані, навпаки він продовжував працювати. А помер він раптово від інфаркту. Вказані факти підтверджено показами свідків.

На підставі наведеного суд першої інстанції вважав, що відсутні підстави вважати що відповідачка ухилялась від надання допомоги батьку, а він був у безпорадному стані.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 не було приведено жодного факту колиб померлий просив би відповідачку про поміч, а відповідачка в цьому йому відмовила.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність первісного позову, та задоволення зустрічного позову.

Колегія вважає, що відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні заявлених ОСОБА_2, ОСОБА_3 позовних вимог, оскільки позивачами не доведено, що ОСОБА_10 до своєї смерті був у безпорадному стані.

Посилання ОСОБА_2, ОСОБА_3 як в суді першої інстанції так і в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_10 до своєї смерті останні 5-6 років постійно хворів, проходив стаціонарне лікування, знаходився в безпорадному стані, а відповідач не надавала матеріальної допомоги батьку який знаходився у безпорадному стані не підтверджується матеріалами справи.

Згідно наданих позивачами доказів, ОСОБА_10 проходив стаціонарне лікування лише з 22.08.2011 року по 26.08.2011 року (а.с. 35). Всі інші докази стосуються лише проходження ОСОБА_10 амбулаторних лікувань та виписками з історії хвороби які підтверджують те, що він хворів однак жодним чином не підтверджують знаходження у безпорадному стані.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Позивачами не надано належних доказів того, що ОСОБА_10 до часу своєї смерті був у безпорадному стані зумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, та що він не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування.

На підставі наведеного колегія вважає, що відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні заявлених ОСОБА_2, ОСОБА_3 позовних вимог.

Разом з тим колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка складається з трьох кімнат загальною площею 62,8 кв.м. та житловою площею 43,2 кв.м., та на земельну ділянку площею 0,030 га.АДРЕСА_2, передану для ведення садівництва, після смерті ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року, в порядку спадкування за законом, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що ОСОБА_4 в установленому законом порядку звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_10, та не надала належних та допустимих доказів на підтвердження того, що нотаріусом відмовлено у виданні ОСОБА_4 свідоцтва про право власності за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_10.

Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування»

Оскільки відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це є підставою для відмови у задоволенні заявлених ОСОБА_4 позовних вимог.

В зв'язку з наведеним колегія скасовує рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та ухвалює нове рішення про відмову в задоволенні заявлених ОСОБА_4 позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.2, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково. Рішення Суворівського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2016 року скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4.

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 в повному обсязі.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення однак може бути оскаржено до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Судді О.А. Ступаков

О.Д. Варикаша

В.А. Станкевич