1 із 4 Справа № 303/312/16-ц
Провадження №6/303/19/16
У Х В А Л А

22 січня 2016 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого - судді Маргитич О.І.

при секретарі Білак Е.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево подання головного державного виконавця міського відділу ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за кордон відносно ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець МВ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 за погодженням із начальником МВ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон.

Подання мотивоване тим, що на виконанні в міському відділі Державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/0707/8326/11, виданого 19 грудня 2011 року Мукачівським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Міст» заборгованості за кредитним зобовязанням в розмірі 48289 грн 58 коп.

13 липня 2012 року державним виконавцем керуючись ст.ст. 3,18, 24 Закону України Про виконавче провадження винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію постанови направлено сторонам для відому та виконання. Боржникам надано строк для самостійного виконання до 20 липня 2012 року. В ході примусового виконання рішення суду в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_2 державним виконавцем 23 липня 2012 року на підставі ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення з боржника ОСОБА_2 виконавчого збору у розмірі 4828,96 гривень; 26 листопада 2012 року на підставі ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_2 в ЗАТ КБ «Приват Банк».

В подальшому, 03 грудня 2012 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборону на його відчуження, яку було надіслано у всі реєстраційні органи та сторонам до відома та виконання.

Згідно отриманої інформації боржник ніде не працює. Перевірено майновий стан боржника шляхом надіслання запитів у відповідні реєстраційні органи та встановлено, що за боржником не зареєстровано розрахункових рахунків, на обліку у міському центрі зайнятості він перебуває.

Відповідно до відомостей управління Держземагентства у Мукачівському районі Закарпатської області від 07 травня 2015 року за боржником зареєстровано земельну ділянку для обслуговування жилого будинку за адресою м. Мукачево, вул. Севастопольська, 18. 3гідно повідомлення Мукачівського МВ ГУ ДМС від 16.05.2015 року боржник знятий з реєстраційного обліку року в м. Берегово.

Також, державним виконавцем встановлено, що за боржником зареєстровано вісім

2 із 4

транспортних засобів, які постановою державного виконавця оголошені в розшук.

Виконавчий лист з примусового виконання рішення суду не виконується боржником ОСОБА_2 з лютого 2014 року до теперішнього часу.

Тому, просять встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документу громадянина ОСОБА_2

Головний державний виконавець МВ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просив розглядати дану справу без його участі, подання задоволити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 33 Конституції України визначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання та право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок тимчасового обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України визначений статтею 377-1 ЦПК України, відповідно до частини 1 цієї статті питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно зі статтею 2 Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянин України має право виїхати з України крім випадків передбачених законом.

Положенням статті 6 Закону України Про порядок виїзду з України та в"їзду в Україну громадян України встановлено, що громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянину, який має паспорт, може бути відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобовязання, якщо особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням-до виконання зобовязань.

Відповідно до абз. 14 та 15 Розділу «Ухилення боржника від виконання зобов'язань» Листа Верховного Суду України «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» від 01 лютого 2013 року саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків. Ухилення боржника від виконання своїх зобовязань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене обєктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, субєктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобовязання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. На підставі наведеного вище можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні

3 із 4

можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань.

Факт ухилення боржника від виконання рішення суду має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець зазначає у поданні, що не здійснено державним виконавцем.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Держаним виконавцем не надано підтвердження, що боржник повідомлений про відкриття виконавчого провадження, не встановлено фактичне місце проживання боржника, оскільки у самому поданні зазначено місце проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, при цьому зазначає, що згідно повідомлення Мукачівського МВ ГУ ДМС від 16 травня 2015 року боржник знятий з реєстраційного обліку року в м. Берегово.

У свою чергу, державним виконавцем встановлено, що боржник є власником земельної ділянки та восьми транспортних засобів, розшук яких оголошено постановою державного виконавця від 13 листопада 2015 року.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України державний виконавець не надав доказів того, що ним вичерпано всі заходи, передбачені статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження», щодо примусового виконання судового рішення або всі вони виявилися безрезультатними.

Також суду не надано доказів того, що боржник умисно ухиляється від виконання зобовязань, за час виконання рішення виїжджав за межі України, а також те, що останній не зявлявся на виклики державного виконавця та його дії свідчать про намір виїхати за кордон.

Необхідність застосування по відношенню до боржника обмеження у праві виїзду за межі України не доведена, так як відсутні докази зміни, або наміру змінити постійне місце проживання. Крім того, юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені саме за ухилення від виконання зобов'язань, а не за наявність факту їх невиконання.

Згідно пункту 12.1.5 Інструкції з примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника.

Однак, з наданих до суду матеріалів не убачається про повідомлення боржника державним виконавцем про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду.

За таких умов, з огляду на те, що суд негайно розглядає подання, а державним виконавцем не надано достатньо доказів на підтвердження вимог свого подання, суд вважає за необхідне відмовити йому у задоволенні цього подання. Відмова не позбавляє державного виконавця права на повторне звернення до суду з наданням та врахуванням вищевказаних даних.

Керуючись ст.ст.208-210, 217, 293, 294, 377-1 ЦПК України,ст.ст.5,11 Закону України «Про виконавче провадження», ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання головного державного виконавця міського відділу Державної

4 із 4

виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон відносно боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча О.І.Маргитич