Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/2543/16-ц Головуючий у 1-й інст. Слюсарчук Н. Ф.
Категорія 60 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Миніч Т.І., Трояновської Г.С.

секретаря Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, за апеляційною скаргою Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 22 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в якій просив встановити факт звільнення його з ВАТ «Житомирський завод «Автозапчастина» з посади ливарника ливарного цеху на машинах центробіжного лиття та вагранником 14.07.1988 року. В обґрунтування заяви вказував, що він з 06.08.1979 року по 14.07.1988 року працював у ВАТ «Жиомирський завод «Автозапчастина» в механічному цеху свердлувальником 2 розряду з 06.08.1979 року по 19.06.1983 року, а також ливарному цеху ливарником на машинах центробіжного лиття та вагранником з 20.06.1983 року по 14.07.1988 року. Коли він почав збирати документи для подачі їх до Пенсійного фонду з метою оформлення права на пільгову пенсію, ним було встановлено, що згідно наказу №82-к від 30.06.1988 року його було звільнено з 14.06.1988 року, а у трудовій книжці зроблено запис про те, що його звільнено з 14.07.1988 року. Встановлення правильної дати звільнення із ВАТ «Житомирський завод «Автозапчастина» має для нього важливе значення, так як встановлення даного факту буде відігравати при отриманні права на пільгову пенсію та для підтвердження трудового стажу, його безперервності, тобто від встановлення даного факту залежить виникнення у нього майнових прав у подальшому.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 22 червня 2016 року встановлено факт звільнення ОСОБА_1 з ВАТ «Житомирський завод «Автозапчастина» з посади ливарника ливарного цеху на машинах центробіжного лиття та вагранника 14.07.1988 року.

В апеляційній скарзі Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення факту трудових відносин в порядку ст.ст.234-259 ЦПК України, тобто в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення від 23.05.2014 року №21/4 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 через відсутність необхідного пільгового стажу. У відповіді від 02.06.2014 року є посилання на зустрічну перевірку під час якої встановлено, що в записі №10 трудової книжки та картці форми Т-2 було допущено помилку в даті звільнення, оскільки згідно наказу №82-к від 30.06.1998 року ОСОБА_1 звільнено з 14.06.1988 року, а не з 14.07.1988 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що між сторонами дійсно виник спір щодо наявності/відсутності підстав для зарахування зазначеного ОСОБА_1 періоду з 14.06. по 14.07.1988 року до стажу роботи для призначення пенсії.

Крім того, про наявність спору свідчить і факт заперечення представником заінтересованої особи - управління Пенсійного фонду України у м. Житомирі проти задоволення заяви ОСОБА_1 під час розгляду справи судом першої інстанції.

Відповідно до ч.4 ст.256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із залишенням заяви ОСОБА_1 без розгляду, з роз'ясненням заявнику права звернення до суду в порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 209,256, 303, 304, 307, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 22 червня 2016 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді