Справа № 712/2-332/2011
У Х В А Л А

Іменем України

29 червня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої Боднар О.В.,

суддів Мацунича М.В., Ігнатюка Б.Ю.,

за участю секретаря Сочки І.І.,

представника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1, що діє від імені ОСОБА_2, на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 11 квітня 2014 року справу за поданням старшого державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного упраління юстиції Бачинської О.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, -

у с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року старший державний виконавець МВ ДВС Ужгородського МРУЮ Бачинська О.В. звернулася до суду з поданням, в якому просила встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 до виконання зобов'язань, покладених виконавчим документом.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 11 квітня 2014 року (а.с. 28-29) встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 до виконання зобов'язань покладених виконавчим документом. Виконання ухвали доручено Державній прикордонній службі України.

В апеляційній скарзі (а.с. 36-38) представник боржника просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні подання.

Зазначає, що державний виконавець у своєму поданні не навів жодних доказів, які б свідчили про ухилення боржника від виконання рішення суду.

Крім того, боржник є інвалідом третьої групи з дитинства, отримує пенсію у розмірі 956,00 грн. та не в змозі сплачувати аліменти у розмірі 800,00 грн. щомісячно.

Розглянувши доводи скарги, перевіривши матеріали справи, копії матеріалів виконавчого провадження № за ЄДРВП 28751726, апеляційний суд визнав, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 21 березня 2011 року, яким з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_4, аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, 31 березня 2011 року був виданий виконавчий лист (а.с. 13).

19 серпня 2011 року державним виконавцем МВ ДВС Ужгородського МРУЮ Маркуш К.Й. на виконання цього виконавчого листа було відкрито виконавче провадження (а.с. 11).

Постановами старшого державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ Матвійчук М.В. від 29 серпня 2013 року було накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках боржника, на все майно боржника та оголошено заборону його відчуження.

04 березня 2014 року державним виконавцем було надіслано виклик боржнику на 11 березня 2014 року, проте боржник за викликом державного виконавця не з'явився.

12 березня 2014 року державним виконавцем було здійснено вихід по місцю проживання боржника, оскільки останнього вдома не було, перевірити майновий стан боржника не вдалося. Державним виконавцем було залишено повідомлення про необхідність з'явитися до державного виконавця 13 березня 2014 року.

На час звернення державного виконавця із поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 заборгованість по сплаті аліментів складала 29 400,00 грн. (а.с. 10).

Подаючи заперечення на апеляційну скаргу представника боржника, державний виконавець надав розрахунок заборгованості по аліментам станом на 10 червня 2016 року, згідно з яким заборгованість становить 50 451,00 грн.

З наданих розрахунків вбачається, що протягом 2014-2016 років боржником не було здійснено жодного платежу на виконання рішення суду, що свідчить про його ухилення від виконання зобов'язань по сплаті аліментів на утримання доньки.

З реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що боржнику на праві приватної власності належить домоволодіння по вул.Ш.Петефі, 15 у с.Холмець Ужгородського району, загальною площею 122,9 кв.м.; на праві спільної сумісної власності - квартира АДРЕСА_1.

Як зазначив Верховний Суд України, аналізуючи судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

За таких обставин, враховуючи положення ст.124 Конституції України, ст.14 ЦПК України про обов'язковість судових рішень, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2

На підставі наведеного, керуючись ч.2 ст.307, ст.ст.312, 314, 315, 377-1 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, що діє від імені ОСОБА_2, відхилити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 11 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

с у д д і :

Мацунич М. В. Боднар О.В. Ігнатюк Б.Ю.