Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2016 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Гришко О.Я.

при секретарі Федорині А.А.

з участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся 10 серпня 2015 року до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

В позовній заяві ПАТ КБ «Приватбанк» вказано, що відповідач ОСОБА_2 з 21.04.2014 року є користувачем web-інтерфейсу LIQPAY, правовідносини з використання якого врегульовані угодою користувача.

Позивач вважає, що при проведенні в web-інтерфейсі LIQPAY переліку операцій в квітні-травні 2014 року відповідач без наявної на те правової підстави набув кошти ПАТ КБ «Приватбанк» в загальній сумі 153233,24 грн. та 504,87 доларів США, внаслідок того, що поповнивши рахунки LIQPAY на суму 156545,19 грн. та 859,87 доларів США, ініціював та отримав виконання від банку операцій з перерахування на власні рахунки та рахунки третіх осіб коштів на загальну суму 309778,43 грн. та 1364,74 доларів США.

Позивач вказує, що безпідставне отримання відповідачем грошових коштів стало можливим у зв'язку з тим, що у березні 2014 року було здійснену заміну старого інтерфейсу на новий із доповненням його функціонального наповнення та зміною технології обробки платежів. При цьому для перегляду архівних операцій користувача нового web-інтерфейсу LIQPAY залишався доступним старий web-інтерфейс. Відповідачем було виявлено та використано вразливість нового web-інтерфейсу LIQPAY, яка полягала в тому, що через архів операцій старого web-інтерфейсу LIQPAY користувач мав можливість ініціювати здійснення переказу саме в старому web-інтерфейсі LIQPAY. Основна технологічна відмінність двох web-інтерфейсів полягала в тому, що в новому web-інтерфейсі переказ і відображення інформації за його результатом здійснювалося в режимі онлайн, тобто негайно, а в старому негайно проводилась лише перевірка наявності коштів, а проведення операцій відображалось протягом 1-2 годин. Операції в новому web-інтерфейсі LIQPAY не відображались та не впливали на залишок коштів в старому web-інтерфейсі LIQPAY.

Використовуючи часткову доступність старого web-інтерфейсу за непередбаченим для використання таким чином клієнт отримав можливість здійснити перекази, що не були забезпечені залишком коштів на його рахунку на загальну суму 153233,24 грн. та 504,87 доларів США.

Посилаючись на вищевикладені обставини позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 153233,24 грн. та 504,87 доларів США, що разом згідно повідомлення Національного банку України від 30.07.2015 року становить 164375,72 грн., стягнути відсотки за користування безпідставно набутими грошовими коштами у період з 25.04.2014 року по 30.07.2015 року в сумі 37887,47 грн. та суму судового збору у розмірі 2022,63 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, в матеріалах справи є заява, в якій представник позивача підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить суд розглядати справу без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав повністю та пояснив, щопозивачем не надані докази здійснення позивачем пропозиції необмеженому колу фізичних осіб за угодою користувача отримувати послуги по переказу грошових коштів з використанням web-інтерфейсу LIQPAY, не надані докази приєднання відповідача до запропонованої угоди та повного погодження з усіма умовами угоди користувача (договору приєднання) про використання web-інтерфейсу LIQPAY, що рахунки, зазначені в додатках до позову, були відкриті саме відповідачем, та в подальшому саме ним використовувались, що вказаним позивачем телефонним номером користувалася саме відповідач і ним не користувалися інші особи; що позивачу належить web-інтерфейс LIQPAY; не доведений сам факт зміни старого інтерфейсу LIQPAY на новий, наявність повідомлення про таку зміну, суть такої зміни, не надано доказів вразливості нового інтерфейсу, можливості здійснення переказів однієї і тієї ж суми грошових коштів як в старому, так і в новому web-інтерфейсах в період з 25.04.2014 року по 21.05.2014 року. Представник відповідача вказав, що суду не надані відомості про належність рахунків, на які здійснювався переказ коштів з рахунків, зазначених у додатках до позову, не надані відомості про те, яким чином і ким поповнювались рахунки, зазначені у додатках до позову, ким переказувались кошти на ці рахунки.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши та проаналізувавши докази у справі і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» потрібно відмовити в повному обсязі, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що невідома особа була зареєстрована як клієнт у web-інтерфейсі LIQPAY, правовідносини з використання якого врегульовані угодою користувача, що розміщена на сайті https://www.liqpay.com/.

При проведенні в web-інтерфейсі LIQPAY операцій в квітні-травні 2014 року ця невідома особа без наявної на те правової підстави набула кошти ПАТ КБ «Приватбанк» в загальній сумі 153233,24 грн. та 504,87 доларів США, внаслідок того, що поповнивши рахунки LIQPAY на суму 156545,19 грн. та 859,87 доларів США, ініціювала та отримала виконання від банку операцій з перерахування на власні рахунки та рахунки третіх осіб коштів на загальну суму 309778,43 грн. та 1364,74 доларів США.

Згідно п. 1.24 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ коштів - це рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Пунктом 1.1 Угоди користувача встановлено, що банк, будучи оператором, приймає на себе обовязок здійснювати приймання/переказ грошових коштів від клієнтів через web-інтерфейс LIQPAY.

Пунктом 3.3 Угоди користувача передбачено, що обовязки банку в межах України обмежуються прийманням грошових коштів у клієнтів та передачею грошових коштів особам, яким вони призначені.

Для користування web-інтерфейсом LIQPAY користувач має лише зазначити свій номер мобільного телефону, персональні дані та приєднатися до Угоди користувача.

Крім іншого, web-інтерфейс LIQPAY надає можливість здійснювати поповнення рахунку LIQPAY, переказ коштів на інші рахунки LIQPAY, переказ коштів на платіжні картки та здійснювати інші операції.

З матеріалів справи вбачається, що безпідставне отримання невідомою особою грошових коштів стало можливим внаслідок того, що було здійснену заміну старого інтерфейсу на новий із доповненням його функціонального наповнення та зміною технології обробки платежів. При цьому для перегляду архівних операцій користувача нового web-інтерфейсу LIQPAY залишався доступним старий web-інтерфейс.

Як вбачається з матеріалів справи, невідомою особою було виявлено та використано вразливість нового web-інтерфейсу LIQPAY, яка полягала в тому, що через архів старого web-інтерфейсу LIQPAY користувач мав можливість ініціювати здійснення переказу саме в старому web-інтерфейсі LIQPAY. Основна технологічна відмінність двох web-інтерфейсів полягала в тому, що в новому web-інтерфейсі переказ і відображення інформації за його результатом здійснювалося в режимі онлайн, тобто негайно, а в старому негайно проводилась лише перевірка наявності коштів, а проведення операцій відображалось протягом 1-2 годин. Операції в новому web-інтерфейсі LIQPAY не відображались та не впливали на залишок коштів в старому web-інтерфейсі LIQPAY.

Використовуючи часткову доступність старого web-інтерфейсу за непередбаченим для використання чином невідома особа отримала можливість здійснити перекази, що не були забезпечені залишком коштів на її рахунку на загальну суму 153233,24 грн. та 504,87 доларів США, про що свідчать долучені до позовної заяви аналізи таких операцій.

Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобовязаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Згідно ч.2 ст. 1214 цього Кодексу у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Детально вивчивши і проаналізувавши докази у справі, давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що суду не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач ОСОБА_2 була користувачем web-інтерфейсу LIQPAY, що вона приєдналася до Угоди користувача, щодо отримання послуг переказу грошових коштів, використовуючи web-інтерфейс LIQPAY, що відповідач поповнював рахунки LIQPAY, ініціював та отримав виконання від банку операцій з перерахування на власні рахунки та рахунки третіх осіб коштів, внаслідок чого безпідставно набув грошові кошти. Суду також не надано доказів того, що рахунки, зазначені в додатках до позову, були відкриті та використовувались саме відповідачем, що телефонний номер, за яким було здійснено відповідну авторизацію на сайті www.liqpay.com, використовувався відповідачем, що інші особи не користувалися цим телефонним номером. Таким чином суд приходить до висновку про необхідність відмови позивачеві у задоволенні його позову у звязку з недоведеністю його позовних вимог.

Керуючись ст. 3, 10, 11, 60, 88, 179, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 536, 1212, 1213, 1214 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні у судовому засіданні під час розгляду справи, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення складене 16.03.2016 року.

Суддя