Справа № 640/8649/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2016 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Зуб Г.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, треті особи Первинна профспілкова організація Харківського державного авіаційного виробничого підприємства Всеукраїнської профспілки працівників харчової, переробної промисловості та суміжних галузей, Департамент освіти Харківської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Київського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказана цивільна справа, провадження по якій відкрито ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 31.05.2016 року.

Позивачем надано до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій вона просить вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинити до вирішення справи по суті виконання наказу №62 від 25.02.2016 року в.о. директора ОСОБА_2 ХДАВП, та заборонити до вирішення справи по суті виконавчим органам ХДАВП вчиняти будь-які дії, що направлені на закриття та ліквідацію відокремленого підрозділу ХНВК «Соколятко».

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що метою подання вказаного позову є визнання незаконним та скасування наказу №62 від 25.02.2016 року ХДАВП, та не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду та негативно вплинути на існування ХНВК «Соколятко», як виховного закладу, що призведе до незаконного позбавлення робочих місць зазначеної установи, що також позбавить права громадян України на отримання ними дошкільної та початкової освіти.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи не вбачає підстав для застосування заходів забезпечення позову.

Згідно пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляд заяв про забезпечення позову» передбачено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Частиною 3 ст. 151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п. 4 Постанови від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяви про забезпечення позову суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог,

повинен пересвідчитись, зокрема, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, данні про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування необхідності застосування конкретного виду забезпечення позову.

Крім того, забезпечення позову є вжиттям судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може вчинити дії, направлені на утруднення виконання рішення суду. Але, в даному випадку заявник оскаржує наказ №62 від 25.02.2016 року «Про закриття (ліквідацію) Харківського навчально-виховного комплексу «соколятко» відокремленого підрозділу ХДАВП», працюючи в ньому вихователем, та не обгрунтовує, яким чином саме цим наказом порушуються її права.

Разом з цим, будь-який вид забезпечення позову не повинен підмінювати собою або замінювати позовні вимоги, або їх частину.

Отже, позивач належним чином не обгрунтувала, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, тому клопотання про вжиття заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд -

У х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, треті особи Первинна профспілкова організація Харківського державного авіаційного виробничого підприємства Всеукраїнської профспілки працівників харчової, переробної промисловості та суміжних галузей, Департамент освіти Харківської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А.Зуб