Справа № 466/1795/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Свірідової В.В.

при секретарі Папінко О.М.

за участю позивача, представника позивача ОСОБА_1-ОСОБА_2

представника відповідачів ЛНДІСУ, ОСОБА_3-ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання висновку експертизи недійсним, стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання висновку експертизи недійсним, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В обгрунтування своїх вимог зіслалися на те, що у провадженні Залізничного районого суду м.Львова розглядається цивільна справа №2-297/11 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, повернення земельної ділянки пл.16 кв.м. В процесі судового розгляду ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 23.01.2013 року у справі №2-297/11 було призначено будівельно-технічну експертизу, яку доручено виконати експертній установі Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз. Витрати за проведення експертизи покладено на відповідача ОСОБА_1 Сума вартості експертизи становила 4121 грн. 60 коп..Позивачі по справі були попереджені про те, що експертиза не буде проводитись допоки не буде оплачена вартість робіт. Після оплати експертизи, 11.07.2013 року експерт ЛНДІСЕ ОСОБА_5, для виконання ухвали Залізничного райсуду м.Львова прибула на спірні земельні ділянки, по яких призначалась експертиза. Однак роботу свою, на думку позивачів, робила не професійно, прийшла на місце заміру ділянок непідготовленою належним чином. Висновок експерта ОСОБА_5 від 31.12.2013 року був оцінений у судовому засіданні Залізничного райсуду м.Львова 11.03.2014 року та визнано, що у висновку судової інженерно-технічної експертизи від 31.12.2013 року допущено ряд описок та неточностей. 30.12.2013 року експерт ОСОБА_5 була звільнена з посади судового експерта. Керівник ЛНДІСЕ ОСОБА_3 погодилась із тим, що судовий експерт ОСОБА_5 допустила ряд описок та неточностей та виконання повторної експертизи доручено комісії експертів у складі ОСОБА_9 та ОСОБА_10.Крім цього, керівник ЛНДІСЕ прийшла до помилкового висновку, що призначена ухвалою суду від 11.03.2014 року експертиза є додатковою, а не повторною, так як в ухвалі суду, на її думку, на вирішення експертизи поставлені питання, що не є аналогічними питаннями ухвали від 23.01.2013 року. У зв'язку з цим на адресу суду 21.07.2014 року був знову скерований рахунок №773 на оплату за проведення додаткової експертизи у сумі 1 180 грн.. Вважають, що сума стягнених коштів в розмірі 4 121 грн. на проведення первинної експертизи є явно завищеною, неправомірно прийнято рішення щодо проведення додаткової експертизи та додаткової оплати в розмірі 1180 грн. Позивачі просили відшкодувати моральну шкоду з директора експертної установи ОСОБА_3 та експерта ОСОБА_5, заподіяну їм неправомірними діями, приниженням їх людської гідності, затягуванням розгляду справи.

Позивачі зазначають, що у відповідності до п.2.4 Інструкції про проведення експертиз у разі завдання своїми діями шкоди під час проведення експертизи експерт несе матеріальну відповідальність згідно з чинним законодавством.Керівник експертної установи, експерт зобов»язаний вчинити певні дії внаслідок своїх трудових обов»язків та відшкодувати іншій стороні шкоду,заподіяну внаслідок протиправного невиконання трудових обо»язків у встановленому законом розмірі і порядку.

Позивачі покликаються на ч.1 ст.1172 ЦК України, якою передбачено,що юридична або фізична особа відшкдовує шкоду, завдану їхнім працвникам під час викоанння ним своїх трудових обов»язків.

Позивачі посилаються на причинний зв»язок між протиправною поведінкою працівників експертної установи-керівника ОСОБА_3 та експерта ОСОБА_5, який полягає в тому,що позивачі добросовісно виконали свій обов»язок,сплатити аванс по виставленому експертною установю рахунку в сумі 4121 грн.,але як результат отримали неналежний висновок судової експертизи, який застосуванню не підлягає; в зв»язку з цим-порушення строків розгляду справи, яка розглядається Залізничним судом м.Львова з 2011 р.

Позивачі зазначають, що оскільки висновок експертизи № 514 від 31.12.2013 р. ухвалою Залізничного райсуду м.Львова від 11.03.2014 р. визнаний неналежним, та експертом виконаний в день свого звільнення, тому, позивачі вважають, що кошти за експертизу мають бути їм повернуті в повній сумі 4121 грн.,з розрахунку співвідношення гривні до долара США. Так, станом на травень 2013 року курс долара до гривні становив 1 дол.=8 грн. ,а тому станом на січень 2016 р. 1 дол.=26 грн.,що становить 13 000 грн. Тому позивачі вважають, що саме сума в розмірі 13000 грн. станом на лютий місяць 2016 р. має бути їм повернута,так як експертиза не проведена.

Позивачі посилаючись на норми ст.23,1167 ЦК України та зазначають,що неправомірні дії відповідачів, як представників органів державної влади, завдають значної шкоди суспільству, правам громадян,так як викликають незадоволення та зневіру щодо встановлення справедливості, призводять до громадянських конфліктів.

Позивачам завдано моральної шкоди: неправомірними діями принижено їхню людську гідність, вони без висновку експертизи не можуть довести свою непричесність до захоплення земельної ділянки по вул.Вигоди,17. Відтак, вони переживають психологічний стрес, у них погіршується самопочуття та стан здоров»я. Враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних страждань, які продовжуються напротязі трьох років, необхідно їм прикласти багато зустль для віднослення психологічного стану.Тому вони вважають,що моральна шкода, завдана експертом та керувником експертної установи має станосить 50000 грн.

В ході судового розгляду позивачі уточнили позовні вимоги (а.с.94) та просили суд постановити рішення, яким визнати недійсним висновок судової інженеро-технічної експертизи №514 від 31.12.2013р.; стягнути з експертної установи, сплачені ними за проведення експертизи кошти в розмірі 13500 грн.(в перерахунку на долар США);стягнути з ОСОБА_3 на користь позивачів моральну шкоду в користь кожного по 25000 грн.;стягнути з експерта ОСОБА_5 на користь позивачів моральну шкоду в користь кожного по 10000 грн.; судові витрати покласти на відповідачів.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явився, доручив представляти свої інтереси ОСОБА_2

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2, яка одночасно представляє свої інтереси та інтереси позивача ОСОБА_1, підтримала позовні вимоги та уточнені вимоги від 01.08.2016р., надавши суду аналогічні пояснення, які зазначені у позові.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилась, надала доручення на представлення своїх інтересів-представнику ОСОБА_4

Представник відповідачів ЛНДІСЕ та ОСОБА_3- ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнав. Просив відмовити в задоволенні позову у звязку із необгрутнованістю позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з»явилась, хоча судом повідомлялась рекомендованою кореспонденцією за місцем свого проживання про час та місце розгляду справи, про що свідчать листи-повідомлення, які долучені до справи.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_2, представника відповідачів ОСОБА_4А, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст.3 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.

Статтею 11 ч.1 ЦПК України передбачено,що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненянм фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що в провадженні Залізничного районного суду м.Львова з 2011 року знаходиться цивільна справа №2-297/11 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, повернення землі пл.16 кв.м.

Відповідно до ухвали Залізничного районного суду м.Львова від 23 січня 2013 року по цивільній справі №2-297/11 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, повернення землі пл.16 кв.м., була призначена судова інженеро-технічна експертиза.

Згідно ст.10 ч.2,3 ЦПК України сторони та інші особи,які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проведення експертизи Залізничним районним судом м.Львова було доручено спеціалістам НДІ судових експертиз (а.с.17), оплата судом покладена на відповідача у справі ОСОБА_2, за клопотанням якої і була призначена судово будівельна-технічна експертиза.

Відповідно до повідомлення експертної установи (а.с.21) позивачем ОСОБА_1 було проведено оплату в розмірі 4121 грн.,про що свідчить долучена до справи квитанція (копія)(а.с.24).

З долученого до матеріалів справи висновку Львівського НДІСЕ № 514 від 31.12.2013 р. судової інженерно-технічної експертизи вбачається, що саме по ухвалі Залізничного районного суду м.Львова від 23 січня 2013 року по цивільній справі №2-297/11 експертом ОСОБА_5 на поставлені судом питання було проведено дослідження та виготовлено висновком.(а.с.12-16).

Отримавши Залізничним райсудом м.Львова зазначений вище висновок експерта, судом було призначено за клопотанням відповідача та представника відповідача ОСОБА_2 повторну судову інженерно-технічну експертизу 11 березня 2014 року (суддя Іванюк І.Д.) та доручено проведення такої Львівському НДІСЕ (а.с.19). В ухвалі суду зазначено про допущення ряду описок та неточностей у висновку судової інженерно-технічної експертизи від 31.12.2013р. № 514.

З пояснень позивача вбачається,що повторна експертиза ними оплачена не була.

Як вбачається з листа директора ОСОБА_3 та зав.лабораторії ОСОБА_11 (а.с.68) у відповідності п.4.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затв.наказом МЮ України від 08.10.1998 р. № 53/5 зазначено, що у разі виявлення у висновку експерта технічних помилок та/або недоліків за рішенням органу(особи),який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта),або керівника установи висновок повертається експерту для доопрацювання.

У зв»язку із звільненням експерта ОСОБА_5 виправлення описки доручено ОСОБА_3 завідувачу лабораторією будівельно-та земельно-технічних досліджень ОСОБА_11

В судовому засіданні позивач зазначила,що оскаржуваний висновок експерта просить визнати недійсним, оскільки його не можна покласти в основу доказів при розгляду цивільної справи у іншому провадженні, яке розглядається Зализничним райсудом м.Львова, а тому просить стягнути з експертної установи кошти сплачені позивачами за недійсний висновок експертизи в розмірі 13500 грн.(з врахування відповідного курсу національної валюти до долара США); та стягнути моральну шкоду з керівника експертної установи та експерта, який виготовив невірний висновок ексапертизи.

Відповідно до ст.60ч.1 ЦПК України -кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 зазначеної статті-доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом безспірно встановлено, що висновок від 31.12.2013 р. судової інженерно-технічної експертизи № 514, який виконана експерт ОСОБА_5, який оскаржується в даному судовому засіданні є доказом у цивільній справі, яка перебуває станом на даний час в провадженні Залізничного райсуду м.Львова. Чи відповідає даний висновок обставинам зазначеної вище справи, чи є належним чи допустимим доказом у даній справі, вирішується головуючим суддею Залізничного райсуду м.Львова у цивільній справі №2-297/11 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, повернення земельної ділянки пл.16 кв.м., при оцінці доказів у справі, відповідно до вимог ст.212 ЦПК України.

Згідно статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Однак, п.1.10 Інструкції про проведенні експертиз в експертній установі організаційне, матеріально-технічне забезпечення їх виконання, контроль за своєчасним проведенням і за дотриманням законів та інших нормативно-правових актів з питань експертизи покладається на керівника експертної установи.

Відтак, згідно ст.53 п.13 ЦПК України саме експерта попереджається про завідомо неправдивий висновок або за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків відповідно до норм КК України, а за невиконання інших обов'язків - відповідальність, встановлену законом.

Відтак, на підставі наведеного вище позовні вимоги позивачів щодо визнання висновку експерта від 31.12.2013р. недійсним є безпідставними, оскільки саме суддя Залізничного райсуду м.Львова -головуючий по цивільній справі №2-297/11 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, повернення земельної ділянки пл.16 кв.м., вправі надавати оцінку доказів у зазначеній вище справі.

Відповідно, і позовні вимоги позивачів про повернення коштів за проведення експертизи є предметом розгляду зазначеного вище судового засідання у Залізничному райсуді м.Львова, згідно вимог ст.88 ЦПК України.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачів моральної шкоди, то такі вимоги позивачів суд вважає передчасними, оскільки судом не встановлено причинного зв»язку між зазначеними вище подіями, а тому до задоволення вони не підлягають.

Керуючись ст.ст.3,10,11,15,53,57,59,60,79,88,89,209,212-215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

у задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання висновку судової інженерно-технічної експертизи Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз № 514 від 31 грудня 2013 року у цивільній справі № 2-297/11, яка знаходиться в провадження Залізничного районного суду м. Львова, недійсним; стягнення з Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз коштів в розмірі 13 500 грн.; стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі по 25 000 грн. кожного; стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі по 10 000 грн. кожного - відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Однак, п.1.10 Інструкції про проведенні експертиз в експертній установі організаційне, матеріально-технічне забезпечення їх виконання, контроль за своєчасним проведенням і за дотриманням законів та інших нормативно-правових актів з питань експертизи покладається на керівника експертної установи.

Суддя ОСОБА_12