АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах приватного підприємства «Конвалія-нерухомість» на рішення Подільського районного суду м. Києва від 26 листопада 2015 року

в справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до приватного підприємства «Конвалія- нерухомість», Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу Київської міської ради, третя особа: комунальне підприємство «Поділ-Інвест Реконструкція» про зобов'язання вчинити дії.

Колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись в суд з позовом до приватного підприємства «Конвалія-нерухомість» (надалі - ПП «Конвалія- нерухомість»), Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу Київської міської ради про зобов'язання вчинити дії.

Вимоги обґрунтовано тим, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано та проживає три сім'ї: ОСОБА_2 з двома малолітніми дітьми, її колишній чоловік ОСОБА_3, інвалід2 групи пожиттєво зі своєю неповнолітньою дочкою та його батько ОСОБА_4, дитина війни, квартиронаймач.

Рішенням районного виконавчого комітету Подільської ради народних депутатів м. Києва від 26 жовтня 1987 року за № 719 квартира АДРЕСА_1 визнана непридатною для проживання.

У зв'язку з незадовільним технічним станом вказаний будинок розпорядженням Подільської Районної у м. Києві державної адміністрації від 08 лютого 2007 року № 134 визнано непридатним для проживання та включено до переліку житлових будинків, які підлягають реконструкції шляхом залучення інвесторів.

Актом обстеження стану житлових будинків з метою встановлення їх відповідності санітарно-технічним вимогам від 20 серпня 2008 року міжвідомчою комісією Подільської районної у м. Києві державної адміністрації на підставі пред'явлених документів житловий будинок АДРЕСА_1 визнано аварійним.

У зв'язку з цим, Подільська районна у м. Києві державна адміністрація у своєму листі від 09 грудня 2008 року № 5085-09 просила Київського міського голову Черновецького JI.M. вирішити питання термінового відселення мешканців вказаної квартири на інше постійне місце проживання.

Крім того, Подільським районним управлінням ГУ МНС України в м. Києві було направлено до Подільської районної у м. Києві державної адміністрації лист з проханням розглянути ситуацію що склалася в зазначеному будинку на засіданні комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Подільського району м. Києва по суті та вжити, відповідних заходів щодо термінового відселення мешканців квартири № 14.

Згідно розпорядження Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 16 березня 2009 № 320 будинок АДРЕСА_1 визнано аварійним та непридатним для проживання.

15 листопада 2010 року між комунальним підприємством «Поділ- ІнвестРеконструкцїя» (надалі - КП «Поділ- ІнвестРеконструкцїя») та інвестором приватним ПП «Конвалія- нерухомість», на виконання рішень Подільської районної у м. Києві ради від 12 липня 2007 року № 201 «Про затвердження переліку будинків, що належать до комунальної власності територіальної громади Подільського району, які знаходяться в незадовільному технічному, непридатному для проживання, аварійному стані та підлягають реконструкції» та від 12 березня 2009 року № 551 «Про внесення змін та доповнень до рішень Подільської районної у м. Києві ради від 12 липня 2007 року № 201, від 12 липня 2007 року № 227 та від 29 травня 2008 року № 364» було укладено інвестиційний договір № 16 на реконструкцію та будівництво об'єкту за адресою: АДРЕСА_1 (далі - договір).

Таким чином, за відселення мешканців з вказаного будинку відповідає безпосередньо інвестор-забудовник ПП «Конвалія-керухомість», а контроль за виконанням інвестором-забудовником своїх зобов'язань, відповідно до ст. 11 Закону України «Про комплексну реконструкцію (мікрорайонів) застарілого фонду» здійснює орган місцевого самоврядування, в даному випадку Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація).

Проте, відповідачами не було здійснено відселення мешканців з зазначеної квартири, а тому з урахуванням уточнень до позову, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 просили:

- Зобов'язати забудовника-інвестора ПП «Конвалія - нерухомість» укласти з позивачами договір про відселення.

- Зобов'язати інвестора-забудовника ПП «Конвалія - нерухомість» забезпечити повне (100%) фінансування придбання житла мешканцям квартири АДРЕСА_1, а саме:

1) ОСОБА_2 з її двома малолітніми дітьми надати окрему благоустроєну квартиру в межах кварталу (мікрорайону) комплексної реконструкції, жила площа якої з розрахунку на кожну особу повинна складати не менше 13,65 квадратного метра (40,95 кв.м. на сім'ю з трьох осіб), у стані: готове до вселення і не потребує додаткових ремонтних робіт.

2) ОСОБА_3, інваліду 2 групи пожиттєво з його неповнолітньою дочкою від першого шлюбу надати окрему двокімнатну квартиру, оскільки не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими за дев'ять років, крім подружжя, в межах кварталу (мікрорайону) комплексної реконструкції, жила площа якої з розрахунку на кожну особу повинна складати не менше 13,65 квадратного метру (27,3 кв. м. на сім'ю з двох осіб), у стані: готове до вселення і не потребує додаткових ремонтних робіт.

3) ОСОБА_4 надати окрему однокімнатну квартиру в межах кварталу (мікрорайону) комплексної реконструкції, жила площа якої повинна складати не менше 13,65 квадратного метру, у стані: готове до вселення і не потребує додаткових ремонтних робіт.

- Зобов'язати Подільську районну в м. Києві державну адміністрацію та Виконавчий орган Київської міської ради (Київську міську державну адміністрацію):

1) забезпечити за рахунок інвестора відселення ОСОБА_2 з її двома малолітніми дітьми в окреме постійне благоустроєне житлове приміщенням (квартиру) в межах кварталу (мікрорайону) комплексної реконструкції, жила площа якої з розрахунку на кожну особу повинна складати не менше 13,65 квадратного метру (40,95 кв. м.), у стані: готове до вселення і не потребує додаткових ремонтних робіт.

2) забезпечити за рахунок інвестора відселення ОСОБА_3, інваліда 2 групи пожиттєво з його з його неповнолітньою донькою в окрему двокімнатну квартиру, оскільки не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими за дев'ять років, крім подружжя, в межах кварталу (мікрорайону) комплексної реконструкції, жила площа якої з розрахунку на кожну особу повинна складати не менше 13,65 квадратного метру (40,95 кв. м.), у стані: готове до вселення і не потребує додаткових ремонтних робіт.

3) забезпечити за рахунок інвестора відселення ОСОБА_4 в окрему однокімнатну квартиру в межах кварталу (мікрорайону) комплексної реконструкції, у стані: готове до вселення і не потребує додаткових ремонтних робіт..

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 26 листопада 2015 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ПП «Конвалія-нерухомість» укласти з позивачами договір про відселення в межах кварталу (мікрорайону) комплексної реконструкції в інше благоустроєне жиле приміщення на умовах за домовленістю сторін, а також забезпечити повне 100% фінансування придбання житла, погодженого сторонами в договорі про відселення, мешканцям кв. АДРЕСА_1 для відселення. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 243 грн.60 коп. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПП «Конвалія-нерухомість», посилаючись на неповне з'ясування всіх обставин справи, оскільки судом першої інстанції не було надано належної оцінки всім доказам, порушення районним судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Колегія суддів, заслухавши представника ПП «Конвалія-нерухомість», який підтримав апеляційну скаргу, ОСОБА_2 та представника, які просили апеляційну скаргу відхилити, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, 15 листопада 2010 року між КП «Поділ-Інвест Реконстукція» та ПП «Конвалія- Нерухомість», на виконання рішень Подільської районної у м. Києві ради від 12 липня 2007 року № 201 «Про затвердження переліку будинків, що належать до комунальної власності територіальної громади Подільського району, які знаходяться в незадовільному технічному, непридатному для проживання, аварійному стані та підлягають реконструкції» та від 12 березня 2009 року № 551 «Про внесення змін та доповнень до рішень Подільської районної у м. Києві ради від 12.07.2007 року № 201, від 12.07.2007 року № 227 та від 29.05.2008 року № 364» було укладено інвестиційний договір № 16 на реконструкцію та будівництво об'єкту за адресою АДРЕСА_1 літ. А,Б,В,Г,Д,Е,Є, Ж, 3 в Подільському районі м. Києва (а.с. 92-101, т.1).

Згідно абзацу Г) підпункту 3.1.1. пункту 3.1. Розділу 3 договору забудовник - інвестор зобов'язаний відповідно до чинного законодавства України забезпечити повне (100%) фінансування відселення осіб (фізичних та/або юридичних), які проживають/перебувають на законних підставах у будинку, та вирішити з ними майнові питання, пов'язані з їх відселенням.

Пунктом 3.5 Інвестиційного договору встановлено, що сторони цього договору визначають, що порядок виконання забудовником-інвестором зобов'язань, визначених цим договором проводиться відповідно до ст. 12 Закону України «Про комплексну реконструкцію кварталів ( мікрорайонів) застарілого житлового фонду».

В пункті 5.1 Інвестиційного договору зазначено, що відповідно до Положення «Про порядок залучення інвесторів до реконструкції або реставрації жилих та нежилих будинків, а також вбудованих в жилі будинки нежилих приміщень, що знаходяться в комунальній власності територіальної громади Подільського району м.Києва» затвердженого рішенням Подільської районної у м. Києві ради від 01 березня 2007 року № 158 визначено механізм переселення власників, наймачів та інших осіб із жилих та нежилих приміщень будинків в зв'язку з необхідністю проведення його реконструкції.

Пунктом 5.1.1 передбачено, що оформлення зобов'язань сторін при звільненні приміщень в жилих і нежилих будинках здійснюється в установленому порядку шляхом укладання письмового договору між особою, що є власником, наймачем або орендарем приміщення, що звільняється, і Інвестором, який проводить відселення.

Договір визначає порядок і умови звільнення приміщень, порядок переселення, інші суттєві умови звільнення приміщень. В тому числі визначає права сторін на звільнені приміщення ( п. 5.1.2. Інвестиційного договору).

Відповідно до п.5.1.3 приміщення мають бути звільнені в строки, що визначені в договорі, але не пізніше терміну початку реконструкції.

Окрім цього, згідно п.3.1.2 Інвестиційного договору передбачено, що замовник - КП «Поділ-ІнвестРеконуструкція» зобов'язаний визначити потребу у житлові площі для відселення осіб, які проживають у будинку, що потребує реконструкції (а.с.17 т.1).

Згідно довідки форми № 3 від 26 грудня 2014 року № 2871 в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ( а.с.24, т.1).

З довідки, виданої Подільською районною в м. Києві державною адміністрацією № 133 від 09 жовтня 2013 року вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на квартирному обліку з 13 червня 2012 року в складі сім'ї з 6 осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.25, т.1).

Не ґрунтуються на нормах матеріального права заявлені по справі до Подільської районної в м. Києві державної адміністрації та виконавчого органу Київської міської ради вимоги про відселення позивачів за рахунок інвестора, а тому районний суд обґрунтовано відмовив у задоволенні таких вимог.

З долучених до справи доказів убачається, що ПП «Конвалія -Нерухомість» пропонувало позивачам у добровільному порядку більше 10 варіантів пропозицій, з метою виконання умов договору й їх відселення, проте позивачі відмовлялися від запропонованого житла з різних причин (а.с.52-66 т.1).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ПП «Конвалія - нерухомість», який є інвестором - забудовником відповідно до Інвестиційного договору №16, не виконав свої договірні зобов'язання, не профінансував вартість житла та не уклав письмово договору про відселення з мешканцями квартири АДРЕСА_1

Однак, з такими висновками районного суду погодитися неможливо, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Аналогічне положення містить частини 2 ст. 14 ЦК України відповідно до якої особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 3 ЦК України рішенням суду не може бути зобов'язано сторони укласти договір, оскільки це суперечить загальним засадам цивільного законодавства - свободі договору.

У ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст. ст. 642 - 643 ЦК України.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст. ст. 6, 627, ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Зазначені положення узгоджуються з нормами ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства.

Тобто, враховуючи вимоги Конституції України та норми матеріального права, єдиною правовою підставою для зобов'язання укласти договір є імперативна норма закону (наявність обов'язку), яка передбачає необхідність укладання правочину.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачі посилалися на те, що проживають у непридатній для проживання квартирі, а сам будинок - аварійний, у зв'язку з чим вважали доведеним факт забезпечення їх житлом відповідачем, який і зобов'язаний за домовленістю укласти з ними договір про відселення.

Стаття 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акценту) другою стороною.

Разом з тим, відповідно до справи, позивачами не було направлено проект попереднього договору або сам договір, не досягнуто згоди з його істотних умов, тобто відсутній переддоговірний спір щодо укладання відповідного правочину.

Необґрунтованими колегія суддів визнає висновки суду першої інстанції про те, що приватним підприємством прострочено момент виконання зобов'язання по укладанню письмового договору про відселення.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Положеннями ч.1 ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Пункт 5.1.3 Інвестиційного договору передбачено, що приміщення мають бути звільнені в строки, що визначені в договорі, але не пізніше терміну початку реконструкції. Відповідно до змісту, договір не містить строків до відселення, а тому юридичним фактом є початок реконструкції.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про початок реконструкції будинку.

Постановляючи рішення про часткове задоволення позовних вимог та зобов'язуючи ПП «Конвалія-Нерухомість» укласти з позивачами договір про відселення, судом першої інстанції невірно застосовано ст. 526 ЦК України, якою визначається, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства, адже даний висновок суперечить принципу свободи договору та вільного волевиявлення учасника правочину.

Крім того, зобов'язуючи приватне підприємство укласти договір, суд не звернув увагу, що обраний позивачами спосіб захисту не відповідає вимогам закону.

За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Серед способів захисту, передбачених ст. 16 ЦК України, не зазначено такого способу захисту, як установлення правовідносин (в тому числі шляхом зобов'язання особи до укладення відповідних договорів).

При цьому, колегія суддів звертає увагу й на ту обставину, що умовами Інвестиційного договору зобов'язано замовника, а не інвестора визначити потребу позивачів у житловій площі для відселення; що запропоновані відповідачем варіанти житла позивачі відхилили (а.с.17 т.1), а також те, що позивачі є не власниками, а наймачами квартири АДРЕСА_1

З огляду на викладені обставини, а також матеріали справи, у їх сукупності, колегія суддів прийшла до висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині вимог до приватного підприємства «Конвалія-нерухомість» про зобов'язання вчинити дії, як постановлене з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права й ухвалення по справі в цій частині нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах приватного підприємства «Конвалія-нерухомість» задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 26 листопада 2015 року в частині вимог до приватного підприємства «Конвалія-нерухомість» скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у позові ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до приватного підприємства «Конвалія - нерухомість» третя особа: комунальне підприємство «Поділ-Інвест Реконструкція» про зобов'язання вчинити дії - відмовити.

В решті рішення районного суду залишити без змін.

Рішення набирає чинності негайно, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа №758/1130/15

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3569/2016

Головуючий у суді першої інстанції: СербінаН.Г.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.