Справа № 477/2780/15-ц
Провадження № 2/477/199/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Полішко В.В., з секретарем Хижняк К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 14 в будинку 11 по вул. Лучівській в с. Луч Жовтневого району Миколаївської області.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 10 листопада 2003 року належить квартира АДРЕСА_1.

В цій квартирі також зареєстрована його колишня дружина ОСОБА_2, шлюб з якою розірвано рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 06 квітня 2015 року.

Відповідач не проживає в квартирі більше року без поважних причин, спірним житлом не цікавиться, за комунальні послуги та утримання квартири не сплачує. Оскільки відповідач відмовляється знятися з реєстрації в добровільному порядку, він змушений звернутися до суду з позовом про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням та просить його задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи судом повідомлений своєчасно та належним чином.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Спірна квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 10 листопада 2003 року (а.с. 11-13).

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований Шевченківською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області 15.04.2006 року (а.с. 7).

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 06.04.2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 6).

Тобто, вищезазначена квартира є особистою приватною власністю позивача.

Згідно з актом про непроживання від 12 січня 2016 року ОСОБА_2 не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 більше одного року (а.с. 24).

Статті 150, 156 ЖК України передбачають, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку) квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Члени сім'ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх виселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Водночас, ст. 405 ЦК України встановлює сервітутне право членів сім'ї власника житла на користування цим житлом. Зокрема: члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону України, а житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником; члени сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

До членів сім'ї власника належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 ЖК України (дружина (чоловік), їх діти і батьки). Членами сім'ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником житла і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування житловим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст. 162 ЖК України.

Відповідно до вимог ст. ст. 319, 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 405 ЦК України, ст. 71, 72 ЖК України суд визнає заявлений позов таким, що підлягає задоволенню, так як у справі встановлений факт непроживання відповідача за вказаною адресою з 2003 року, тобто більш ніж 1 рік, будь-яких домовленостей між сторонами про інші умови припинення права користування житлом не встановлено, що підтверджується відповідним змістом письмових доказів у справі, а також наявність у позивача законних підстав на вимогу про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 209, 213-215, 218, 226 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 14 (Чотирнадцять) в будинку № 11 (Одинадцять) по вул. Лучівській в с. Луч Жовтневого району Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Полішко