Провадження №: 2/752/1145/16
29 лютого 2016 року Голосіївський районний суд м. Києва
у складі головуючого судді Ладиченко С.В.,
при секретарі Рожок В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право жилим приміщенням, -
Позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить суд постановити рішення, яким визнати свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою № АДРЕСА_1.
В обґрунтування позову вказує, що квартира АДРЕСА_1 належить до державного житлового фонду. Цю квартиру за ордером отримував ще її покійний батько на склад родини з чотирьох осіб.
22.06.1979 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 після чого той у встановленому законом порядку вселився в квартиру та зареєструвався в ній.
З моменту розірвання шлюбу відповідач в квартирі не проживає більше 11 років, участі в утриманні житла не приймає, витрат по утриманню квартири не несе.
В судовому засіданні позивач позов підтримує, справу просить розглянути без його участі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.
Відповідач повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Судова повістка про виклик до суду, що була направлена відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання повернулась до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь по справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів особи може бути припинення дії, яка порушує право.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач у спірному житловому приміщенні не мешкає більше 6 місяців що підтверджується актами про не проживання на (а.с.21-23).
У відповідності до ст.71 ЖК України при тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців.
Отже, відповідач у відповідності до чинного законодавства України відповідач втратив право користування спірним житловим приміщенням.
Відповідно до ст.7 Закону України від 11.12.2003р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Як випливає із цієї норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно при наявності підстав: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.
Закон України від 11.12.2003р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачає, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про позбавлення власника права власності на житлове приміщення або права користування такої особи житловим приміщенням. (Вказані вище правові позиції викладені в Постанові Верховного Суду України №6-57 від 16.01.2012р.).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71,72 ЖК України ст.ст. 10,30,60, 212-215, 223, 224-226, 228 ЦПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 таким що втратила право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат по оплаті судового збору 487 грн. 20 коп.( чотириста вісімдесят сім гривень 20 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.В. Ладиченко