Справа № 4-с/487/9014/14
н/п 4-с/490/128/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(резолютивна частина)

27 вересня 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Подзігун Г. В.

при секретарі Головацькому О. С.

за участю представника заявника - ОСОБА_1

представника суб'єкта оскарження - ОСОБА_2

представника заінтересованої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_4 на дії та рішення державного виконавця.

Керуючись ст. ст. 208-210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні вимог скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН

Справа № 4-с/487/9014/14

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Подзігун Г. В.

при секретарі Головацькому О. С.

за участю представника заявника - ОСОБА_1

представника суб'єкта оскарження - ОСОБА_2

представника заінтересованої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_4 на дії та рішення державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції у Миколаївській області, в якій просила визнати неправомірними дії та рішення державного виконавця Центрального ВДВС ОСОБА_6 щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 51589465 від 11.07.2016 року, а також зобовязати начальника Центрального ВДВС скасувати вказану постанову.

В обґрунтування своїх вимог заявниця посилається на те, що виконавчий документ було подано на виконання після закінчення річного строку предявлення його до виконання, у звязку з чим державний виконавець не мав права відкривати виконавче провадження.

Крім того, заявниця також зазначала, що заява на примусове виконання рішення суду була подана особою, яка не мала на це законних прав, а саме ТОВ «ОТП Факторинг Україна», а не ПАТ «ОТП Факторинг Україна».

У судовому засіданні представник заявниці вимоги скарги підтримала та просила про її задоволення.

Представник субєкта оскарження у судовому засіданні проти вимог скарги заперечувала з тих підстав, що строк предявлення виконавчого листа не сплив. Так, державний виконавець зазначала, що стягувач звертався до виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження в межах річного строку, однак державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, що є підставою для переривання строку предявлення виконавчого листа до виконання.

Представник заінтересованої особи у судовому засіданні проти вимог скарги заперечувала з тих самих підстав.

Вивчивши доводи скарги та письмових заперечень, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали та обставини справи, суд приходить до переконання, що у задоволенні скарги слід відмовити з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи, заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 січня 2015 року задоволено позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 (після шлюбу ОСОБА_4) І. А. про стягнення заборгованості: з урахуванням ухвали суду про виправлення описки від 14 квітня 2015 року стягнуто з ОСОБА_7 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за договором № PLL-400/001/2010 від 09.03.2010 року в розмірі 11 353 грн. 41 коп., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 4 220 грн. 32 коп., пені 7 133 грн. 09 коп., а також стягнуто судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Заочне рішення набрало законної сили 09 лютого 2015 року.

На виконання вказаного заочного рішення суду 21 квітня 2015 року Центральним районним судом м. Миколаєва було видано виконавчий лист № 487/9014/14.

18 листопада 2015 року стягувач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до начальника Центрального ВДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження, до якої було додано оригінал вищезазначеного виконавчого листа.

В той же час, постановою державного виконавця Центрального ВДВС ОСОБА_6 від 27.04.2016 року виконавчий документ було повернуто стягувачеві на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», про що було зроблено відповідну відмітку на виконавчому листі.

При цьому, у вказаній постанові стягувачеві було розяснено, що виконавчий документ може бути повторно предявлений до виконання до органу виконавчої служби відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження».

13 червня 2016 року ТОВ «ОТП Факторинг України» знову звернулося до начальника Центрального ВДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження, у звязку з чим 11 липня 2016 року державним виконавцем Андрющенко А. Ю. було винесено оскаржувану постанову.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

В той же час, відповідно до ст. 23 Закону строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред'явленням виконавчого документа до виконання;

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Судом встановлено, що виконавчий документ стягувачеві було повернуто 27 квітня 2016 року, у звязку з чим ТОВ «ОТП Факторинг Україна» має право повторно предявити виконавчий лист у даній цивільній справі до виконання у строк до 27 квітня 2017 року.

Враховуючи усе вищевикладене, зважаючи на те, що заява стягувача була подана 13 червня 2016 року, тобто в межах строку предявлення виконавчого листа до виконання, оскаржувана постанова була винесена правомірно.

При цьому, суд вважає необґрунтованими твердження заявниці про те, що виконавчий документ було подано особою, яка не мала на це законних прав, оскільки стягувачем за виконавчим листом є саме ТОВ «ОТП Факторинг Україна», яке і зверталося із відповідними заявами про відкриття виконавчого провадження.

Інших доводів, які б могли бути підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 51589465 від 11.07.2016 року заявниця не надала, у звязку з чим у задоволенні вимог скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 208-210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні вимог скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН