Провадження № 2/522/7380/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.

за участю секретаря - Шевчик В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, в обґрунтування якого зазначив:

На підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів 11 червня 1992 року за № 11-875 та зареєстрованого в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 44, на сторінці 100, під реєстровим АДРЕСА_1 належала батькові позивача - ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке належало йому на праві власності, в тому числі й на квартиру АДРЕСА_2 29 червня 1998 року мати позивача - ОСОБА_3, як спадкоємець першої черги за законом після смерті ОСОБА_5, в Другій Одеській державній нотаріальній конторі отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого успадкувала квартиру АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, яке належало їй на праві власності, в тому числі й на квартиру АДРЕСА_2

Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1 - син померлої.

Також, як зазначає позивач, у встановлений законодавством шестимісячний строк, він звернувся до державного нотаріуса Першої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, ним були надані нотаріусу відповідні документи, які підтверджували його право на спадкування за заповітом, а також Свідоцтво про право на спадщину за законом від 29 червня 1998 року, видане державним нотаріусом Другої Одеської державної нотаріальної контори Гуряновою Л.Г.

25 лютого 2016 року державним нотаріусом були внесені відомості до Спадкового реєстру та відкрита спадкова справа.

23 серпня 2016 року, ОСОБА_1, як він зазначає в позовній заяві, отримав лист державного нотаріуса про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_3, у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності матері на зазначену квартиру та рекомендовано звернутися до суду.

Також позивач вважає, що право власності ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, на квартиру АДРЕСА_2 підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29 червня 1998 року, згідно з яким квартира належить ОСОБА_3.

ОСОБА_3 проживала у вказаній квартирі з 08 вересня 1993 року по день своєї смерті - до ІНФОРМАЦІЯ_5.

Позивач вважає, що оскільки ОСОБА_3 була власницею квартири АДРЕСА_2, то він може претендувати на визнання за ним права власності на неї в порядку спадкування за заповітом.

Відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем п'ятої черги після смерті ОСОБА_3, так як у встановлений законом шестимісячний строк, а саме 02 серпня 2016 року, звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_7 просив суд визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Одесі.

Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримавши позовні вимоги .

До судового засідання відповідач не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду письмову заяву 28.09.2016р. з проханням розглянути справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення .

Згідно ст..169,174 ЦПК України суд вважає що дана заява відповідача не протирічить законодавству та не порушує прав сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав виходячи з наступного.

Зазначені правовідносини регулюються нормами ст..ст. 1216-1218 ЦК України повязаня з набуттям права власності в порядку спадкування .

У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Також, відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Частиною 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 ЦК України). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» надані такі роз'яснення, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Частиною 1 статті 68 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_3 (а.с.9).

Як вбачається з наданої суду копії свідоцтва про народження ОСОБА_1, останній народився ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьками у свідоцтві про народження у відповідних графах вказані (російською мовою) «ОСОБА_5 » та «ОСОБА_3» (а.с.9).

Відповідно до наданої суду копії Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29 червня 1998 року державним нотаріусом Другої Одеської державної нотаріальної контори Гуряновою Л.Г., ОСОБА_3, як спадкоємцю майна ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, належить спадкове майно, яке складається з квартири АДРЕСА_2 та належало померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів 11.06.1993 року, р. № 11-875 та зареєстрованого в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 44, на сторінці 100, під реєстровим № 376.

Квартира 50, по вул. Катерининській, 25, в місті Одесі розташована на 1-му поверсі 4-поверхового будинку, складається з однієї житлової кімнати житловою площею 12,7 кв.м та кухні, площею 9,6 кв.м. Загальна площа квартири складає 22,3 кв.м, що відображено у технічному паспорті від 22 травня 1998 року.

У відповідності до наданої суду копії свідоцтва про смерть, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції серія НОМЕР_2 від 12 лютого 2016 року, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5, про що складено відповідний актовий запис № 1697 (а.с.8).

Спадкоємцем за заповітом від 23.01.2003р. після смерті ОСОБА_3 є її син - позивач ОСОБА_1.

Як вбачається з наданої суду копії заповіту, посвідченого державним нотаріусом Другої Одеської державної нотаріальної контори Дєордієвою І.В. 23 січня 2003 року та зареєстрованого в реєстрі за № 3-250, ОСОБА_3 заповіла належну їй квартиру АДРЕСА_2, та предмети домашнього обіходу та вжитку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

У відповідності до наданої суду копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 його батьками у відповідних графах записані (російською мовою) «ОСОБА_1» та «ОСОБА_10» (а.с.21).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, виданої Державним підприємством «Центр обслуговування громадян», Одеської області за № 64966616 від 03.08.2016 року, вбачається відсутність будь-яких відомостей щодо прав власності, інших речових прав, іпотеки та обтяжень ОСОБА_3 (а.с.16).

З довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради за № 469175.67 від 18.03.2016 року вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року квартира АДРЕСА_2 зареєстрована за ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ виконкому Одеської міської ради 11.06.1993 р., р. № 11-875. Дата реєстрації 13 жовтня 1993 року (а.с.15).

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 08.09.1993 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 що підтверджується наданою суду довідкою від 01.08.2016 р., виданою ділянкою № 3 КП ЖКС «Порто-Франківський» (а.с.17-18).

Як вбачається з копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 43071998 від 25.02.2016 року, державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори була зареєстрована спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 за № 60/2016 (номер у нотаріуса) та № 58629290 (номер у Спадковому реєстрі) (а.с.19).

Відповідно до наданої суду копії листа державного нотаріуса Першої Одеської державної нотаріальної контори Лебідь О.В. від 23 серпні 2016 року за вих. № 1713/02-31, державним нотаріусом було повідомлено позивачу про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка складається з квартири АДРЕСА_2 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 його матері ОСОБА_3, у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності померлої на вищевказану квартиру (а.с.20).

Як вбачається з наданої суду копії спадкової справи № 60/2016 Першої Одеської державної нотаріальної контори до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_1 звернувся 25.02.2016р. до Першої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 та складається з квартири АДРЕСА_2, вказавши, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті матері, і крім нього інших спадкоємців згідно ст. 1241 ЦК України та пережившего подружжя немає.

Також з матеріалів спадкової справи до майна померлої ОСОБА_3 вбачається, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який відповідно до вимог чинного законодавства України, а саме відповідно до ст. 1265 ЦК України, є спадкоємцем п'ятої черги за законом, 02 серпня 2016 року теж звернувся до Першої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті його бабусі ОСОБА_3 та складається з квартири АДРЕСА_2, вказавши, що крім нього спадкоємцем за заповітом є син спадкодавця - ОСОБА_1 та засвідчив, що інших спадкоємців за законом, передбачених ст. 1241 ЦК України, а також пережившого чоловіка немає.

З матеріалів спадкової справи до майна померлої ОСОБА_3 також вбачається, що остання за життя не залишала будь-яких інших заповітів, окрім заповіту від 23.01.2003р. а також не укладала спадкових договорів.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Таким чином судом встановлено, що єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, є її син ОСОБА_1, інших спадкоємців за заповітом немає. Відповідач ОСОБА_2 має право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, але як спадкоємиць п'ятої черги за законом, у зв'язку з чим він є належним відповідачем по справі.

З урахуванням того, що ОСОБА_3 після отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Другої Одеської державної нотаріальної контори 29 червня 1998 року, не зверталася до відповідних органів, які відають реєстрацією нерухомого майна, а тому її право приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 у Реєстрі прав власності на нерухоме майно зареєстровано не зареєстровано, позивач звернувся до суду з вимогою про визнання права власності на вищезазначену квартиру та на підтвердження своїх вимог надав суду низку письмових доказів, які підтверджують дійсність володіння померлою спірною квартирою, а саме: копію Свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 червня 1998 року, довідку про проживання у вказаній квартирі, видану дільницею № 3 КП ЖКС «Порто-Франківський», копію заповіту від 23 січня 2003 року, тобто вбачається, що ОСОБА_3 ставилася до квартири, як до своєї власності.

Враховуючи той факт, що позивач фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері подавши до нотаріуса відповідну заяву, і що відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15,16, 182, 316, 319, 328, 399, 1216, 1217, 1218, 1223, 1265 ЦК України, ст.ст. 49, 68 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 10, 11, 60, 61, 169, 174, 197, 208-209, 213, 214, 215, 218, 294 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, (реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1), право власності на квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 22,3 кв.м та житловою площею 12,7 кв.м, в порядку спадкування за заповітом від 23.01.2003р. після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Одесі (актовий запис № 1697).

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Домусчі Л.В.

04.10.2016