АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Сухомлінов С.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Кравець В.А.,

суддів Желепи О.В., Рубан С.М.

за участю секретаря Попандопало Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 липня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И Л А

У липні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць.

В мотивування вимог посилалася на те, що відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання їх спільної дитини, тому вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 липня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 3000 грн. 00 коп., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення в частині розміру стягнення аліментів до 1000,00 грн., посилаючись на те, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки не відповідають обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам.

Вказує на те, що він тимчасово безробітній не має достатніх доходів, що унеможливлює сплату аліментів на утримання доньки у розмірі 3000 грн. Відсутність офіційної заробітної плати не може бути підставою для визначення аліментів у такому розмірі.

Крім того, 19 червня 2016 року було укладено шлюб між ним та ОСОБА_4, який зареєстрований Козятинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та про який складено відповідний актовий запис.

Також на його утриманні перебуває його мама ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсіонер, яка потребує матеріальної допомоги.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Позивач ОСОБА_2.в судове засідання не з»явилася, просила справу розглядати справу без її участі(а.с.27).

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов та стягуючи аліменти у розмірі 3 000,00 грн., суд виходив з обов'язку батьків утримувати дитину.

Проте, в повній мірі з таким висновком суду погодитись неможливо, оскільки такого висновку суд дійшов, не з'ясувавши дійсні обставини спору, не перевіривши доводи і заперечення сторін та без належної оцінки доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 05.09.1998 року по 04.10.2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася донька - ОСОБА_3, яка після припинення шлюбних стосунків та розірвання шлюбу проживає разом з мамою.

Проте, між сторонами існують суперечки з приводу утримання та матеріального забезпечення дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За умовами ч.1, 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно зі ст. ст.180,191 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, однак за умови, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно зі статтями 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов'язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір.

Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містити незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов'язку по утриманню дитини.

До підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено,що відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Разом з тим відповідно до ч.4 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Згідно пояснень сторін по справі, відповідач ОСОБА_1 не працює та немає стабільного доходу.

Отже, з урахуванням викладеного, судова колегія приходить до висновку про зменшення розміру стягнутих судом першої інстанції аліментів з 3 000,00 грн. до 1 000,00 грн., оскільки такий розмір аліментів є об'єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та обов'язку обох батьків її утримувати.

Крім того, такий розмір аліментів визнає відповідач ОСОБА_1

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Крім того, спірність питання про розмір аліментів не позбавляє ОСОБА_2 як матір права зажадати від батька компенсації понесених додаткових витрат, що викликані особливими обставинами, які вона оплачує у зв'язку із навчанням та розвитком відповідно до ст. 185 СК України.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Умовами п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Разом з тим, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні стягнув аліменти, проте, в порушення вимог законодавства не зазначив про негайне допущення виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць. Тому зазначена вказівка має бути доповнена до резолютивної частини рішення.

Крім того, судом невірно визначено дату з якої слід стягувати аліменти, оскільки позов був поданий 05.07.2016 року, про що свідчить відтиск поштової печатки на конверті. (а.с.6).

За таких обставин рішення в цій частині слід також змінити.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про зміну рішення суду в частині присуджених судом аліментів та дати початку їх стягнення.

Керуючись ст.ст. 218,303,304,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 липня 2016 року в частині стягнення у твердій грошовій сумі з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 змінити, зменшивши суму стягнення з 3 000 гривень 00 копійок до 1 000,00 гривень щомісячно, починаючи з 05.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення платежу за один місяць.

В іншій частині рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді