Категорія 27Доповідач Якименко М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого судді Якименко М.М.,

суддів : Кучевського П.В. , Колоса С.С.,

при секретарі Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Вінницької області в м. Вінниці цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за участю третіх осіб на стороні відповідача, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4, Служби у справах дітей Вінницької міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.05.2016 року, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.05.2016 року позов було задоволено.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором від 14.08.2008 року в розмірі 27 554,19 дол. США та 7 708 грн 23 коп., звернуто стягнення на квартиру НОМЕР_1, що знаходиться в житловому будинку АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_5, шляхом продажу на прилюдних торгах за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави 1 218,00 грн судового збору.

Відстрочено виконання рішення суду на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Не погоджуючись з таким рішенням ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій порушує питання про його скасування, як такого, що постановлене судом з порушенням норм матеріального права та процесуального права, та просить ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В свою чергу позивач подав письмові заперечення, в яких погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними. В зв'язку з чим просить скаргу відхилити, а рішення залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог в суді першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, яке ухвалено на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджені тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Судом першої інстанції було встановлено, що 14.08.2008 року між АКБ «Форум» (правонаступник ПАТ «Банк Форум» далі Банк) та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_4 було надано кредит на споживчі цілі в розмірі 30 000,00 дол. США строком до 13.08.2018 року на умовах платності та строковості. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_4 між Банком та відповідачем ОСОБА_3 як іпотекодавцем 14.08.2008 року укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира під НОМЕР_1, що знаходиться в житловому будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 21.09.2009 року , в зв'язку з невиконанням позичальником кредитних зобов'язань, з ОСОБА_4 на користь Банку було стягнуто заборгованість в розмірі 220 612, 62 грн, що було еквівалентно 27 554, 19 дол. США, штрафні санкції в сумі 7 708, 23 грн, 1700,00 грн судового збору та 252,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Вказане рішення виконано не було, заборгованість ОСОБА_4 не погашена.

Вказані обставини вимусили Банк звернутися до суду з даним позовом.

У відповідності до ст. 572 ЦК України, ст. 1 Закону України «Про заставу», ч. 5 ст. З Закону України «Про іпотеку» кредитор (Іпотекодержатель, Заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (Іпотекодавець, Заставодавець) забезпеченого заставою (Іпотекою) зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими ж кредиторами. Іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника.

Відповідно до ст. 590 ЦК України та ст. 33 Закону України «Про іпотеку» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити свою вимогу за основним зов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Статтею 12 Закону України «Про іпотеку» та ст.20 Закону України «Про заставу» передбачають, що у разі порушення іпотекодавцем (заставодавцем) обов'язків, встановлених іпотечним договором (договором застави), іпотекодержатель (заставодержатель) має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки (застави).

Статтею 38 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотекодавець має право на продаж предмета іпотеки у випадку наявності рішення суду про продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві.

Статтею 591 ЦК України передбачено право реалізації предмета застави, на який звернено стягнення, шляхом його продажу.

Враховуючи встановлені обставини по справі, умови укладених договорів, виходячи з диспозицій вказаних вище статей Закону, висновок суду про те, що Банк за рахунок іпотеки має право шляхом продажу задовольнити свої вимоги є правильним.

З таким висновком погоджується колегія суддів.

Отже доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними і до уваги колегією суддів не приймається.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 наголошує на тому, що за кредитними зобов'язаннями ОСОБА_4 вона виступає майновим поручителем, а тому Банк не має права на задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом її продажу.

Однак колегія суддів звертає увагу на те, що між сторонами по справі було укладено договір іпотеки, а не договір поруки, про що правильно вказав суд першої інстанції у своєму рішенні, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є також є необґрунтованими.

Висновок суду про задоволення позову шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, узгоджується із нормами Закону України «Про іпотеку» та п. 42 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

Також суд першої інстанції з врахуванням конкретних обставин справи обгрунтовано відстрочив виконання рішення суду, що прямо передбачено Законом України «Про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», і що відповідає правовим позиціям, викладеним ВСУ в постановах від 30.09.2015 року у справах №6-1825цс15 та №6-1494цс15.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, оскільки останні ґрунтуються на повно та всебічно з'ясованих обставинах справи.

Рішення суду законне і обґрунтоване, постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.05.2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно:

Головуючий