Номер провадження: 22-ц/785/276/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі головуючого Гончаренко В.М.,

судців Комаровської Н.В., Короткова В.Д.

з участю секретаря Ярахмедова Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет застави за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 02.02.2012 року, -

встановила:

06 липня 2011 року ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет застави посилаючись на те, що 28 вересня 2009 року між ним та ОСОБА_3 укладений договір позики, відповідно до якого ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 480 408,00 грн., що еквівалентно 60 000,00 доларам США.

Відповідно до договору позики ОСОБА_3 зобов'язався повернути грошові кошти у строк не пізніше 05 жовтня 2009 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань по договору позики 28 вересня 2009 року між позивачем та ОСОБА_4 укладено договір застави транспортного засобу, яка заставила належний їй на праві власності автомобіль марки «LEXUS», модель «RХ 350», 2008 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань щодо повернення коштів, позивач ОСОБА_6 просить суд позов задовольнити.

Справа розглянута у відсутність відповідачів.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2012 року позов ОСОБА_2 задоволено. та стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача 593 110,00 грн., а також 1 820 гривень в рахунок відшкодування судових витрат, звернено стягнення на транспортний засіб, що є предметом застави за договором застави транспортного засобу від 29 вересня 2009 року, а саме автомобіль марки «LEXUS», модель «RХ 350», 2008 року випуску, номер шасі ( кузова, рами) JTJNK31U702049357, реєстраційний № НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_4

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28 березня 2012 року заяву представника ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

06.11.2012 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_7, вважаючи заочне рішення таким, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, надала до суду апеляційну скаргу про його скасування.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 14.11.2012 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 04.12.2014 року, заочне рішення змінено та в рахунок погашення заборгованості за договором позики у розмірі 593 100,00 грн. звернено стягнення на предмет застави - автомобіль марки «LEXUS», модель «RХ 350», 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) JTJNK31U702049357, реєстраційний № НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_4 заставною вартістю 392 114, 00 грн, шляхом передання його у власність ОСОБА_2

В решті частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

ОСОБА_5, вважаючи заочне рішення таким, що постановлене з порушенням його прав та обов»язків, 21.08.2015 року надав до суду апеляційну скаргу про його скасування з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 28 вересня 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладений договір позики, відповідно до якого ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 480 408,00 грн., що еквівалентно 60 000 доларам США /а.с.8/.

Відповідно до договору позики ОСОБА_3 зобов'язався повернути йому грошові кошти у строк не пізніше 05 жовтня 2009 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за договором позики 28 вересня 2009 року між позивачем та ОСОБА_4 укладено договір застави транспортного засобу - автомобіля марки «LEXUS», модель «RХ 350», 2008 року випуску, номер шасі ( кузова, рами) JTJNK31U702049357, реєстраційний № НОМЕР_1 /а.с.9/.

Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку ( доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності.

Згідно ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку . встановлених законом.

Примусове відчуження об"єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених ч. 2 ст.353 ЦК України.

Згідно до положень ст. 60 СК України спірний автомобіль є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя за взаємною згодою.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Як вбачається з листа приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8, 26 вересня 2009 року до неї звернувся ОСОБА_5 з проханням засвідчити справжність його підпису на заяві про надання згоди його дружині - ОСОБА_4 на надання під заставу автомобіля, придбаного під час знаходження у зареєстрованому шлюбі.

Особу громадянина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, нею встановлено за паспортом громадянина України - КЕ 540361, виданого Приморським РВ УМВС України в Одеській обл. 29.01.1997 року, також перевірено його дієздатність.

Заява підписана ОСОБА_5 у її присутності особисто. Після підписання заяви зроблено запис у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій 26 вересня 2009 року за реєстровим №6935 (справа №02-33, том №4).

Паспорт заявника та заява повернуті за належністю власнику документів - ОСОБА_5, другий примірник вищевказаної заяви та фотокопії будь-яких документів у справах приватного нотаріуса не залишаються.

Таким чином, доводи ОСОБА_5, що рішенням суду порушені його права та інтереси не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України й ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Отже, особа має право звернутися до суду за захистом своїх прав лише в разі їх порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За правилами ст.60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов»язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

На думку колегії суддів, скаржник не надав доказів порушення його прав та інтересів, а відтак, відсутні і докази, що прийнятим рішенням порушені його права та обов»язки.

У зв»язку з чим апеляційне провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.314, 315, 319 ЦПК України, колегія

судців,-

ухвалила:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 02.02.2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет застави за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 02.02.2012 року закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.М.Гончаренко

Судді Н.В.Комаровська

ОСОБА_9