СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1953/16-ц
Провадження № 2/306/846/16
Рядок статзвіту № 47
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

22.11.2016 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді: Н.М. Жиганської

за участю секретаря: В.В.Дешко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дійтей Свалявської районної державної адміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та дозволу на оформлення паспорта громадянина України для виїзду дитини за кордон, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2, третя особа: ССД Свалявської РДА про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та дозволу на оформлення паспорта громадянина України для виїзду дитини за кордон.

Як на підставу заявлених вимог позивачка посилається на те, що шлюб з відповідачем з 03.12.2009 року розірвано, від спільного проживання у шлюбі мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина в даний час проживає з позивачкою, вона самостійно несе всі витрати по утриманню доньки, оскільки відповідач ОСОБА_4 (батько дитини) з ними не проживає, свого обов'язку щодо утримання дитини не виконує, участі у вихованні, житті та догляді за дитиною не бере, не спілкується з донькою, матеріальної допомоги не надає. Позивачка має намір разом з дитиною виїжджати за кордон для оздоровлення, фізичного, духовного і морального розвитку, для підвищення рівня світогляду дитини та відпочинку. Домовленості про добровільне надання дозволу на виїзд доньки за кордон позивач та відповідач досягнути не можуть, відповідач вагомих аргументів своєї відмови не наводить. У зв'язку з цим, просить суд надати дозвіл на оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон та тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України без дозволу (згоди) та супроводу батька ОСОБА_4 до країн Шенгенської зони, Угорщини, Словаччини, Польщі, Німеччини, Туреччини, Єгипту до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, подавши до суду заяву (вх. № 7885 від 21.10.2016 року) про розгляд справи у її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був своєчасно та належним чином повідомлений судовими повістками та повідомленням через засоби масової інформації. Відповідно до повідомлення до газети "Новини Закарпаття" від 15 жовтня 2016 року за № 116-117 (4581-4582) була надіслана інформація щодо виклику в судове засідання, в якості відповідача ОСОБА_2. В разі неявки в судове засідання відповідача ОСОБА_2 справа буде розглянута у його відсутності на підставі наявних у справі доказів (а.с. 23). Про причини неявки суду відповідач не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надавав, а тому суд визнає причини неявки ОСОБА_2 неповажними.

Представник третьої особи ССД Свалявської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явилася.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в ній даних чи доказів, провести заочний розгляд справи (у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України - якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення)) та доходить слідуючого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаної Україною 21.02.1990 року (ратифіковано Постановою ВР № 789 - XII від 27.02.1991 року) - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У відповідності до вимог статей 7, 155 Сімейного кодексу України - дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України визначена рівність прав та обов'язків батьків відносно дитини.

Згідно ст. 11 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог.

Відповідно до ст. 20 ЦК України - право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

При оцінці доказів, суд виходить із вимог Закону щодо їх належності та допустимості (ст. 58 ЦПК України - належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; ст. 59 ЦПК України - обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування).

СУДОМ в судовому засіданні ВСТАНОВЛЕНО:

?шлюб, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розірвано 03 грудня 2009 року (копія виписки із рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 03.12.2009 року по справі № 2-1021/2009, (а.с. 9);

?відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Свалявського РУЮ Закарпатської області, актовий запис № 109 від 13.12.2009 року - позивачка змінила прізвище "ОСОБА_1" на дошлюбне прізвище "ОСОБА_1", (а.с. 6);

?від шлюбу позивач з відповідачем мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Свалявського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 236 від 25.11.2005 року, (а.с. 5).

?позивачка з дитиною не проживає разом з відповідачем, дитина знаходиться на повному її утриманні, відповідач ОСОБА_4 свого обов'язку щодо утримання дитини не виконує, участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, з власної ініціативи самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, з дитиною не спілкується (довідка № 1773 від 15.09.2016 року, видана виробничим управлінням комунального господарства про склад сім'ї позивачки, відповідно до якої сім'я ОСОБА_1 (позивачки) складається з неї та її доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 10); довідка ВУКГ № 74/326 від 03.10.2016 року, відповідно до якої, відповідач ОСОБА_4 за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 - не значиться (а.с. 13); довідка Свалявського районного відділу ГУ ДМС України в Закарпатській області № 2508 від 28.10.2016 року, відповідно до якої, відповідач ОСОБА_4 значиться знятим з реєстраційного обліку з адреси: АДРЕСА_1 (а.с. 22).

Позивачка має бажання та можливість забезпечити виїзд дитини за кордон для оздоровлення та відпочинку, з метою розширення її духовного та фізичного розвитку, що є сприятливим для дітей її віку, з метою забезпечення інтересів дитини в межах здійснення батьківських прав та обов'язків, для фізичного та морального зміцнення світогляду дитини, однак відповідач відмовляється надати згоду та дозвіл, у встановленому Законодавством України порядку, на виїзд дитини за межі України для оздоровлення та відпочинку.

Відповідно до ст. 313 ЦК України - фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Кабінет Міністрів України у своїй Постанові "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України" від 27.01.1995 року за № 57 (із останніми змінами, внесеними згідно з Постановами КМ за № 534 від 16.10.2014 року; № 733 від 19.10.2016 року) роз'яснив, що:

"Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку" (п. 3 Постанови);

" В иїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків здійснюється: без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків за рішенням суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків" (п. 4 Постанови);

"В'їзд/вхід на територію пункту пропуску громадян, які перетинають державний кордон, перебування у пункті пропуску та виїзд/вихід громадян з нього здійснюється за паспортними документами" (п. 8 Постанови).

Згідно зі ст. 2 ч. 1 п. 1 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" № 3857-ХІІ від 21 січня 1994 року в редакції від 01.10.2016 року, підстава 1474-19 (із останніми змінами, внесеними згідно з Законами № 888-VIII від 10.12.2015 року, № 901-VIII від 23.12.2015 року, № 1474-VIII від 14.07.2016 року) - документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в'їзд в Україну, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про Єдиний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особи чи її спеціальний статус» № 5492-VI від 20.11.2012 року - кожен громадянин України має право на отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон (далі - паспорт).

Кабінет Міністрів України в своїй Постанові "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення" від 07 травня 2014 року № 152 в редакції від 27.08.2015 року (постанова із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 682 від 26.11.2014 року із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 288 від 23.07.2014 № 682 від 26.11.2014 № 621) в п. 20 підпункт 2 роз'яснив, що:

"Оформлення, видача паспорта для виїзду за кордон дитині, яка не досягла шістнадцятирічного віку, здійснюється на підставі заяви-анкети одного з батьків (якщо батьки не перебувають у шлюбі - на підставі заяви-анкети того з батьків, з ким проживає особа)".

Відповідно до ст. 212 ч.1 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищенаведене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу, встановленого в судовому засіданні, враховуючи, що бажання позивачки отримати дозвіл на виїзд дитини за кордон повністю узгоджується з її правами та обов'язками, покладеними на неї Сімейним кодексом України та, зважаючи на те, що надання дозволу на виготовлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон дитині без згоди (дозволу) відповідача відповідає інтересам дітей та вимогам законодавства, а також з метою забезпечення гарантованих державою прав та інтересів дитини - суд доходить висновку, що позов є обгрунтованим та його слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 3, 6, 10, 11, 58, 59, 60, 64, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 224-226, 232, 233, 292, 294 ЦПК України, ст. ст. 7, 141, 155 Сімейного кодексу України, ст. 313 ЦК України, ст. 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», суд, -

Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Дозволити ОСОБА_1 оформлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Дозволити матері ОСОБА_1 тимчасові поїздки за межі України до країн Шенгенської зони, Угорщини, Словаччини, Польщі, Німеччини, Туреччини, Єгипту з дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у супроводі та присутності матері, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 до досягнення дитиною повноліття.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його постановив за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга на рішення Свалявського районного суду подається до апеляційного суду Закарпатської області через Свалявський районний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ Н.М.Жиганська