№ провадження 2/646/248/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.16 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді Журавель В.А.

При секретарі Писаренко Я.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 . звернувся до суду із позовом про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що 19 вересня 2015 року близько 13 год. він рухався на велосипеді по пішохідній доріжці по пр. Гагаріна в м. Харкові та коли приблизився до пішохідного переходу по вул. Батайській, його не пропустив водій ОСОБА_2, який керував автомобілем ВАЗ-21103, реєстраційний номер НОМЕР_1 і, повертаючи на вул. Батайську, здійснив наїзд на позивача на пішохідному переході, внаслідок чого позивач головою розбив водійське скло та отримав тілесні ушкодження. Через кілька хвилин після наїзду позивача було госпіталізовано до лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги, де він знаходився протягом семи днів. Під час проходження лікування позивачем були витрачені значні кошти на операцію, медикаменти, томографічні дослідження. Загальна сума витрат на лікування склала 9141 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача. Але вказана сума не є остаточною, оскільки після виписки з лікарні було встановлено, що позивач отримав травми шиї та продовжує лікуватись. Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу було завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що в нього було порушено особисті життєві та соціальні зв"язки, він отримав великий стрес, в нього було пошкоджено обличчґ, на якому після ДТП залишилися шрами. Тому позивач просив стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 50 000 грн., а також витрати по сплаті судового збору.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримав заявлені позовні вимоги, надав судові аналогічні пояснення.

Представник відповідача ОСОБА_3В позовні вимоги не визнала та пояснила, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини позивача, який порушив Правила дорожнього руху України при перетинанні пішохідного переходу. Натоміть, ОСОБА_2 Правил не порушував, при розгляді адміністративної справи відносно нього дійсно визнав свою вину у ДТП, однак це було повязано з тим, що він не знав, що може скористатися правовою допомогою при розгляді адміністративної справи, а суд фактично примусив його визнати свою вину. У звязку із чим відповідач подав апеляційну скаргу на постанову районного суду про притягнення до адміністративної відповідальності. Також представник відповідача просила врахувати, що ОСОБА_2 страждає рядом захворювань, потребує коштів на придбання медикаментів і не має можливості відшкодувати позивачу шкоду в тому розмірі, яким ним заявлено і який сильно завищений та не підтверджується доказами. Тому представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні 19 вересня 2015 року о 14 год. 30 хвилин водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ 21103, державний номер НОМЕР_1 по пр. Гагаріна в м. Харкові, при виконанні повороту праворуч перед зміною напрямку руху не впевнився у безпеці, внаслідок чого сталося зіткнення з велосипедистом ОСОБА_1, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова № 646/12628/15-п від 22 жовтня 2015 року, дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення Правил дорожнього руху України з боку водія автомобілю ВАЗ-21103 ОСОБА_2, у зв'язку із чим його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф в розмірі 340 грн. / а. с. 9/. Вказана постанова суду набула законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди позивача ОСОБА_1В 19 вересня 2015 року було госпіталізовано до Харківської міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги, де він знаходився на стаціонарному лікуванні до 25 вересня 2015 року та йому було встановлено діагноз : струс головного мозку, ушиблена рана м»яких тканей лобної області справа, ушиблена рана спинки носа, ушиби м»яких тканей голови та обличчя / а. с. 8/.

У зв»язку із чим в період лікування позивачем було придбано медичних препаратів на загальну суму 3141 грн. 83 коп. / а. с. 6-7/.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В судовому засіданні позивач посилався на те, що його загальні витрати на придбання ліків, проведення операції, здійснення томографічних досліджень перевищили 9000 грн., однак доказів витрат в такій сумі судові не надав.

Тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 3141 грн. 83 коп., оскільки дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої позивач отримав тілесні ушкодження, сталася з вини відповідача ОСОБА_2

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає: 1). у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2). у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів; 3). у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4). приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При розгляді цього спору судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу було спричинено моральну шкоду, оскільки він отримав тілесні ушкодження, пережив нервовий стрес та фізичний біль, зазнав пошкодження обличчя, протягом певного часу знаходився на стаціонарному лікуванні, що призвело до моральних переживань та страждань, тому суд вважає за можливе частково задовольнити його вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Згідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею ї документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 3000 грн., що складає 6 % від заявлених ним позовних вимог в цій частині, суд вважає за необхідне пропорційно до розміру задоволених позовних вимог стягнути з відповідача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору, що буде складати 73 грн. 08 коп.

Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору за позов в частині відшкодування матеріальної шкоди в повному обсязі, оскільки по вказаній категорії справ мінімальний розмір судового збору на момент звернення позивача до суду складав 487 20 коп., що і було сплачено позивачем, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір саме в такому розмірі.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Оскільки згідно постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2015 року відповідача ОСОБА_2 було визнано винним в порушенні Правил дорожнього руху, що привело до дорожньо-транспортної пригоди, і вказана постанова суду набула законної сили, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на невинуватість ОСОБА_2 у цьому ДТП. Тому суд приходить до висновку, що саме ця особа повинна нести цивільну відповідальність за наслідки дорожньо-транспортної пригоди.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 61, 212, 214-215 ЦПК України, ст. ст. 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 3141 грн. 83 коп. (три тисячі сто сорок одну гривню вісімдесят три копійки).

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 3000 грн. (три тисячі гривень).

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп. та 73 грн. 08 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги .

Суддя В.А.Журавель