Справа № 135/104/13- ц Провадження № 22-ц/772/683/2016Головуючий в суді першої інстанції Задорожна Л. І.
Категорія 1Доповідач Луценко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого - Луценка В.В.,

суддів - Нікушина В.П., Сала Т.Б.

при секретарі - Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності, поділ спільного майна подружжя, виділ його в натурі та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ автомобіля, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Теплицького районного суду Вінницької області від 19 січня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 20.02.2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності, поділ спільного майна подружжя, виділ його в натурі та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ автомобіля.

В поданій до суду заяві ОСОБА_2 просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на спірне майно: житловий будинок АДРЕСА_1; земельну ділянку за тією ж адресою, площею 0,0941 га; автомобіль «KIA SPORTEGE 2.01», 2007 року випуску, д/н НОМЕР_1, що знаходиться у відповідача за адресою: АДРЕСА_2; нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_2; обладнання магазину за тією ж адресою; на земельну ділянку під та біля нежитлової будівлі (магазину) за тією ж адресою, в розмірі 1/6 частки спільної приватної власності, вважаючи, що відповідач може розпорядитися вказаним майном, яке належить сторонам на праві спільної сумісної власності, а тому невжиття цих заходів може унеможливити виконання рішення суду.

Ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 19 січня 2016 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову повернуто.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_2 оскаржує її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі зазначає, що ухвала не відповідає нормам матеріального та вимогам процесуального права, а тому просив її скасувати.

Заслухавши доповідача, пояснення та заперечення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про те, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1, 3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Повертаючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції помилково виходив з того, що вона не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, а саме: не зазначено який саме позов просить забезпечити ОСОБА_2; не вказано причин, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; не обґрунтовано необхідність застосування виду забезпечення позову - накладення арешту на майно; не вказано повної інформації про майно, яка могла б ідентифікувати його при виконанні ухвали. З такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

В заяві про забезпечення позову (а.с.9) вказаний номер справи 135/104/13-ц, який дозволяє ідентифікувати у якій саме справі потрібно забезпечити позов. Стаття 151 ЦПК України не передбачає обов'язку заявника вказувати позовні вимоги в заяві про забезпечення позову.

В заяві ОСОБА_2 зазначає, що існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, а саме, що відповідач відчужить спірне майно.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.20006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Крім того, суд не мав права покладати на заявника обов'язку надання відомостей про поточний державний номерний знак спірного автомобіля, враховуючи що зазначений автомобіль не перебуває у користування ОСОБА_2

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що ухвала Теплицького районного суду Вінницької області від 19 січня 2016 року в силі залишатися не може та підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для розгляду заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.303, 307, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Теплицького районного суду Вінницької області від 19 січня 2016 року скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для розгляду заяви про забезпечення позову.

Ухвала суду набуває законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому процесуальному руху справи.

Суддя-доповідач: _______ Луценко В.В.

Судді: _______ Нікушин В.П.

_______ Сало Т.Б.