Справа № 361/2742/16-ц
Провадження № 2/361/1900/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

/заочне/

20 вересня 2016 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Селезньової Т.В.,

при секретарі - Коваль А.В.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України в особі Броварської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС України, третя особа Відділ державної виконавчої служби Броварського МРУЮ Київської області, про скасування арешту нерухомого майна, -

встановив:

Позивач просить скасувати арешт квартири № 14, що знаходиться у будинку № 67 по вул. Короленка у м.Бровари Київської області, зареєстрований 03.08.2007р. Броварською міською державною нотаріальною конторою у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за № 5426708 на підставі ухвали Народного суду м.Бровари Київської області № б/н від 11.12.1997 р., та виключити ці відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 09.07.2015 р. померла її мати ОСОБА_2, після її смерті відкрилася спадщина, до складу спадщини увійшла вищезазначена квартира, вона як спадкоємець першої черги звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено, оскільки на підставі ухвали Народного суду м.Бровари Київської області № б/н від 11.12.1997 р. на квартиру накладено арешт. З метою з'ясування обставин, за яких було накладено арешт, позивачка звернулась до Броварського міськрайонного суду Київської області, у відповідь на звернення їй було видано вирок суду від 08.09.1997 р. у справі № 1-151/1997. З вироку суду позивачкою було встановлено, що 08.09.1997 р. її брата ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні злочину за ч.2 ст.142 КК України (1960 р.) і засуджено до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Він був зареєстрований на постійне місце проживання у спірній квартирі, але квартира братові ніколи не належала, вказане майно є спільною сумісною власністю їх батьків ОСОБА_4 і ОСОБА_2. На даний час брат помер, і спадщину після його смерті ніхто не приймав через відсутність спадкового майна. Наявність вказаного арешту створює їй перешкоди у реалізації спадкових прав після смерті матері.

Відповідач після надання часу для ознайомлення з матеріалами справи і позовом, в судове засідання повторно не з'явився, повідомлений належним чином, двічі, завчасно, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за його відсутності не подав, заперечень проти позову не подав, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив справу розглянути заочно, відповідно до ст.224 ЦПК України.

Третя особа в судове засідання уповноваженого представника не направила, через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи без участі уповноваженого представника відділу згідно заяви, також в заяві зазначено, що відділ не має принципових заперечень проти задоволення позову.

З ордеру № 266 від 08.02.1974 р., довідки про склад сім'ї встановлено, що на підставі рішення виконкому Броварської міської ради депутатів трудящих від 04.02.1974р. № 87 ОСОБА_4 отримав квартиру АДРЕСА_1. До складу родини ОСОБА_4, які з ним постійно проживали входили: ОСОБА_2 дружина, ОСОБА_5 дочка, ОСОБА_3 син.

З довідки Управління комунальної власності Броварської міської ради Київської області від 12.11.2014 р. встановлено, що на підставі наказу Фонду комунального майна № 1775 від 07.10.1998 р. квартира АДРЕСА_1 передана у власність внаслідок приватизації ОСОБА_4 і ОСОБА_2.

З свідоцтва про право власності на житло, встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належала ОСОБА_4 і ОСОБА_2 в рівних частках.

З свідоцтва про смерть встановлено, що 13.11.2006 р. ОСОБА_4 помер у м.Бровари Київської області.

З свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.08.2007 р. вбачається, що спадкоємцем всього майна ОСОБА_4, померлого 13.11.2006 р., є його дружина ОСОБА_2, спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_2, що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, записаного ДКП «Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації» у реєстрову Книгу за № 1-10661.

З витягу про реєстрацію права власності від 30.08.2007 р. № 15749799 встановлено, що 30.08.2007р. КП Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації» прийнято рішення про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2, на підставі свідоцтва про право на спадщину/ р.№ 1-4043/03.08.2007/ Броварська держнотконтора.

Таким чином, судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності спочатку ОСОБА_2 і ОСОБА_4, а після його смерті належала ОСОБА_2 (1/2 частка квартира належала на підставі свідоцтва про право власності, інша 1/2 частина - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після чоловіка ОСОБА_4, померлого 13.11.2006 р.).

З свідоцтва про смерть встановлено, що 09.07.2015 р. померла ОСОБА_2.

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, постанови державного нотаріуса Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_6 від 28.05.2016 р. вбачається, що 16.10.2015 р. було відкрито спадкову справу до майна ОСОБА_2, померлої 09.07.2015 р., спадщину після неї прийняла дочка ОСОБА_1. Згідно заяви ОСОБА_1 до складу спадкової маси увійшла квартира АДРЕСА_1. У видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1 відмовлено, оскільки вказана квартира перебуває під арештом згідно ухвали Народного суду м. Бровари від 11.12.1997р.

З витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів вбачається, що квартира АДРЕСА_3 належить на праві приватної власності ОСОБА_2, стосовно даної квартири існує обтяження арешт, зареєстрований 03.08.2007 р. реєстратором Броварською міською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: ухвала, б/н, 11.12.1997 р., Народний суд м.Бровари Київської області, власник: ОСОБА_3.

З метою з'ясування обставин, за яких було накладено арешт на належну матері квартиру, позивачка звернулась до Броварського міськрайонного суду Київської області. У відповідь на своє звернення позивачка дізналася, що в провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебувала кримінальна справа № 1-151/1997 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину за ч.2 ст. 142 КК України (1960 р.). Вироком суду від 08.09.1997 р. ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні злочину за ч.2 ст.142 КК України (1960 р.) і засуджено до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

З інформаційної довідки ВДВС Броварського міськрайонного управління юстиції від 30.03.2016 р. вбачається, що за відомостями бази даних Єдиного реєстру виконавчих проваджень, за яким боржником є ОСОБА_3 на виконанні у відділі станом на 30.03.2016 р. не перебувають відкриті виконавчі провадження.

З свідоцтва про смерть встановлено, що 17.06.2010 р. ОСОБА_3 помер.

Таким чином судом встановлено, що арешт на спірну квартиру був накладений з метою виконання вироку суду відносно ОСОБА_3, засудженого до позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна в частині конфіскації майна.

Також встановлено, що вказана квартира не належала на праві власності брату позивачки ОСОБА_3, в тому числі і станом на момент накладення арешту на належне йому майно.

Тому підстави для обтяження квартири АДРЕСА_3 були відсутні, оскільки дане майно засудженому не належало.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на зазначену квартиру, але наявність арешту створює позивачці перешкоди у реалізації її спадкових прав щодо вказаного майна.

Статтями 1216 та 1219 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи(спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, позивачка набула право звернення до суду з вказаним позовом, як спадкоємець померлого власника арештованого майна.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пуктом 3 ч.2 ст.16 ЦК України передбачено такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як припинення дії, яка порушує право.

Таким чином позивачка, як спадкоємиця ОСОБА_2 власниці майна на яке накладено арешт, прийняла спадщину у визначений законом строк і спосіб, але не може реалізувати свої спадкові праві, оскільки спадкове майно перебуває під арештом. Порушене право позивачки підлягає судовому захисту у вказаний нею спосіб, тобто шляхом зняття накладеного арешту на спадкове майно.

При таких обставинах суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в даній частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а обтяження (арешт) квартири № 14, що знаходиться у будинку № 67 по вул. Короленка у м.Бровари Київської області, накладений на підставі ухвали Народного суду м.Бровари Київської області № б/н від 11.12.1997 р. в порядку виконання вироку суду у справі № 1-151/1997, підлягає скасуванню. Позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Суд при розгляді даної цивільної справи, розглядаючи її в межах заявлених позовних вимог, зазначає, що судовому захисту підлягають лише не визнані, оспорювані чи порушені права позивача, доказів на підтвердження відмови у виключенні відомостей про арешт майна з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна позивачем не представлено, тому суд дійшов висновку, що такі вимоги заявлені передчасно.

Позовні вимоги в частині виключення відомостей про арешт майна з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна задоволенню в межах розгляду цивільної справи не підлягають, оскільки суд вирішує питання лише стосовно цивільних прав позивача. Натомість здійснення реєстраційних дій є наслідком і похідним від визнання цивільного (речового) права на майно. Позивачка не навела доказів того, що посадова особа або орган, на який покладено вказані реєстраційні функції, відмовляється від здійснення належних реєстраційних дій, а так само і доказів того, що права позивача порушені діями саме вказаного органу. Суд не вбачає підстав для покладення наперед на відповідний державний орган обовязку, який покладається на нього за законом. У разі порушення прав позивача у даному випадку він зможе їх захистити в порядку звернення до суду з відповідним позовом, але не в межах даної цивільної справи.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 3,16, 1216,1219 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково;

скасувати арешт квартири № 14, що знаходиться у будинку № 67 по вул. Короленка у м.Бровари Київської області, яка належала на праві власності ОСОБА_2, накладений на підставі ухвали Народного суду м.Бровари б/н від 11 грудня 1997 року;

в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, яку він може подати до суду протягом 10 днів з дня отримання копії рішення. За відсутності заяви про перегляд заочного рішення, після закінчення вказаного строку рішення набирає законної сили. Позивач може оскаржити рішення суду шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Т.В. Селезньова