Справа № 464/3533/16 Головуючий у 1 інстанції: Радченко Е.А.
Провадження № 22-ц/783/4770/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі: головуючого судді Берези В.І., суддів Бойко С.М., Копняк С.М., за участю секретаря судового засідання - Брикайло М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 8 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

встановила:

оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_2 . Вважає, що рішення прийняте з порушенням норм права, посилання суду на недоведеність вимог позивачки не відповідає дійсним обставинам справи. Відповідач пошкодила її вхідні двері, облила їх фарбою. Суд не взяв до уваги її заяву до Сихівського ВП ГУНП у Львівській області від 14.02.2016 року, де вона, позивач, вказувала що саме відповідач з співмешканцем пошкодили її двері та у цій заяві письмово про даний факт підтвердили свідки. Дії відповідачки щодо порушення громадського спокою носять систематичний характер, з приводу чого неодноразово зверталась в Сихівський відділ поліції. Їй заподіяна як матеріальна, так і моральна шкода.

Перевіривши у межах доводів апеляційної скарги та пред»явлених позовних вимог законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення позивача- апелянта, її представника, які апеляційну скаргу підтримали, у відсутності відповідача, яка повідомлена про розгляд справи, однак до суду не з»явилась, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 15.05.2013 року позивачка є власником квартири № 7 в багатоквартирному будинку № 11 по вул. Зубрівська в м. Львові. Відповідачка зареєстрована та мешкає за адресою: м. Львів, вул.Зубрівська, 11/15. Сторони є сусідами.

Окрім того, встановлено та доводиться матеріалами справи, що протягом березня-лютого 2016 року відповідачка неодноразово порушувала вимоги правил додержання тиші, за що її було притягнуто до адміністративної відповідальності. Ця обставина підтверджується повідомленнями Сихівського відділу поліції ГУНП України у Львівській області від 01.03.2016 року та від 01.04.2016 року, з яких вбачається, що з ОСОБА_3 було проведено профілактичну бесіду та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 182 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції вказав на недоведеність факту заподіяння шкоди ( пошкодження дверей ) саме відповідачем.

З висновком суду погоджується і колегія суддів.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, які особа зазнала, зокрема, у звязку із знищенням або пошкодженням речі. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї, а також у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини. За правилами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Отже, підставами для відшкодування збитків та моральної шкоди є неправомірні дії особи, наявність шкоди як наслідок цих неправомірних дій та вина особи, яка завдала шкоди.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті. В ст. 137 ЦПК України зазначено, що у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з вимогами ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

У відповідності з ч. 1, 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у сукупності.

Як видно з матеріалів справи, в якості доказів заподіяння позивачці майнової шкоди позивачкою надано її ж заяви до Сихівського ВП від 14.02.2016 року та від 15.02.2016 року, а також кошторис вартості ремонтних робіт по реставрації дверей, розроблений ПП «Домова служба». У заявах така стверджує про факт пошкодження дверей, окрім того заява підписана сусідами.

Відтак, суд першої інстанції вірно оцінив даний доказ як неналежний, мотивуючи тим, що звернення до правоохоронних органів не є доказом тих обставин, з приводу яких особа звертається до вказаних органів, та зазначив про те, що доказом викладених в зверненні обставин може бути документ, який ухвалено відповідним органом за результатами перевірки викладених в зверненні обставин, а оскільки таких не надано, а в повідомленнях Сихівського ВП від 01.03.2016 року та від 01.04.2016 року зазначено, що викладені позивачкою обставини знайшли своє підтвердження лише частково, прийшов до висновку про недоведеність заподіяння шкоди.

Висновок суду є вірним, оскільки у вищезазначеному повідомленні міститься посилання про притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності за ст. 182 КУпАП, та підтверджено лише обставини щодо порушення правил з дотримання тиші.

Суд вірно звернув увагу на відсутність клопотань сторони позивача про допит свідків, та відсутність інших належних та допустимих доказів щодо факту виявлених пошкоджень (шкоди).

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Рішення суду відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для її задоволення немає. Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ч.1 ст.307, ст.308, ст.ст. 313-319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 8 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Береза В.І.

Судді: Бойко С.М.

ОСОБА_4