Дата документу 26.08.2016
Справа № 334/5395/16-ц
Провадження № 2-о/334/181/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2016року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого - Махіборода Н.О.,

при секретарі - Кузьменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду міста Запоріжжя справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті /зацікавлена особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції/

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті її батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Донецьк від «Атеросклеротической болезни сердца».

Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України 17.03.2015р. /постанова № 254- VIII/.

Встановлення факту смерті необхідно їй для оформлення документів в УПФУ.

У судове засідання заявник не з'явилася, просить розглянути справу за її відсутність.

Суд, оглянувши матеріали справи, вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.1, 2 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Пунктом 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого.

Судом встановлено, що батько ОСОБА_1 - ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть від «09» серпня 2016 року НОМЕР_1, довідкою про причину смерті від 04.08.2016 року та Лікарським свідоцтвом про смерть №2356 від 04.08.2016 року.

Відповідно ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Частинами 2, 3, 4 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Відповідно до ст.17 ч.1 цього ж Закону, у разі порушення його положень цього Закону, державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Заявник ОСОБА_1 та її батько - ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянами України, що підтверджується їх паспортними даними /а.с.6,10-11/. З 13.11.2014р. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, як пенсіонер, був поставлений на облік в м.Краскоармейськ, Донецької області, як особа, що переміщена з тимчасово окупованої території України /а.с.15-16/ для отримання пенсії/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 2356 від 04.08.2016 року, виданим РБСМЄ /а.с.4/ та свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 в Кировському районі м.Донецьк /а.с.7/.

Згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтвом про смерть, які видані на тимчасово окупованій території України, є недійсними, відтак вказана обставина унеможливлює отримання родичам померлого свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України, тому, з метою захисту законних прав та інтересів громадянки України ОСОБА_1, необхідно встановити факт смерті її батька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України - в м.Донецьк, т.я. встановлення цього факту необхідно для звернення до УПФУ.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10,11,60,208, 209, 212-215, 234, 256-259 ЦПК України, ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 - задовольнити.

Встановити той факт, що ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 на х.Курганний, Аполонського району, Ставропольського краю, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в Кировському районі міста Донецьк.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

СУДДЯ: