ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2016 року м. Фастів

Суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулова Н.А., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та у їх вихованні, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року позивач звернувся до Фастівського міськрайонного суду із даним позовом.

Відповідно до п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч. 2, ч.4, ч. 5 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити: ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Між тим, вказана заява не відповідає вказаним вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів позову позивач вказує, що відповідач ОСОБА_3 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Однак, на підтвердження того, що відповідач з малолітніми дітьми дійсно проживає за вищевказаною адресою, не надає суду жодного доказу.

Частиною 1 Статті 158 Сімейного кодексу України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

В прохальній частині позивач просить суд зобовязати ОСОБА_2 усунути перешкоди у його спілкуванні з синами та визначити способи участі позивача у вихованні дітей. Проте, до матеріалів справи позивачем не додано жодного доказу на підтвердження, звернення до органу опіки та піклування із відповідною заявою, або доказу того, що є відповідне рішення органу опіки та піклування про визначення способу участі у вихованні дітей та спілкування з ними, а відповідач його не виконує.

Крім того, позивачем не викладено обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Також, в матеріалах справи відсутня копія паспорта чи інший будь-який документ, що засвідчував би особу позивача.

Разом з тим, відсутній документ, що підтверджує сплату судового збору чи звільнення від його сплати.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору для фізичної особи за подачу позовної заяви немайнового та майнового характеру характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року зазначено, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

У відповідності з ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 119, 121, ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та у їх вихованні залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, а саме 5 (пять) днів з дня отримання останнім копії ухвали.

Розяснити позивачу, що у разі не усунення недоліків у встановлені строки, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ