Справа № 212/9878/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 березня 2016 року м. Кривого Рогу Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді: Водоп'янова С.М., без участі секретаря судового засідання та без фіксації судового процесу технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою:

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Головне управління державної міграційної служби в Дніпропетровській області, про усунення перешкод в користуванні власністю, визнання громадянина таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття його з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Головне управління державної міграційної служби в Дніпропетровській області, про усунення перешкод в користуванні власністю, визнання громадянина таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття його з реєстраційного обліку.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначила, що вона разом зі своїм недієздатним сином ОСОБА_6, опікуном якого вона є, донькою ОСОБА_4 та онукою ОСОБА_5 є власниками квартири АДРЕСА_1, яка належить їм на праві спільної часткової власності.

У вказаній квартирі вона на прохання відповідача в справі зареєструвала його, однак з вересня 2014 року по теперішній час відповідач в справі в квартирі не проживає без поважних причин, комунальні платежі за користування квартирою не сплачує, тоді як вона є пенсіонеркою й утримує недієздатного сина й не має можливості нести комунальні витрати ще й за відповідача в справі.

У зв'язку з чим, вона просить суд усунути перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 та визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування вказаною квартирою та примусово зняти його з реєстраційного обліку в ній.

У судове засідання позивачка ОСОБА_2 надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати у її відсутність згідно до ст. 197 ЦПК України, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений у порядку, встановленому ч.9 ст. 74 ЦПК України, через оголошення у пресі - газета «Вісті Придніпров'я» від 25.02.2016 року № 13 (1712).

Представник третьої особи Головного управління державної міграційної служби в Дніпропетровській області надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, своїм правом на участь в судовому засіданні не скористались, будь-яких письмових пояснень суду не надали.

Зі згоди позивачки у справі, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалив постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Оскільки справа розглядається за відсутності сторін, то у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 3504 від 07.07.1999 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.02.2005 року.

Згідно довідки № 3 від 06.11.2015 року Криворізької об'єднаної міської довідково-інформаційної служби «НОВА-КОМ», погодженої ТОВ «Житлокомцентр» за адресою: АДРЕСА_1 значаться зареєстрованими: позивачка ОСОБА_2 , її син - ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_3.

Також судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 постійно проживає у спірній квартирі, утримує житло, сплачує комунальні послуги за себе, свого недієздатного сина ОСОБА_6, опікуном якого вона є, та відповідача в справі, ніяких перешкод у користуванні житловим приміщенням відповідачу в справі не створювала та не чинила, в той час, як відповідач ОСОБА_3 в квартирі з вересня 2014 року по теперішній час не проживає, що підтверджується підписами сусідів в акті від 06.07.2015 року, завіреного ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР».

В зв'язку з реєстрацією відповідача в справі на спірній житловій площі, на нього нараховуються комунальні платежі, які вимушена платити позивачка у справі, що негативно впливає на її матеріальний стан й відповідно порушує її права як власника, щодо користування, володіння та розпорядження квартирою.

Отже, встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з права власника вимагати усунення перешкод у здійсненні свого права власності, та які регулюють порядок користування житлом та втрати цього права членом сім'ї власника житла.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

На думку суду, позивачкою у справі надано достатній обсяг доказів, які підтверджують, що відповідач ОСОБА_3, який відповідно до ч. 4 ст. 156, ч. 2 ст. 64 ЖК України має статус члена сім'ї власника квартири, не проживає в спірній квартирі більше одного року без поважних причин, не приймає участі у витратах з утримання житла, створюючи таким чином перешкоди ОСОБА_2 як власнику житла у користуванні ним, чим відповідно порушує її майнове право, яке підлягає захисту судом у спосіб, обраний позивачкою, шляхом усунення перешкод у користуванні правом власності - визнання відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Оскільки у відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місце проживання» зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, то підлягають задоволенню й вимоги позивачки про зняття ОСОБА_3 з реєстраційного обліку в квартирі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, ч.4 ст. 174, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 64, 156 ЖК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Головне управління державної міграційної служби в Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні власністю, визнання громадянина таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття його з реєстраційного обліку - задовольнити повністю.

Усунути ОСОБА_2 перешкоди в користуванні власністю та визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Зняти ОСОБА_3 з реєстраційного обліку квартири АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання ним копії цього рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С. М. Водоп"янов