Провадження 2/235/2397/16
Справа №235/5244/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29 вересня 2016 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі : головуючого судді Хмельової С.М.

за участю: секретаря судового засідання Соловйової М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду № 7 м. Покровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,-

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 19 березня 2005 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Фактичні шлюбні відносини між нею і відповідачем припинені з лютого 2008 року. Спільне господарство не ведеться. 12 червня 2008 року, у зв'язку з неможливістю сумісного проживання, шлюб було розірвано.

Вона є власником будинку за адресою АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу будинку від 28 травня 2005 року.

Відповідач не мешкає у вказаному будинку з лютого 2008 року, що підтверджується актом з місця проживання. У зв'язку з наведеним вважає, що є всі підстави для визнання відповідача таким що втратив право на користування жилим приміщенням. У зв'язку з тим, що відповідач значиться зареєстрованим у будинку то кошти за комунальні послуги також нараховуються і на нього, але він відмовляється за ними платити. Також позивачка не може оформити субсидію на оплату комунальних послуг. Оскільки відповідач не виявляє бажання повернутися до будинку, в якому він значиться зареєстрованим, не проживає в спірному будинку без поважних причин, не робить платежів за комунальні послуги, не приймає участі в ремонті та утриманні будинку, то це свідчить про те, що він втратив . інтерес до даного житлового приміщення.

Таким чином, наведені обставини вказують на те, що відповідач не виявляє наміру і бажання повертатися до будинку і тому позивачка змушена звернутися до суду з цим позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням у вказаному будинку за вищевказаною адресою. Перешкод для проживання відповідачу у вказаному будинку вона не чинила. Позивачка просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1

Позивачка до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач до судового засідання не з'явився по невідомій суду причині, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином.

Частина 1 статті 224 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 8 розділу ІІІ ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно договору купівлі-продажу від 28.05.2005 року ОСОБА_3 придбала будинок АДРЕСА_1 (а.с.6). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.05.2006 року будинок зареєстрований за ОСОБА_3 (а.с.7).

ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 19.03.2005 року (а.с.8). Розірвано шлюб 12.06.2008 року (а.с.9). ОСОБА_3 11.11.2011 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_5, прізвище дружини після ест рації шлюбу - ОСОБА_5 (а.с.10).

Відповідно до акту від 4 серпня 2016 року складеного головою квартального комітету № 13 за участю сусідів, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, однак в період з лютого 2008 року по теперішній час за вказаною адресою не мешкає (а.с.11).

Відповідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна може вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За ч.1 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником житлового будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу

державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає у будинку понад один рік, право власності зареєстровано на позивачку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, підлягають задоволенню.

За таких обставин, відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1

З відповідачів на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір.

Керуючись ст. ст.10, 15, 60, 88, 213-215, 224 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

В судовому засіданні 29 вересня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено протягом п'яти днів.

Суддя