Справа № 520/6438/16-ц
Провадження № 2/520/3498/16
Київський районний суд м. Одеси
У складі судді Калашнікової О.І.
При секретарі Шеховцевої О.В.
Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
Публічного Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором кредиту та про звернення стягнення на предмет іпотеки,
Відповідачі до суду не з»являються, про час та місце слухання справи сповіщались судом неодноразово відповідно до вимог ст.74 ЦПК України за місцем реєстрації судові повістки повернуті з відміткою « за закінченням терміну зберігання». За згодою позивачевої сторони суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Суд вивчив матеріали по справі і встановив наступне:
Одночасно з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором Банк виклав в позові вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_2, що належить на праві власності «Позичальнику» і передана ним в іпотеку банку на забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором. Позивач вимагає визначити початкову ціну предмету іпотеки для його подальшої реалізації на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб»єктом оціночної діяльності під час проведення виконавчих дій. В позові Банком викладена вимога про виселення ОСОБА_1 та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1. Судові витрати банк вимагає віднести на рахунок відповідачів.
На підтвердження позовних вимог Банк посилався на такі докази: кредитний договір від 09.10.2007 року з графіком погашення кредиту і додатковою угодою від 07.12.2011 року, виписка з особового рахунку позичальника, заява на видачу готівки,договори поруки, іпотечний договір, розрахунки за основним боргом, по відсотках за користування кредитами, пені за порушення умов договору, статутні документи банку, досудова вимога банку на адресу позичальника і поручителів .
При вищевикладених обставинах суд вважає позов банку підлягаючим частковому задоволенню з таких підстав:
Відповідно до вимог ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Щодо вимог Банку в частині звернення стягнення на предмет іпотеки.
У п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року зазначено, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи Іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні Іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).
Разом з тим, в п.42 цієї Постанови вказано, що суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором.
Верховний Суд України в постанові від 4 вересня 2013 року у справі №6-73цс13 зазначив «суди повинні мати на увазі, що наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно. Разом із тим задоволення подібних позовних вимог можливе лише у разі, коли суду надані беззаперечні докази того, що попередні заходи не призвели до належного виконання зобовязання.
З огляду на викладене вимоги банку в частині звернення стягнення на іпотечне майно не підлягають задоволенню. Вимоги в частині виселення є похідними від вимог про звернення на іпотечне майно, тому також не підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У даному випадку це судовий збір у сумі 6363,55 грн, який підлягає стягненню з відповідачів в рівних частках з кожного 2121,18 грн
Керуючись ст.213,214,215 ЦПК України, суд
Позов Публічного Акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір у розмірі 2121 грн 18 коп
. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір у розмірі 2121 грн 18 коп
. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір у розмірі 2121 грн 18 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено в Одеський апеляційний суд через Київський райсуд м.Одеси протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за заявою відповідача, наданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Калашнікова О. І.