Справа 206/3022/16-ц
Провадження 2-о/206/371/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" червня 2016 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого, судді Сухорукова А.О.,

народні засідателі: Чернишова Л.М.,

Жежкунець В.М.,

при секретарі Сядро Г.Г.,

за участю прокурора Лихолат Д.Б.,

за участю адвоката Маркело Л.В.,

представника заявника, лікаря-психіатра Корінь М.Г.,

розглянувши у відкритому виїзному судовому засіданні у м.Дніпропетровську цивільну справу окремого провадження за заявою Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради, заінтересована особа - ОСОБА_4, про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку,

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_4, 1976р.н., яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1

Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 28.05.2016р. о 21 год. 30 хв. ОСОБА_4 була госпіталізована до психіатричного стаціонару.

За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах.

ОСОБА_4 письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою.

В судовому засіданні представник заявника Корінь М.Г. підтримала вимоги заяви та просила задовольнити. Пояснила, що заінтересована особа вже в третє госпіталізована до лікарні. Вона поводила себе неадекватно в школі. Вимагала госпіталізувати її чоловіка, бо це він хворий. Хотіла вийти на двір у білизна. Не пускала на вулицю дитину, казала, якщо він піде помре дідусь.

Заінтересована особа ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення заяви та просила відмовити. Пояснила, що згодна лікуватися вдома, а не в лікарні. Дійсно хотіла, щоб її чоловік також полікувався, оскільки у нього психічні захворювання по спадковій лінії. Вона підробляє, займаючись з дітьми.

Захисник Маркело Л.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви і просив відмовити.

Прокурор Лихолат Б.Д. підтримав заяву та просив задовольнити.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що він чоловік ОСОБА_4 Вважає, що їй потрібно лікуватися в лікарні. Вона себе неадекватно поводить, підозрює людей. Ліки вона не приймає, тільки як їй стало гірше приймала за умови, що і він буде їх пити. 27.05.2016 року вони збиралися на останній дзвінок до сина, дружина була дуже повільна, довго збирала сина. Потім у школі зайшла у клас і не могла нічого сказати, просто стояла і дивилася. Пішла до магазину і сиділа там чекала сина зі школи не йшла додому. Вона сама попросила викликати швидку. Конфліктів у них не має, вона не агресивна, займається дітьми і заробляє 60 грн. два рази за два тижні. Вона тратить усі гроші, купує дитині пельмені.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, захисника, допитавши свідка суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

В судовому засіданні було встановлено, що 28.05.2016р. о 21 год.30 хв. ОСОБА_4 була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням фельдшера Малишко лікарні КЗ „ОЦЕМД та МК" ДОР.

При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора роздратована, не взнає своїх рідних, в незнайомих людях взнає родичів. Не спить.

ОСОБА_4 було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром.

Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах.

Разом з тим, в судовому засіданні заінтересована особа пояснила, що здатна сама себе обслуговувати, не несе небезпеку для себе і оточуючих. В момент надання пояснень, не виявляла явної неадекватності, поводила себе спокійно, чітко висловлювала свою думку.

В судовому засіданні не підтвердилася та обставина, що ОСОБА_4 безпорадна і не здатна самостійно задовольнити основні свої життєві потреби.

Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, оскільки передбачених ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» підстав для її примусової госпіталізації не вбачається.

керуючись ст.ст. 14, 16 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 4-8, 10, 11, 18, 57 - 60, 130, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» ДОР про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку стосовно ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий, суддя: А.О. Сухоруков

Народні засідателі: Л.М. Чернишова

В.М. Жежкунець