Справа № 336/1026/16-Ц
Провадження № 2/336/1122/2016
У Х В А Л А

про забезпечення позову

16 березня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Кляшторний В.С., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та штрафних санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищевказаною заяву, в якій просить вжити заходи по забезпеченню позову, шляхом накладення арешту на 47/300 часток житлового будинку в м. Запоріжжя по вул.. Звільнена, 132, які належать на праві власності відповідачці ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, 4500 посвідченого 27.08.2004 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 Своє клопотання мотивує тим, що ціна позову є значною, її обґрунтованість підтверджена належними доказами. Протягом року з часу, коли відповідачка мала виконати своє зобовязання за договором позики, жодної дії, направленої на добровільне погашення заборгованості, нею вчинено не було, тому в подальшому відповідачка може вжити заходи по приховуванню належного їй майна, аж до його реалізації чи дарування.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання позивачки підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України: суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, ч. 3 ст. 151 ЦПК передбачає, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами.

Враховуючи усі обставини по справі, суд, вирішуючи питання про забезпечення позову приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позовних вимог може зробити неможливим в майбутньому виконання рішення суду, враховуючи те, що майно, яке на даний час перебуває у власності відповідачки у майбутньому, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду та у звязку з тим, що відповідачка може продати таке майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходів по забезпеченню позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та штрафних санкцій, шляхом накладення арешту на 47/300 часток житлового будинку в м. Запоріжжя по вул.. Звільнена, 132, які належать на праві власності відповідачці ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1, зареєстрована: 69071, м. Запоріжжя, вул.. Звільнена, 132) на підставі договору купівлі-продажу, 4500, посвідченого 27.08.2004 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3

Копію ухвали направити позивачу, для звернення до відповідних компетентних органів.

Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя: В.С. Кляшторний