Справа № 274/2635/16-ц
Провадження № 2-о/0274/67/16
РІШЕННЯ

Іменем України

07.06.2016 м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого - судді Хуторної І.Ю.,

з участю секретаря Павліченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бердичеві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Рейська сільська рада Бердичівського району про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просить встановити факт його проживання однією сім'єю з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2005 р. до дня її смерті - 13.10.2015 року.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_3 зазначив, що 13.10.2015 р. померла ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі на земельну частку (пай). Вважаючи себе спадкоємцем за законом четвертої черги, він спадщину прийняв, звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою. У видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено через відсутність документів, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем. З ОСОБА_2 заявник не перебував у родинних відносинах, однак проживав однією сімєю з 2005 року. Він купував для ОСОБА_2 необхідні ліки та продукти, виконував хатню роботу та допомагав по господарству, обробляв город. З часом, в міру своїх фізичних можливостей, виконував необхідний поточний ремонт будинку, огорожі. Під час спільного проживання зі спадкодавцем виявляв турботу та піклування про неї. За власні кошти здійснив поховання ОСОБА_2

У судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав. Пояснив, що 2005 року, після смерті чоловіка ОСОБА_2, на її прохання, він став проживати з нею. Його батьки та ОСОБА_4 товаришували. ОСОБА_4 мала його за сина. Вона купувала йому все необхідне до шкоди, давала гроші. У подальшому, вони з ОСОБА_4 мали спільний бюджет, за спільні кошти купували продукти, ліки, він доглядав господарство, обробляв присадибну земельну ділянку. Крім нього, на спадщину ніхто не претендує.

Представник заявника ОСОБА_5 вимоги заяви підтримала, з підстав вказаних у заяві.

Представник заінтересованої особи Рейської сільської ради у судове засідання не зявився, до суду сільський голова спрямував заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла 13 жовтня 2015 року ( а.с.10)

З матеріалів спадкової справи до майна померлої ОСОБА_2 вбачається, що крім заявника, із заявою про прийняття спадщини після померлої ніхто не звертався. Відомості про інших осіб, які претендують на спадщину відсутні.

Відповідно до довідки Рейської сільської ради від 14.04.2016, на день смерті ОСОБА_2, яка була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, був зареєстрований ОСОБА_1, який не являється їй родичем (а.с. 11).

Статтею 1264 Цивільного кодексу України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини другої статті 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки (частина друга статті 3 СК України).

З копії паспорта заявника вбачається, що з 26 жовтня 2010 року його зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 7).

Квитанцією про придбання ритуальних товарів, доданої до заяви від 13.10.2015 доводиться факт поховання заявником ОСОБА_2 ( а.с .12).

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, сусіди заявника, суду кожна показали, що ОСОБА_2 та батьки заявника товаришували. Після смерті чоловіка ОСОБА_4, з 2005 року і до її смерті, ОСОБА_1 проживав разом з нею. ОСОБА_4 мала ОСОБА_1 за сина, готувала їсти, забезпечувала необхідним. Юрій в свою чергу, у подальшому піклувався про неї, купував ліки, доглядав за нею. Він допомагав по господарству, проводив ремонти, обробляв земельну ділянку. Вони проживали однією сімєю.

Свідок ОСОБА_8, суду показала, що вона з ОСОБА_1 знайома близько пяти років, вона обробляє змелену ділянку, що розташована поруч з будинком ОСОБА_4. Вона бачила постійно, як ОСОБА_1 допомагав по господарству ОСОБА_4, ставив огорожу, робив ремонт.

Свідок ОСОБА_9, співробітник заявника, суду показав, що йому відомо, що ОСОБА_1 проживав з ОСОБА_4 з 2005 року і до дня її смерті. Юрії здійснював її поховання. У них були добрі відносини. Юрій купував все необхідне додому, в тому числі продукти та ліки; допомагав по господарству; обробляв присадибну земельну ділянку.

Таким чином, дослідженими у судовому засіданні доказами доведено факт проживання заявника з ОСОБА_2 однією сімєю з 2005 року, оскільки з того часу вони спільно проживали, мали взаємні права та обовязки, щодо догляду, були повязані спальним побутом, оскільки мали спільний бюджет та вели спільне господарство.

Тому, з метою захисту спадкових прав заявника, зважаючи, що факт проживання однією сімєю понад пять років в інший спосіб встановити неможливо, даний факт слід встановити судовим рішенням.

Керуючись статтями 212-215, 256 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 однією сім'єю з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 з 2005 року до дня її смерті 13 жовтня 2015 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.Ю. Хуторна