Справа № 309/462/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

31 серпня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої Боднар О.В.,

суддів Куштана Б.П., Ігнатюка Б.Ю.,

за участю секретаря Терпай С.М.,

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою головного державного виконавця Хустського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області ОСОБА_2 на ухвалу Хустського районного суду від 30 травня 2016 року справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, -

у с т а н о в и л а :

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою, в якій просила:

-визнати незаконною бездіяльність відділу ДВС Хустського РУЮ в особі головного державного виконавця Калинича М.М. щодо відмови у відкритті виконавчого провадження за оригіналом дублікату виконавчого листа № 2-1/2010 від 21 січня 2016 року,

-визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця відділу ДВС Хустського РУЮ про відмову у відкритті виконавчого провадження (ВП № 50033388) від 03 лютого 2016 року,

-зобовязати відділ ДВС Хустського РУЮ відкрити виконавче провадження за вказаним дублікатом виконавчого листа.

Зазначала, що оригінал виконавчого документа був втрачений не з її вини, під час повернення його відділом ДВС до суду без виконання.

Ухвалою Хустського районного суду від 26 лютого 2015 року було постановлено видати їй дублікат виконавчого листа та поновлено строк для предявлення його до виконання. Проте внаслідок оскарження цієї ухвали боржником та її представником дане питання тривалий час перебувало на розгляді суду та було вирішено 04 листопада 2015 року.

Також вважає, що державний виконавець не мав права поновляти чи відкривати виконавче провадження без наявності встановленого законом виконавчого документа. Вона не повинна була оскаржувати постанову державного виконавця про закриття виконавчого провадження, відкритого без виконавчого документа.

Ухвалою Хустського районного суду від 30 травня 2016 року (а.с. 44-47) скаргу задоволено частково.

Визнано незаконною бездіяльність головного державного виконавця відділу ДВС Хустського РУЮ ОСОБА_2 щодо відмови у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) за дублікатом виконавчого листа № 2-1/2010 від 21 січня 2016 року.

Скасовано постанову головного державного виконавця відділу ДВС Хустського РУЮ ОСОБА_2 про відмову у відкритті виконавчого провадження (ВП № 50033388) від 03 лютого 2016 року з примусового виконання дублікату зазначеного виконавчого листа.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі (а.с. 51-57) головний державний виконавець Калинич М.М. просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як незаконну та необґрунтовану, постановлену при неповному зясуванні судом обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, та постановити ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Також просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали Хустського районного суду від 30 травня 2016 року.

Зазначає, що оскільки постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 03 грудня 2014 року не скасована у державного виконавця відсутні підстави для прийняття до виконання дублікату виконавчого листа, виданого Хустським районним судом 21 січня 2016 року .

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 04 липня 2016 року (а.с. 72-73) поновлено державному виконавцю строк апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України справу розглянуто за відсутності державаного виконавця, належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи. Клопотання державного виконавця Калинича М.М. від 31 серпня 2016 року про відкладення розгляду справи, судом відхилено, оскільки зазначені ним причини неможливості явки в судове засідання є неповажними та не підтвердженими жодними доказами.

Розглянувши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд визнав, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконання рішення Хустського районного суду від 24 березня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про реальний розподіл будинку та надвірних споруд, яке набрало законної сили 23 грудня 2011 року, судом 19 січня 2012 року було видано виконавчий лист.

Виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа перебувало на виконанні у відділі ДВС Хустського РУЮ та було закінчено постановою державного виконавця від 18 вересня 2013 року на підставі п.11 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначена постанова була скасована ухвалою Хустського районного суду від 08 листопада 2013 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 06 лютого 2014 року, у звязку з чим відповідно до ч.1 ст.51 Закону України «Про виконавче провадження», 14 квітня 2014 року державним виконавцем було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження.

05 травня 2014 року до відділу ДВС Хустським районним судом було направлено виконавчий лист, який, як зазначив державний виконавець у своїх запереченнях на скаргу, не був оригіналом, оскільки не містив відмітки про часткове виконання рішення суду. Також це не був дублікат виконавчого листа.

Станом на 03 грудня 2014 року до відділу ДВС не надходив виконавчий лист, по якому державним виконавцем здійснювалися виконавчі дії, тому відповідно до п.13 ч.1 ст.49, ч.4 ст.51 Закону у звязку з непредявленням виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у тримісячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження 03 грудня 2014 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою Хустського районного суду від 04 листопада 2015 року (а.с. 9), залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 23 грудня 2015 року (а.с. 39-41) постановлено видати ОСОБА_1 дублікат виконавчого листа та поновлено пропущений строк для предявлення його до виконання.

Отже, строк предявлення виконавчого документа до виконання було поновлено, і такий строк визначено законом.

Дублікат виконавчого листа було видано Хустським районним судом 21 січня 2016 року.

Постановою головного державного виконавця відділу ДВС Хустського РУЮ ОСОБА_2 від 03 березня 2016 року (а.с. 7) було відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання дубліката виконавчого листа № 2-1/2010, виданого 21 січня 2016 року Хустським районним судом.

Частиною 1 ст. 14 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Також у п. 9 ч. 3 ст. 124 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Обставини, встановлені під час розгляду справи про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для предявлення його до виконання, відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України мають преюдиційне значення при вирішенні даної справи. Зокрема, судами першої та апеляційної інстанції було встановлено, що виконавчий лист було втрачено при пересилці, за відсутності вини стягувача ОСОБА_1

Також матеріали справи не містять належних доказів отримання стягувачем ОСОБА_1 постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 13 грудня 2014 року.З боку ОСОБА_1 при предявленні такого виконавчого документа до виконання, не було якихось невиправданих процесуальних зволікань.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист був втрачений при листуванні, є виконаним лише частково та не втратив законної сили.

У ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження передбачені ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, відповідно до п.8 вказаної норми, на яку посилається державний виконавець в оскаржуваній постанові, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Відсутність правових підстав для прийняття до виконання дублікату виконавчого листа № 2-1/2010, виданого Хустським районним судом 21 січня 2016 року державний виконавець обґрунтовує в постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження від 03 березня 2106 року. Зокрема, вказує на наявність не скасованої постанови державного виконавця від 03 грудня 2014 року про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Проте державний виконавець залишив поза увагою те, що, як уже зазначалося, ухвалою Хустського районного суду від 04 листопада 2015 року (а.с. 9), залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 23 грудня 2015 року (а.с. 39-41) було постановлено видати ОСОБА_1 дублікат виконавчого листа та поновлено пропущений строк для предявлення його до виконання.

Наявність вказаної ухвали і є тим передбаченим ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» випадком, коли виконавче провадження повинно бути розпочате знову.

Постановляючи ухвалу суд першої інстанції повно та всебічно зясував обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, взяв до уваги те, що державний виконавець у своїй постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження не навів обставин, які прямо передбачені законодавством та які виключають можливість здійснення виконавчого провадження та обґрунтовано дійшов висновку про часткове задоволення скарги. Також правильним є висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимоги скарги про зобовязання державного виконавця відділу ДВС відкрити виконавче провадження, оскільки питання про відкриття провадження за виконавчим документом відноситься до компетенції та повноважень відділу ДВС.

Інших доводів, які можуть бути підставою для скасування або зміни ухвали суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

За таких обставин, підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 313-315, 383-387 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу головного державного виконавця Хустського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Хустського районного суду від 30 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

с у д д і :

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7