Справа № 755/5025/16-ц
УХВАЛА

іменем України

"14" червня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Гончарука В.П.

з секретарем Красновою І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Представник позивача та відповідач у судове засідання не з'явилися, хоча про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином.

На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Неявка сторін не перешкоджає розгляду справи.

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі, у зв'язку з тим, що даний спір було вирішено.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 24 грудня 2013 року, яке ухвалене в межах розгляду цивільної справи у справі №755/21526/13-ц, позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Присуджено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» суму заборгованість за кредитним договором №б/н від 20 квітня 2006 року в розмірі 38846 грн. 18 коп. та судовий збір у розмірі 388 грн. 46 коп., а всього 39234 грн. 64 коп.(а.с.34-36)

09 грудня 2014 року Апеляційним судом міста Києва ухвалено рішення, яким апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 24 грудня 2013 року скасоване та ухвалене нове рішення. В позові ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 195 грн. (а.с.37-38)

Як встановлено судом апеляційної інстанції у мотивувальній часині рішення: «З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не став сплачувати платежі з лютого 2009 року. Строк дії картки закінчився 06.06.2009 року. Таким чином строк позовної давності сплинув в червні 2012 року. З позовом до суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості Банк звернувся лише у вересні 2013 року, тобто після спливу строку позовної давності.

Колегія суддів вважає, що подача Сік орським І.С. 23.07.2014 року заяви про визнання боргу не перериває строк позовної давності, оскільки подана після спливу строку позовної давності».

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2015 року, закрито провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на підставі п.2 ч.1 ст.205 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 14 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Зміст ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України не містить жодних застережень, які б надавали можливість за тих чи інших умов не виконувати судові рішення, які набрали законної сили. Зазначена норма Закону має імперативний характер і довільному та розширеному тлумаченню не підлягає.

Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі являється актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду ухвалене або постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Отже, на підставі вище викладеного суд дійшов висновку, що провадження у справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає закриттю., оскільки на час звернення Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» з даними позовом до суду, набрало законної сили рішення Апеляційного суду міста Києва від 09 грудня 2014 року, яким відмовлено у задоволені позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, що свідчить про те, що спір між тими ж самими сторонами та той самий предмет вирішено судом, а також відповідно до ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2015 року, провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрито, на підставі п.2 ч.1 ст.205 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Провадження у цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - закрити.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна карга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя