КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Провадження № 4-с/552/42/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2016 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді Турченко Т.В.

При секретарі Рибальченко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві скаргу Полтавської міської ради на дії державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

16 вересня 2016 року до суду звернулася Полтавська міська рада зі скаргою на дії державного виконавця, мотивуючи її тим, що 15.08.2016 року державним виконавцем Київського ВДВС міста ГТУЮ в Полтавській області ОСОБА_1 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/552/75/13, виданого Київським районним судом м.Полтави 11.03.2014 року про зобовязання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знести за власний рахунок обєкт самочинного будівництва добудови до квартири АДРЕСА_1 та звільнити земельну ділянку. Вважають, що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» і підлягає скасуванню. Так як державний виконавець зобовязаний був вжити передбачені Законом заходи примусового виконання рішення, неупереджено, своєчасного і в повному обсязі вчинити виконавчі дії, чого не було зроблено державним виконавцем, просили суд визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Київського ВДВС міста ГТУЮ в Полтавській області ОСОБА_4 від 15.08.2016 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/552/75/13, виданого Київським районним судом м.Полтави 11.03.2014 року про зобовязання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знести за власний рахунок обєкт самочинного будівництва добудови до квартири АДРЕСА_1 та звільнити земельну ділянку.

В судовому засіданні представник Полтавської міської ради ОСОБА_5 скаргу підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник Київського ВДВС міста Полтави ГТУЮ в Полтавській області за дорученням ОСОБА_6 в судовому засідання заперечувала щодо предявленої скарги, просила відмовити за безпідставністю, оскільки державним виконавцем всі дії були вчинені відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні зацікавлена особа ОСОБА_7 в задоволенні скарги просив відмовити за безпідставністю.

Суд, заслухавши думку представника скаржника ОСОБА_5, представника Київського ВДВС міста Полтави ГТУЮ в Полтавській області за дорученням ОСОБА_6, зацікавленої особи ОСОБА_7, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м.Полтави перебувала цивільна справа за позовом Полтавської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про знесення самочинного будівництва.

18.03.2013 року рішенням Київського районного суду м.Полтави позовні вимоги задоволено, зобовязано ОСОБА_8 та ОСОБА_3 знести за власний рахунок обєкт самочинного будівництва добудову до квартири АДРЕСА_1 та звільнити земельну ділянку.

На підставі вищевказаного рішення, а саме 11.03.2014 року Київським районним судом м.Полтави було видано виконавчий лист №2/552/75/13 щодо зобовязання ОСОБА_8 та ОСОБА_3 знести за власний рахунок обєкт самочинного будівництва добудову до квартири АДРЕСА_1 та звільнити земельну ділянку.

Крім того, судом встановлено, що 25.04.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчих проваджень, яку в подальшому направлено на адресу божників.

В ході проведення виконавчих дій було встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 08.08.2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 продали квартиру №1, що знаходиться в м.Полтаві, по вул. Степана Кондратенка, буд.5 ОСОБА_9

08.07.2016 року згідно договору дарування ОСОБА_9 безоплатно передав у власність ОСОБА_7 квартиру №1, що знаходиться в м.Полтаві, по вул. Степана Кондратенка, буд.5, про що 15.07.2016 року державним виконавцем було складено відповідний акт.

15.08.2016 року державним виконавцем Горбовським В.Ю. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №44116033 з примусового виконання виконавчого листа №2/552/75/13, виданого Київським районним судом м.Полтави 11.03.2014 року про зобовязання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знести за власний рахунок обєкт самочинного будівництва добудови до квартири АДРЕСА_1 та звільнити земельну ділянку згідно п.11 ч.1 ст.49 та ст.50 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно п.1 ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка була чинна станом на 15.08.2016 р.) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, яка була чинна станом на 15.08.2016 р.) державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення (ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження").

Статтею 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка була чинна станом на 15.08.2016 р.) передбачено випадки в яких може бути закінчено виконавче провадження, а саме: визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду; визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання; смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;скасування рішення суду або іншого органу посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі; закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення; визнання боржника банкрутом; фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону; якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону; списання згідно із Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа.

Згідно з ч. 3 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка була чинна станом на 15.08.2016 р.) у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Державним виконавцем Київського ВДВС міста ГТУЮ в Полтавській області ОСОБА_1 під час винесення постанов про закінчення виконавчого провадження було дотримано вищевказані норми Закону України «Про виконавче провадження», оскільки рішення Київського районного суду м. Полтави 18.03.2013 р. у справі № 1609/11021/12, номер провадження 2/552/75/13 неможливо було виконати без участі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які на даний час не є власниками квартири № 1 розташованої в будинку по вул. Степана Кондратенка, 5 у місті Полтаві.

Також суд враховує ту обставину, що ОСОБА_7 не є боржником у виконавчому провадженні № 43116033 і відповідно у державного виконавця були відсутні підстави для накладення штрафу на вказану особу, а видані Київським районним судом м. Полтави виконавчі листи у справі № 1609/11021/12, номер провадження 2/552/75/13 про зобовязання ОСОБА_2, ОСОБА_3 знести за власний рахунок обєкт самочинного будівництва добудову до квартири АДРЕСА_2 та звільнити земельну ділянку, на даний час, є такими, що не підлягають виконанню з огляду на викладене вище.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця від 15.08.2016 року про закінчення виконавчого провадження №43116033 винесена правомірно, тому в задоволенні скарги Полтавської міської ради на дії державного виконавця слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст.383-387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги Полтавської міської ради на дії державного виконавця відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Т.В.Турченко