Провадження № 2/200/1986/2015 Справа № 200/5779/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 червня 2015 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Яковлева Д.О.

при секретарі Лопаті Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про звернення стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з цивільним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 19 жовтня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір №DNК0GІ, за яким відповідачу надано кредит у розмірі 175000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.10.2021. Відповідач за вказаним договором умови належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 20.02.2015 має заборгованість 195160грн.40коп., з яких: 166259грн.33коп. заборгованість за кредитом; 9975грн.52коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1183грн.70коп. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 17741грн.86коп. штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 19 жовтня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачами було укладено договір іпотеки №DNК0GІ, відповідно до якого відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 57,20кв.м., житловою площею 40,50кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Майно належить відповідачам на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло. Посилаючись на ст.39 Закону України «Про іпотеку» позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки та виселити відповідачів та будь-яких інших осіб з квартири, на яку має бути звернуто стягнення, а також стягнути судові витрати.

В судове засідання сторони не зявились. Відповідачі про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином на адресу вказану позивачем в позовній заяві та підтверджену Довідкою адресно-довідкового відділу роботи УПР ГРФО ГУ ДМС України в Дніпропетровській обл., однак, конверти повертались на адресу суду з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання». Представник позивача в поданій до суду заяві позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд розглянути справу за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував.

У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст.224 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19 жовтня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про іпотечний кредит №DNК0GІ, за умовами якого позичальнику надано грошові кошти в сумі 175000грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік, а також інших платежів передбачених договором з кінцевим терміном повернення 19.10.2021 (а.с.11-14).

Факт видачі кредитних коштів відповідачу підтверджується ордером розпорядженням №DNК0GІ від 19.10.2007 (а.с.15).

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 19 жовтня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 укладено іпотечний договір №DNК0GІ, предметом якого є 3-кімнатна квартира зі всіма обєктами функціонально повязаними з цим нерухомим майном загальною площею 57,20кв.м., житловою площею 40,50кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить іпотекодавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 27.08.2000 ВАТ «Дніпрошина» м.Дніпропетровська згідно з розпорядженням №5933 від 27.08.2000, та зареєстрованого в КП «ДМБТІ» в реєстровій книзі № 512п, номер запису 1519-424.(а.с.16-17). Вказаний договір підписано сторонами, посвідчено ОСОБА_4, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, 19.10.2007, зареєстровано в реєстрі за №2986, заборона відчуження домоволодіння накладена ОСОБА_4, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, 19.10.2007, зареєстровано в реєстрі за №109.

Згідно паспортних даних відповідачі зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.24).

10 грудня 2014 року на адресу відповідачів банком надіслано повідомлення щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання вимог договору, нарахування штрафних санкцій та пені (а.с.8), доказів отримання відповідачами зазначеного повідомлення позивачем не надано.

Позивачем надано доказ надіслання відповідачам досудової вимоги в порядку ст.33 Закону України «Про іпотеку» від 22.12.2014 (а.с.9-10).

Відповідно до розрахунку позивача, станом на 20.02.2015, заборгованість відповідачів складає 195160грн.40коп., з яких: 166259грн.33коп. заборгованість за кредитом; 9975грн.52коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1183грн.70коп. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 17741грн.86коп. штраф (процентна складова) (а.с.4-7).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобовязаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Статтями 525 та 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязань.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ч.1,2 ст.589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст.590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом та заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч.1 ст.38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням.

Таким чином, відповідачем ОСОБА_1 порушено строки повернення заборгованості за кредитом та строки сплати нарахованих відсотків, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором № DNК0GІ від 19.10.2007, відповідно до розрахунку заборгованості від 20.02.2015.

Враховуючи, що позичальником ОСОБА_1 порушено умови кредитного договору, добровільно не сплачується заборгованість за кредитним договором забезпеченим іпотекою, суд вважає за необхідне звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_3, яка належить відповідачам на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.08.2000, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» від свого імені, договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях, незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Що стосується виселення та зняття з реєстрації усіх осіб, які проживають у заставній квартирі, то ці вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» не підлягають задоволенню, оскільки не доведені в належний спосіб, шляхом доведення факту проживання та реєстрації таких осіб.

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача відповідно до задоволеної частини позовних вимог оплачений ним при подачі позову судовий збір у сумі 2073грн.40коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 10, 11, 57-60, 88, 169, 179, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» - задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №DNК0GІ від 19 жовтня 2007 року розмірі 195160грн.40коп., звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру загальною площею 57,20 кв.м., житловою площею 40,50 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_4, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» від свого імені, договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях, незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) та ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3) на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» () судовий збір в розмірі 2074 (дві тисячі сімдесят чотири) гривні 40 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив, за письмовою заявою відповідача, котра може бути подана протягом десяти днів із дня отримання копії заочного рішення.

Суддя Д.О. Яковлев