Справа № 755/4536/16-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2016 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Виниченко Л.М., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_2, Київська міська рада, Реєстраційна служба Головного управління юстиції в м. Києві про встановлення факту набуття права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з заявою про встановлення факту набуття права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Відповідно до заявлених вимог заявник просить встановити факт набуття права власності на нерухоме майно за набувальною давністю на ? частку жилої квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Також просить встановити, що судове рішення є достатньою підставою для проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, що становить ? частку жилої квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_1

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено ст. 256 ЦПК України.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зі змінами убачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Як зазначено вище, вимоги заявлені з приводу набуття права власності на нерухоме майно за набувальною давністю та державної реєстрації права власності.

Як визначено ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Пунктом 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5 роз'яснено, що можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

З огляду на викладене, встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту набуття права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, однак подана заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки вбачається спір про право, а саме виникнення у заявника ОСОБА_1 права на частку квартири АДРЕСА_1 що є окремим предметом доказування та має здійснюватися шляхом подання до суду відповідного позову в порядку та з підстав, визначених Цивільним кодексом України, так як відносини за своєю правовою природою є цивільно-правовими, що дає підстави відмовити у відкритті провадження у справі згідно ч. 4 ст. 256 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 256, 209, 210 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_2, Київська міська рада, Реєстраційна служба Головного управління юстиції в м. Києві про встановлення факту набуття права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Роз'яснити заявнику, що з даними вимогами необхідно звертатися на загальних підставах в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п'яти днів з дня з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Л.М. Виниченко