АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-8371/11 Головуючий у 1-й інстанції Герчаківська О.Я.
Провадження № 22-ц/789/135/16 Доповідач - Бершадська Г.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Бершадської Г.В.

суддів - Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

при секретарі - Романської К.М.

з участю сторін - представника апелянта ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, їх представника ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 30 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до АСТ "Вексель", ОСОБА_5, Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2011 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до АСТ «Вексель», ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталось 18 липня 2006 року з вини ОСОБА_5 було пошкоджено належний ОСОБА_2 автомобіль «Renaut Trafik» 2/1 D, державний номерний знак НОМЕР_1, а ОСОБА_3 отримала ушкодження здоров'я, перебувала на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, був порушений ритм її життя, вона зазнала фізичного болю та страждань, а тому просить стягнути завдану їй моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Автомобіль позивачами відремонтований, а вартість відновлювального ремонту даного автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку спеціаліста-товарознавця № 3665 від 03 серпня 2006 року, складає 21 253,86 грн. АТС «Вексель», яка є страховиком цивільної відповідальності відповідача ОСОБА_5 перед третіми особами, згідно полісу № ВА/9282012 від 13 липня 2006 року, листом від 29 грудня 2006 року та листом від 17 грудня 2008 року відмовила позивачам у виплаті страхової виплати, з посиланням на недоведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Позивачі вважають, що дії відповідача не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, оскільки ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди 18 липня 2006 року, згідно постанови Тячівського районного суду Закарпатської області від 17 квітня 2007 року, у зв'язку з чим просять суд стягнути з відповідачів АСТ «Вексель» та ОСОБА_5 в користь ОСОБА_2 21253 грн. 86 коп. матеріальної шкоди та в користь ОСОБА_3 5000 грн. моральної шкоди.

5 травня 2015 року протокольною ухвалою суду залучено в якості співвідповідача в справі Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 30 вересня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто із Моторного (транспортного) страхового бюро України в користь ОСОБА_2 21 253 (двадцять одну тисячу двісті п'ятдесят три) грн. 86 коп. відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля «Renaut Trafik» 2/1 D, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Стягнуто із Моторного (транспортного) страхового бюро України в користь ОСОБА_3 2550 (дві тисячі пятсот пятдесят) грн. грошового відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 2450 (дві тисячі чотириста пятдесят) грн. грошового відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із Моторного (транспортного) страхового бюро України в користь ОСОБА_3 221 (двісті двацять одну) грн. 50 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі Моторне (транспортне) страхове бюро України просить рішення суду скасувати в частині стягнення з нього матеріальної шкоди на користь ОСОБА_2 та моральної шкоди на користь ОСОБА_3 і ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог до Моторного (транспортного) страхового бюро України, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказав, що МТСБУ не є належним відповідачем у справі, оскільки АСТ "Вексель" у стані припинення і у разі дійсної невинності у ДТП водія ОСОБА_2 відмова страховика у виплаті страхового відшкодування є неправомірною. Стягуючи грошові кошти у порядку ст. 20.3 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" суд не врахував встановленої в законодавстві України процедури ліквідації страховика та необхідність звернення усіх кредиторів такого страховика до Господарського суду м.Києва, а не в порядку цивільного законодавства. Умовами для проведення регламентних виплат за страховика, який визнаний банкрутом, є підтвержений факт визнання страховика банкрутом, наявність невиконаних забов'язань страховика за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, недостатність коштів та майна страховика для виконання його зобов'язань та включення потерпілого до списку конкурсних кредиторів. Вважає, що позивачі повинні були здійснити дії, передбачені ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме протягом 30 днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. МТСБУ жодним чином не було повідомлене про те, що є відповідачем у справі, не володіло інформацією стосовно заявленого позову та відповідно не могло реагувати на нього. Зазначає, що позивачі пропустили строк позовної давності, який сплив 18 липня 2009 року, без поважних причин і тому рішення суду порушує матеріальне право МТСБУ.

В іншій частині рішення суду сторонами не оскаржується.

В судовому засіданні представник МТСБУ апеляційну скаргу підтримав та додатково пояснив, що ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є спеціальним Законом, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності суб'єкта підприємницької діяльності - боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури, повного або часткового задоволення вимог кредиторів, та є обов'язковим у застосуванні в даній справі. Вважає, що суд невірно застосував ст. 20 та 41 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" , оскільки ліквідаційна процедура АСТ "Вексель" не завершена, товариство в стані припинення і висновок суду про недостатність коштів та майна страховика, що визнаний банкрутом, може бути зроблений лише після складання ліквідатором звіту та ліквідаційного балансу і затвердження їх господарським судом. Обов'язок МТСЬУ по відшкодуванню страхової виплати виник би лише у разі наявності обов'язку АСТ "Вексель", а оскільки позивачі протягом 30 днів не звертались з письмовими вимогами до боржника в господарський суд, то вимоги позивачів не підлягають до задоволення.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 апеляційної скарги не визнали, вважають рішення суду законним та обгрунтованим.

Представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4 додатково пояснив, що вперше з вимогою про відшкодування страхової виплати позивачі звернулись до АСТ "Вексель" у 2006-2007 роках, однак їм було відмовлено у зв'язку з тим, що винним у ДТП був визнаний ОСОБА_2 Вказана постанова суду оскаржувалась і лише після цього постановою Тячівського районного суду від 17 квітня 2007 року ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні ДТП. З повторною заявою про виплату страхового відшкодування позивачі звернулися у 2008 році і листом від 17 грудня 2008 року їм відмовили у такій, а тому вважає, що саме з цього часу починається сплив позовної давності, а не з дати винесення постанови про винність ОСОБА_5 у ДТП. До господарського суду з вимогами до АСТ "Вексель" не звертались, тому що цей страховик відмовляв їм виплатити страхове відшкодування не у зв'язку з недостатністю коштів, а тому що не вважав себе боржником і стверджував, що ДТП сталася з вини ОСОБА_2

ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, однак в матеріалах справи є його заперечення проти позову, в яких останній просив застосувати строк позовної давності по вимогах до нього, оскільки ДТП сталась 18 липня 2006 року, а рішення у адміністративній справі прийнято 17 квітня 2007 року (а.с. 69-70, 82-83 тІ) та призначити у справі судово-автотехнічну експертизу.

Представник АСТ "Вексель" в судове засідання не з'явився.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Задовольняючи позов та стягуючи з МТСБУ, заподіяну внаслідок ДТП шкоду, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги до АСТ "Вексель" є погашеними, оскільки позов заявлений по спливу місячного строку з дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство АСТ "Вексель" і позивачі із заявами-вимогами про включення їх до реєстру кредиторів не звертались, тому обов'язки страховика АСТ "Вексель" у зв'язку з його ліквідацією прийняло на себе МТСБУ.

Проте повністю погодитися з висновками суду колегія не може, оскільки суд дійшов їх із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов'язки по договорах обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов'язки, для виконання яких у страховика, який ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обов'язків у повному обсязі гарантується коштами МТСБУ.

Відповідно до ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Виходячи з правового аналізу вказаних норм матеріального права, обов'язок із виконання договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності покладено на страхову компанію до завершення процедури її ліквідації в особі ліквідаційної комісії, а у разі недостатності коштів/майна на МТСБУ.

Згідно п.7 ст.51 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі ліквідації страховика або визнання його банкрутом страховик зобов'язаний передати до МТСБУ всі матеріали щодо укладених ним договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до зазначеного Закону передбачено обов'язкові умови для проведення МТСБУ регламентних виплат за страховика, що визнаний банкрутом, а саме підтвердження факту визнання страховика банкрутом; наявність невиконаних зобов'язань страховика за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів; недостатність коштів та майна страховика для виконання його зобов'язань за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів

Статтею 32 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено, що після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс. Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу. Якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута. Якщо ж майна банкрута вистачило для задоволення вимог кредиторів у повному обсязі, він вважається таким, що не має боргів і може продовжувати свою підприємницьку діяльність (ч. 5 цієї статті).

Виходячи з наведеного, висновок про недостатність коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом може бути зроблений після складання ліквідатором звіту та ліквідаційного балансу і подання його до господарського суду та їх затвердження останнім.

Крім того, положеннями ч.1, 2 ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), який також підлягає застосуванню до правовідносин, що виникли між сторонами (він є спеціальним і його положення є пріоритетними у цих правовідносинах), встановлено, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом 30 днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання або не заявлені взагалі не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

В силу ч. 5 ст. 31 цього Закону вимоги, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, не розглядаються і вважаються погашеними.

Судом встановлено, що 18 липня 2006 року близько 14.00 год. на автодорозі Мукачево-Рогатин відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів ГАЗ-53, д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, та «RENAUT TRAFIK», д.н.з. НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_2

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а пасажиру автомобіля «RENAUT TRAFIK» ОСОБА_3 було спричинено тілесні ушкодження (забій грудної клітки та забій правого колінного суглобу), що підтверджується медичними довідками та листками непрацездатності.

Згідно постанови Тячівського районного суду Закарпатської області від 17 квітня 2007 року ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Із змісту постанови вбачається, що 18 липня 2006 року близько 14 год.00 хв., керуючи транспортним засобом марки «ГАЗ-53», д.н.з. НОМЕР_2 на автодорозі Мукачево-Рогатин між населеними пунктами Тячів-Р.Поле він порушив правила дорожнього руху та скоїв ДТП, допустивши зіткнення із транспортним засобом марки «RENAUT TRAFIK», д.н.з. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, а ОСОБА_3, яка знаходилася в автомобілі «RENAUT TRAFIK», отримала ушкодження здоров'я.

Як вбачається з полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВА/9282012 від 13 липня 2006 року, виданого Закарпатською філією АСТ «Вексель», ОСОБА_5 застрахував свою цивільно-правову відповідальність за шкоду заподіяну третім особам, яка настає під час дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу - автомобіля НОМЕР_2.

Із висновку спеціаліста автотоварознавчого дослідження № 3665 від 03 серпня 2006 року слідує, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «RENAUT Trafik 2/1 D», реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 21253 грн. 86 коп.

Листом №875 від 17 грудня 2008 року Закарпатська філія АСТ «Вексель» відмовила ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у виплаті страхового відшкодування.

Судом також встановлено, що постановою Господарського суду м. Києва від 18 травня 2010 року у справі №44/282-б АСТ «Вексель» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

22 травня 2010 року у газеті «Урядовий кур'єр» №19 (4170) опубліковано інформацію про припинення АСТ «Вексель» шляхом ліквідації та про порядок і строк заявлення кредиторами вимог до нього.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на час розгляду справи АСТ "Вексель" перебуває у стані припинення і матеріалів щодо укладених договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів цією страховою компанією до МТСБУ не передано.

Позивачі протягом встановленого місячного строку із заявами-вимогами про включення їх до реєстру кредиторів не звертались ні до ліквідатора, ні до господарського суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивачі у передбачений Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» спосіб були своєчасно повідомлені про порушення справи про банкрутство АСТ "Вексель" і вправі були заявити свої вимоги, відповідно встановлених ним процедур.

Наслідки щодо грошових вимог, заявлених після закінчення строку, встановленого для їх подання - не розглядаються і вважаються погашеними.

Враховуючи наведене, вірним є висновок суду про те, що вимоги позивачів до АСТ "Вексель" вважаються погашеними.

Оскільки обов'язковою умовою для проведення МТСБУ регламентних виплат за страховика, що визнаний банкрутом є наявність невиконаних зобов'язань страховика за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та те, що відповідно до ч. 5 ст. 31 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» вимоги позивачів вважаються погашеними (в силу спеціального закону) відсутні підстави для задоволення позовних вимог до МТСБУ.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 309 ЦПК України неправильне застосування норм матеріального або процесуального права є підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення.

За таких обставин, рішення суду в оскаржуваній частині підлягає скасуванню і у справі слід ухвалити нове рішення, яким у задоволенні вимог до МТСБУ слід відмовити.

Керуючись ст.ст.304,307,309,316,319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 30 вересня 2015 року в частині стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України в користь ОСОБА_2 21253 грн матеріальної шкоди, в користь ОСОБА_3 моральної шкоди в сумі 2550 грн та судових витрат скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у стягненні матеріальної шкоди та ОСОБА_3 у стягненні моральної шкоди.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.В. Бершадська