Апеляційний суд Житомирської області
Справа №286/5713/14-ц Головуючий у 1-й інст. Гришковець А. Л.
Категорія 53 Доповідач Товянська О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого: судді Товянської О.В.

суддів: Борисюка Р.М., Кочетова Л.Г.

при секретарі: Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом Овруцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 01 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

В серпні 2014р. Овруцька ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області звернулася до суду з позовом, остаточно просила стягнути з відповідача 11222,98 грн. - надмірно виплачені кошти матеріальної допомоги на соціально-побутові цілі у вересні 2012р. Зазначали, що 27.03.2014р. він був звільнений з роботи за власним бажанням на пільгових умовах. За період роботи у вересні 2012 р. йому було нараховано 18444,15 грн. матеріальної допомоги на соціально-побутові цілі. Проте головним бухгалтером ООДПІ допущено грубу арифметичну помилку при нарахуванні, що виявлено під час проведення фінансового аудиту.

Рішенням Овруцького райсуду Житомирської області від 01 липня 2016р. у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити мотивувальну частину рішення. Зазначає, що наказ «Про результати проведення фінансового аудиту», обґрунтування, розрахункові листи вказують на те, що помилки при нарахування йому матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань позивачем не допущено. Він є добросовісним набувачем вказаних коштів, тому вони не підлягають поверненню, з цих підстав у позові слід було відмовити.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_1 працював у Овруцькій ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області з 21.06.2005р. по 27.03.2014р. Після проведення фінансового аудиту Овруцька ОДПІ Головного управління Міндоходів в Житомирській області видала наказ №132 від 11.06.2014р., в якому зазначено про недоліки та порушення у фінансово-господарській діяльності за період з 01.01.2012р. по 30.04.2014р. Головного державного інспектора з питань фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку зобовязано утримати зайво виплачені кошти для перерахування їх до бюджету.

Позивач посилався на допущення головним бухгалтером грубої арифметичної помилки, яка полягала у включенні при проведенні обчислення середнього заробітку для нарахування допомоги на соціально-побутові цілі матеріальної допомоги на оздоровлення, що є порушенням Постанови КМУ від 09.03.2006 №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» і п.4 Постанови КМУ від 08.02.1995р. №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» при нарахуванні матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань при наданні щорічної відпустки.

Відповідно до ст.127 КЗпП України, відрахування із заробітної плати можуть провадитись у випадках, передбачених законодавством України. Зокрема :

1.для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно неповерненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування. У цих випадках власник або уповноважений ним орган вправі видати наказ /розпорядження/ про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку,встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості або з дня виплати неправильно обчисленої суми;

2.при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки. Відрахування за ці дні не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи з підстав, зазначених в пунктах 3, 5, 6 статті36 і пунктах 1, 2 і 5 статті 40 цього Кодексу, а також при направленні на навчання та в зв'язку з переходом на пенсію;

3.при відшкодуванні шкоди, завданої з вини працівника підприємству, установі, організації /стаття 136./

Пунктом 24 постанови №13 від 24.12.1999р. Пленум ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» розяснено, що суди при вирішенні спорів, пов'язаних із застосуванням ст. 127 КЗпП, мають враховувати, що : вимоги про повернення працівником авансу, виданого в рахунок заробітної плати, і сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок, а також погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження, переведення до іншої місцевості чи на господарські потреби, розглядаються судами в тому разі, коли роботодавець не має можливості провести відрахування із заробітної плати у зв'язку з тим, що працівник оспорює підстави і розмір останнього, або минув місячний строк для видання відповідного наказу (розпорядження), або з інших причин. До лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов'язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, у тому числі колективного договору; не утримані при звільненні суми за невідпрацьовані дні використаної працівником відпустки не можуть бути стягнені з нього судом у тому разі, коли трудовий договір припинено з підстав, зазначених у пунктах 3, 5, 6 ст. 36, пунктах 1, 2, 5 ст. 40 КЗпП, а також при направленні на навчання та у зв'язку з виходом на пенсію.

Відповідно до вимог ч.2 ст.233 КЗпП роботодавець може звернутися із зазначеними вимогами до суду протягом одного року з дня виникнення права на відрахування відповідних сум.

Пленум Верховного Суду України визначив поняття лічильної помилки : неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися лічильними помилками, помилкове застосування закону та інших нормативно-правових актів, у тому числі колективного договору.

Судом встановлено, що в даному випадку помилку допущено внаслідок неправильного застосування матеріального закону. Згідно зі ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті : заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.

Матеріалами справи доведено, що спірну суму утримано з відповідача при виконанні постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 27.05.2015р. по справі №806/1682/15 за позовом ОСОБА_1 до Овруцької ОДПІ про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, яку було залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій (а.с.138-145).

На підставі наведеного суд вірно застосував норми матеріального та процесуального права.

Підстави для зміни мотивів та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.209,218,303,304,307,308,313-315,319,324,325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 01 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: