Справа № 297/2899/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 травня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Куцина М.М.,

суддів - Бондаренка Ю.О., Павліченка С.В.,

при секретарі - Сочка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та її представника Керечанина Василя Івановича на рішення Берегівського районного суду від 29 січня 2016 року по справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: орган опіки та піклування Іршавської РДА, про визнання особа обмежено дієздатною та призначення опікуна, -

в с т а н о в и л а :

26 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання громадянина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, обмежено дієздатним та призначення її опікуном останнього.

Заяву мотивувала тим, що її брат ОСОБА_3, 1960 року народження, є інвалідом та у зв'язку з погіршенням стану здоров'я знаходиться на станціонарному лікуванні у Берегівській обласній психіатричній лікарні та за психічним станом його слід визнати обмежено дієздатним. Просить суд визнати ОСОБА_3,, ІНФОРМАЦІЯ_1, обмежено дієздатним та призначити її опікуном останнього.

Рішенням Берегівського районного суду від 29 січня 2016 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Вирішено: «Обмежити цивільну дієздатність ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Довге Іршавського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1.

В решті заявлених вимог відмовити.»

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині відмови в призначенні її опікуном заявниця ОСОБА_1 та її представник Керечанин В.І. подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необгрунтованість рішення в оскаржуваній частині, неповне встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, просили змінити рішення суду, визнавши ОСОБА_1 опікуном рідного брата ОСОБА_3.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції не враховано, що останні чотири роки ОСОБА_3 проживає у рідної сестри ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні. Заявницею було створено належні житлово-побутові умови необхідні для його догляду та лікування, тоді як колишня дружина і діти станом його здоров'я та умовами життя не цікавляться. Крім того, ОСОБА_3 будучи інвалідом 2-ї групи через психічне захворювання потребує належного догляду та лікування, яке заявниця спроможна йому надати як медичний працівник.

В решті рішення суду не оскаржено.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 07 квітня 2016 року за клопотанням представника Керечанина В.І. в інтересах заявниці ОСОБА_1 замінено заінтересовану особу по даній справі - орган опіки та піклування Іршавської РДА на орган опіки та піклування Свалявської РДА.

Апелянти ОСОБА_1 та її представник Керечанин В.І. підтримали апеляційну скаргу.

Від Управління соціального захисту населення Свалявської районної державної адміністрації надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника управління, тому відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України справу розглянуто у відсутності нез'явившогося представника заінтересованої особи.

Заслухавши доповідача, пояснення з'явившихся осіб, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду в оскаржуваній частині не відповідає.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд, керуючись принципом диспозитивності, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень Верховного Суду України, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку", перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, не роблячи висновків щодо неоскарженої частини судового рішення.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відмовляючи у задоволенні заяви в оскаржуваній частині суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутнє подання органу опіки та піклування Іршавської РДА про призначення ОСОБА_1 піклувальником ОСОБА_3, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 60 ЦК України, якою передбачено, що суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування, а відтак в задоволенні призначення ОСОБА_4 піклувальником слід відмовити.

Погодитися з таким висновком суду в повній мірі не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки.

Статтею 59 ЦК України передбачено, що піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізи чними особами, цивільна дієздатність яких обмежена.

Згідно з ч. 1 2 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Частиною 2 ст. 60 ЦК України також передбачено, що суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Встановлення опіки та піклування є дуже важливим питанням, саме тому законодавець чітко зазначає органи, до компетенції яких відноситься встановлення опіки та піклування.

Судова процедура встановлення опіки та піклування над відповідними категоріями осіб цілком виправдана, оскільки саме суд приймає рішення про визнання повнолітньої особи недієздатною або обмежено дієздатною.

Отже, вирішивши питання про визнання ОСОБА_3 частково недієздатним, суд першої інстанції повинен був вирішити питання про встановлення піклування над ним.

Колегія суддів констатує, що суд першої інстанції в даному випадку не виконав обов'язків, передбачених ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо роз'яснення стороні необхідності надання належних документів, оскільки суд зобов'язаний сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, та не витребував від органу опіки та піклування відповідного подання й не вирішив питання про залучення до участі у справі належної заінтересованої сторони.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, 1960 року народження, починаючи з 2012 року проживає в будинку своєї сестри ОСОБА_1 в АДРЕСА_2, часто хворіє, періодично лікується в Берегівській психіатричній лікарні та потребує постійного стороннього нагляду, який йому надається сестрою із забезпеченням нормальних умов життя, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 21 листопада 2015 року, складеним комісією Довжанської сільської ради Іршавського району (а.с. 67), актом комісії виконавчого комітету Свалявської міської ради.від 12 січня 2016 року (а.с. 68) та Висновком лікарської комісії від 21 січня 2016 року (а.с. 91).

Як матеріалами справи так і судом встановлено, що представник заявниці - адвокат Керечанин В.І. неодноразово звертався до органів опіки та піклування з проханням вирішити питання призначення піклувальником ОСОБА_3 його сестру ОСОБА_1 (а.с. 49), на що отримав відповідь про розгляд матеріалів на засіданні опікунської ради та в подальшому направлення в суд висновку про доцільність призначення піклувальником ОСОБА_1 від Свалявської РДА (а.с. 57) й відповідь про те, що дане питання вирішується судом без подання органу опіки і піклування від Іршавської РДА (а.с. 97).

Матеріали справи містять також заяву адвоката Керечанина В.І. до Свалявської РДА від 25 березня 2016 року про надання висновку про доцільність призначення ОСОБА_1 піклувальником ОСОБА_3 (а.с. 112) та відповідний висновок Свалявської РДА (а.с. 118).

Крім того, на виконання вимог ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 7 квітня 2016 року Свалявською РДА як органом опіки та піклування надано висновок про доцільність призначення ОСОБА_1 піклувальником над ОСОБА_3.

З огляду на обставини, встановлені у справі в їх об'єктивній сукупності, та з врахуванням вищезазначених норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що належними та допустими доказами знайшла своє підтвердження необхідність задоволення вимоги заявниці ОСОБА_1 про призначення її піклувальником для її рідного брата ОСОБА_3. Крім сестри ОСОБА_1 ніхто не заявляв вимог щодо здійснення піклування відносно ОСОБА_3, який є інвалідом 2-й групи пожиттєво у зв'язку з психічною хворобою, потребує стороннього догляду та визнаний рішенням суду обмежено дієздатним.

Враховуючи вищезазначене та на підставі ст. 309 ЦПК України колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу заявниці ОСОБА_1 та її представника Керечанина В.І. слід задовольнити, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині скасувати як ухвалене з порушенням норм матеріального права та необгрунтоване й ухвалити нове рішення про задоволення вимоги про призначення піклувальника.

Керуючись ст. ст. 88, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її представника Керечанина Василя Івановича - задовольнити.

Рішення Берегівського районного суду від 29 січня 2016 року в частині відмови у призначенні ОСОБА_1 піклувальником ОСОБА_3 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Призначити ОСОБА_1 піклувальником ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: