Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Закропивного О.В., Хопти С.Ф., Черненко В.А., Штелик С.П

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою аварійно-рятувального загону спеціального призначення Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області на рішення апеляційного суду Черкаської області від 4 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року Аварійно-рятувального загін спеціального призначення Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області (далі - АРЗ СП ДСУ у Черкаській області) звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути на свою користь з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 9 234 грн 35 коп. та судові витрати.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 15 листопада 2007 року між ним та приватним підприємцем ОСОБА_2 (далі - ПП ОСОБА_2.) був укладений договір на постійне та обов'язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об'єктів та окремих територій, предметом якого є ІНФОРМАЦІЯ_1, розташована у АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_2

Зазначав, що відповідно до п. 4.1 договору вартість функціонування структурних підрозділів «Аварійно-рятувальної служби» у режимі постійної готовності до виникнення необхідного комплексу аварійно-рятувальних робіт в умовах надзвичайної ситуації або загрози її виникнення у кількості однієї оперативної одиниці складає 4.5% від загальної вартості постійного та обов'язкового обслуговування об'єкта 439 грн. 82 коп. на місяць. Згідно додаткової угоди від 4 січня 2010 року вартість обслуговування складає 1% від загальної вартості постійного та обов'язкового обслуговування об'єкта 97 грн. 74 коп. на місяць.

Проте, станом на 30 січня 2015 року ПП ОСОБА_2 не було сплачено кошти за надане йому обслуговування за грудень 2007 року, січень- березень 2009 року, липень 2012 року та з квітня 2013 року по 26 травня 2014 року в сумі 8 472 грн 80 коп.

На адресу ПП ОСОБА_2 6 грудня 2011 року та 25 лютого 2014 року були надіслані листи з вимогою погасити заборгованість у семиденний термін з моменту отримання, однак кошти за надане обслуговування не були сплачені.

Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області звернувся до господарського суду Черкаської області з позовом до ПП ОСОБА_2 про стягнення вказаної заборгованості і судом було відкрито провадження у справі за цим позовом.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 30 травня 2014 року провадження у даній справи припинено на підставі п. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України, оскільки підприємницька діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 була припинена у зв'язку з його смертю.

Згідно повідомлення приватного нотаріуса БогдановоїГ.Ю. спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла його дружина ОСОБА_1, з якої й просив стягнути на його користь борг за договором на постійне та обов'язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об'єктів та окремих територій в сумі 8 472 грн 80 коп., пеню за прострочення оплати обслуговування в сумі 15 грн 32 коп., 3% річних в розмірі 488 грн 95 коп., інфляційні втрати в розмірі 257 грн 28 коп., а всього 9 234 грн 35 коп., а також судові втирати.

Рішенням Кам'янського районного суду Черкаської області від 27 квітня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з спадкоємця ОСОБА_1 суму боргу спадкодавця у розмірі 9 234 грн 35 коп. на користь аварійно-рятувального загону спеціального призначення Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 4 серпня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі аварійно-рятувальний загін спеціального призначення Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив із того, що ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2, в установленому законом порядку прийняла спадщину після його смерті, а тому відповідно до ст.ст.1218, 1282 ЦК України має сплатити борг у межах вартості спадкового майна.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, виходив із того, що ОСОБА_1, як спадкоємець фізичної особи - ОСОБА_2, не може відповідачти за зобов'язаннями, що витікають з договору, укладеного з фізичною - особою підприємцем ОСОБА_2 в рамках ведення ним підприємницької діяльності.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду апеляційної інстанції не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що 15 листопада 2007 року між АРЗ СП ДСУ у Черкаській області та ПП ОСОБА_2 було укладено договір на постійне та обов'язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об'єктів та окремих територій, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 3.12 вказаного договору ПП ОСОБА_2 зобов'язаний був оплачувати, відповідно до умов договору постійне та обов'язкове обслуговування об'єкта. Умови оплати передбачені у розділі 4 договору.

Згідно п. 4.1 вищевказаного договору вартість функціонування структурних підрозділів Аварійно-рятувальної служби у режимі постійної готовності до виконання необхідного комплексу аварійно-рятувальних робіт в умовах надзвичайної ситуації або загрози її виникнення у кількості однієї оперативної одиниці складає 4,5% від загальної вартості постійного та обов'язкового обслуговування об'єкта (9 773 грн 75 коп.), а саме 439 грн 82 коп. на місяць.

4 січня 2010 року між сторонами було укладено додаткову угоду, згідно якої з 4 січня 2010 року вартість обслуговування складає 1% від загальної вартості постійного та обов'язкового обслуговування об'єкта (9 773 грн 75 коп.), а саме 97 грн 74 коп. на місяць.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Із свідоцтва про право на спадщину за законом від 9 січня 2015 року, виданого приватним нотаріусом Камянського районного округу Богдановою Г.Ю., убачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_1 Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з автозаправочної станції, розташованої у АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

При цьому спадкоємці несуть зобов᾽язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов᾽язання фактично не пов᾽язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Вимоги кредитора, відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Аналіз норм статей 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно, в тому числі нерухоме (право володіння, користування), а з моменту оформлення права власності на нерухоме майно і право розпорядження ним.

Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення, у порушення вимог ст. ст. 212-214, 316 ЦПК України, вищевказаного до уваги не взяв, не врахував, що відповідач, як спадкоємець особи, яка за життя не виконала умови договору у зв'язку з чим утворилась заборгованість, прийнявши спадщину, у силу ст. ст. 1281, 1282 ЦК України зобов'язана у межах вартості спадщини задовольнити вимоги позивача.

Таким чином апеляційний суд не встановив фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, дійсних прав і обов'язків сторін, які випливають з договору від 15 листопада 2007 року та дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні позову.

Суд фактично послався на обставини та мотиви, які ґрунтуються на припущеннях, що заборонено в силу ст. 60 ЦПК України.

За таких обставин рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу аварійно-рятувального загону спеціального призначення Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 4 серпня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник

Судді: О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик