Справа № 573/1834/16-ц
Номер провадження 2/573/706/16
РІШЕННЯ

іменем України

18 жовтня 2016 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Кліщ О.В.

при секретарі: Свердличенко А.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білопіллі справу за позовом ОСОБА_1 до Бобрицької сільської ради Білопільського району Сумської області, третя особа: Улянівська державна нотаріальна контора Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

19 вересня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с.Бобрик Білопільського району померла її тітка ОСОБА_2. Факт родинних відносин між позивачем та ОСОБА_2 встановлено рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 17 жовтня 2012 року №1812/1193/12. Після смерті тітки відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі і на земельну частку (пай), розміром 4,66 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Бобрицьке», яка належала ОСОБА_2 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) Серії НОМЕР_1, виданого на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 12 серпня 1996 року № 239. Своєчасно спадщину після смерті спадкодавця позивачка не прийняла у зв'язку з тим, що тяжко хворів її чоловік ОСОБА_3, який з жовтня 2012 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року був прикутий до ліжка та потребував постійного протягом 24 годин догляду, у зв»язку з цим позивач, яка є літньою людиною (їй 73 роки), була фізично та духовно виснажена. Посилаючись на те, що вона не може реалізувати своє право на спадщину за законом, позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після тітки ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилась, її представник за довіреністю ОСОБА_4 надав письмову заяву про підтримання позовної заяви та розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача - Бобрицької сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився. Сільський голова Синиця В.О. письмовою заявою повідомив, що не заперечує проти позову, просить розглянути справу без участі представника сільської ради.

Представник третьої особи - Улянівської державної нотаріальної контори Сумської області у судове засідання також не з'явився. Нотаріус надіслала заяву про розгляд справи без її участі, при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Суд вважає, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час їх виникнення, а також норми нині діючого Цивільного кодексу України.

Статтею 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР, який діяв на час смерті тітки позивача ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу Української РСР, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця.

Зі змісту ст. 530 ЦК УРСР, при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати, сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері.

Зокрема п. 4 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, який набрав чинності 01 січня 2004 року зазначено, що цивільні правовідносини, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовується до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

У відповідності до ч. 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1265 ЦК України інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно мають право на спадкування за законом у п'яту чергу, при цьому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1266 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За приписами ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України у п. 20 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.

Судом встановлено, що рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області №1812/1193/12 від 17 жовтня 2012 року було встановлено факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в селі Бобрик Білопільського району Сумської області, є родичами, вона доводилась їй рідною тіткою по лінії матері (а.с.5).

Згідно з копією сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 12 серпня 1996 року № 239 належить право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Бобрицьке» розміром 4,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.6).

Тітка позивача ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.7).

Згідно з корінцем фельдшерської довідки про смерть ОСОБА_3 помер у віці 78 років ІНФОРМАЦІЯ_3 року, причина його смерті - хронічне порушення мозкового кровообігу ІІІ ступеню, церебральний атеросклероз ІІІ ступеню з артеріальною гіпертензією (а.с.9).

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 вбачається, що чоловік позивачки ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.8).

Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, наданою Першою Сумською державною нотаріальною конторою, спадкова справа після ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, не заведена (а.с.).

Таким чином, позивачка ОСОБА_1 має право на спадщину після смерті тітки ОСОБА_2, однак не може реалізувати його у зв'язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини.

Як вбачається з позовної заяви, позивач ОСОБА_1 пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини у зв'язку зі складними сімейними обставинами: доглядала за чоловіком ОСОБА_3, який тяжко хворів, до дня його смерті.

Суд вважає причини пропуску позивачем встановленого законом строку для прийняття спадщини поважними і приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визначає їй додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю в три місяці з дня набрання чинності рішенням суду.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 524, 525, 527, 530 ЦК УРСР, ст. 1216, ст. 1220, ст. 1223, ст. 1265, ст. 1270, ст. 1272 ЦК України, п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року, ст. ст. 4,10, 60, 209, 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини після тітки ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, тривалістю в три місяці з дня набрання чинності рішенням суду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя