Справа № 296/6209/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" вересня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

Головуючого-судді Колупаєва В.В.

При секретарі Долецькій Ж.С.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до Житомирської міської ради про визнання за нею право власності на житловий будинок № 6 по провул.2-й Мар'янівський, м.Житомира (який складається з житлового будинку загальною площею 78,7 кв.м., з яких житлова площа 53,3 кв.м; літньої кухні літери «Б»; гаражу літери «Д»; літнього душу літери «Е»; уборної літери «У»; огорожі №1), в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, що помер 21.01.1996 року, оскільки нотаріусом було відмовлено у оформленні спадщини із-за відсутності всіх правовстановлюючих документів.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали повністю із викладених у ньому підстав.

Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що згідно договору № 35 від 24.01.1954 року про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, з кількістю кімнат від одної до пяти включно, ОСОБА_3 була надана земельна ділянка площею 600 кв.м. за адресою: м.Житомир, 2-й Мар'янівський проїзд, 4а для будівництва індивідуального житлового будинку.

За договором дарування від 14.02.1959 року ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_2 житловий будинок за адресою: м.Житомир, 2-й Мар'янівський проїзд, 4а, закінченим будівництвом 55 відсотків, що стверджується вказаним договором дарування будинку (а.с.18).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради народних депутатів №32 від 07.01.1958 року «Про зміну найменовань вулиць і нумерації будинків» спірному житловому будинку була надана нова адреса: м.Житомир, провул.2-й Мар'янівський,6, замість старої адреси: м.Житомир, 2-й Мар'янівський проїзд, 4а (а.с.16-17).

Згідно довідки Комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради № 2503 від 10.05.2016 року про технічні показники обєкту та технічного паспорту на садибний (індивідуальний будинок) № 6 по провул.2-й Мар'янівський, м.Житомира відповідно до інвентаризаційної справи № 13079, складається з житлового будинку завершеним будівництвом загальною площею 78,7 кв.м., з яких житлова площа 53,3 кв.м; літньої кухні літери «Б»; гаражу літери «Д»; літнього душу літери «Е»; уборної літери «У»; огорожі №1.

Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року передбачалось право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків. Пунктом 2 постанови Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» визначалось, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних житлових будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, земель держземфонду і держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього житла з додержанням вимог законодавства. Зазначені правові акти не повязували виникнення права власності на житловий будинок зі здійсненням його державної реєстрації.

Порядок та умови введення в експлуатацію обєктів будівництва вперше був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року за № 449.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. А згідно ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту реєстрації. Однак згідно ч.4 цієї статті зазначено, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

З урахуванням викладеного та відповідно до вищевказаних правових норм ОСОБА_2 являється власником житлового будинку № 6 по провул.2-й Мар'янівський, м.Житомира.

ОСОБА_2 помер 21.01.1996 року, що стверджується свідоцтвом про його смерть серії 1-ТП № 055045 від 22.01.1996 року.

Мати позивача ОСОБА_1 та дружина її батька, ОСОБА_5 померла 19.03.1984 року, що також стверджується повторним свідоцтвом про її смерть серії 1-ТП № 296062 від 06.09.2016 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, в тому числі і на житловий будинок № 6 по провул.2-й Мар'янівський, м.Житомира.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_6 спадкоємцем ОСОБА_2 є його рідня дочка ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_7М.)(а.с.15)).

Також згідно паспорту ОСОБА_1 та довідки КВЖРЕП-9 м.Житомира №2030 від 18.05.2016 року ОСОБА_1 з 22.08.1973 року була зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому також проживав та був зареєстрований до дня смерті ОСОБА_2

ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а також була зареєстрована та проживала із спадкодавцем на момент його смерті.

Відповідно до ст.ст.1261,1268 ЦК України, позивачка як спадкоємці по закону першої черги, що прийняла спадщину, має право власності житловий будинок № 6 по провул.2-й Мар'янівський, м.Житомира (який складається з житлового будинку загальною площею 78,7 кв.м., з яких житлова площа 53,3 кв.м; літньої кухні літери «Б»; гаражу літери «Д»; літнього душу літери «Е»; уборної літери «У»; огорожі №1), в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, що помер 21.01.1996 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1-15 Закону України «Про власність», ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) ст.ст.331,1261,1268-1270,1274 ЦК України (в редакції 2004 року), ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), право власності на житловий будинок № 6 по провул.2-й Мар'янівський, м.Житомира (який складається з житлового будинку загальною площею 78,7 кв.м., з яких житлова площа 53,3 кв.м; літньої кухні літери «Б»; гаражу літери «Д»; літнього душу літери «Е»; уборної літери «У»; огорожі №1), в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, що помер 21.01.1996 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира на протязі 10 днів з дня його проголошення подачею апеляційної скарги.

Головуючий суддя В. В. Колупаєв