Провадження номер 2/741/30/16
Справа № 741/1367/15
РІШЕННЯ

(повне)

іменем України

19 січня 2016 року Носівський районний суд в складі:

головуючого районного судді Дикого В.М.

з участю секретаря Герасимчук Н.Ю.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

До Носівського районного суду звернувся житель м.Носівки ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини.

В судовому засіданні позивач пояснив, що в місті Носівці по вул..Ювілейна 30 проживала його мати ОСОБА_3, яка 5 липня 1998 року у віці 60 років померла. Він разом зі своєю сестрою ОСОБА_2 похоронили матір і відбули всі ритуальні процедури. Позивач пояснив, що в той період на сусідній вулиці він завершував будувати свій будинок, але поскільки в останній рік мати хворіла то він періодично залишався ночувати в будинку матері. Восени 1997 року він заклав фундамент під гараж на подвір»ї матері, а на протязі літа і осені 1998 року було завершено будівництво гаража. Крім цього, за його замовленням було перероблено паркани від сусідів.

Позивач пояснив, що він фактично вступив в управління спадковим майном покійної матері по вул..Ювілейна 30, а тому він просив винести рішення, яким встановити факт прийняття спадщини майна по вул..Ювілейна 30 міста Носівки, поскільки за останній рік відносини з сестрою погіршились.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала і пояснила, що її брат ОСОБА_1 брав участь у похоронах матері, але спадщину по вул..Ювілейна 30 він не приймав, бо на час смерті матері він вже побудував власний будинок по вул..Пархоменка 63 міста Носівки і жив там зі своєю сім»єю, а спадщину по вул.Ювілейна 30 прийняла вона. На той час вона працювала в Чернігові, але на вихідні приїжджала в Носівку і доглядала за будинком матері. Відносини з братом були родинні, а в минулому році вони раптово погіршились із-за того, що він став їй дорікати, що вона буцім-то не приділяє належної уваги вихованню свого сина.

За клопотанням позивача були допитані свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Допитаний як свідок ОСОБА_4 ОСОБА_7 дав показання, що до 2002 року він проживав ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто був сусідом ОСОБА_1 і бачив все, що там відбувалось. Влітку 1998 року померла ОСОБА_3 і її син ОСОБА_1 восени того року завершив будівництво гаража. Того ж року була перероблена огорожа, проведений незначний ремонт в хаті, бо він ще допомогав заносити і виносити з хати «козли». Періодично ОСОБА_1 ночував в будинку або просив його наглядати за будинком.

Свідок ОСОБА_5 ОСОБА_8 дав показання, що він проживає по вулиці Ювілейна і пам»ятає, що влітку 1998 року померла ОСОБА_3 і її син попросив його збудувати гараж на подвір»ї. Він разом з ОСОБА_9 і ОСОБА_10 за літо збудували гараж. Крім цього, того літа вони за замовленням ОСОБА_1 збудували огорожу від сусідів. ОСОБА_5 ОСОБА_8 показав, що в будинку по вул..Ювілейна 30 ОСОБА_3 проживала сама, а її син ОСОБА_1 періодично приходив і періодично жив там.

Свідок ОСОБА_6 ОСОБА_11 дав показання, що він проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 і восени 1997 року за проханням ОСОБА_1 розпочали будівництво гаража по вул..Ювілейна 30, а саме залили фундамент. А завершили будівництво гаража восени 1998 року, вже після смерті ОСОБА_1 ОСОБА_12 Влітку 1998 року також було зроблено паркан, який робили він з ОСОБА_5 та ОСОБА_13.

За клопотанням відповідачки було допитано свідків ОСОБА_14, ОСОБА_15

Свідок ОСОБА_14 ОСОБА_16 дала показання, що після смерті ОСОБА_3 в її будинку стала жити її дочка ОСОБА_2 ОСОБА_17, бо ще десь за рік до смерті ОСОБА_3 її син ОСОБА_1 переїхав жити з дружиною і дітьми на вулицю Пархоменка, але періодично навідувався в будинку матері. Вона пам»ятає, що ОСОБА_1 приймав участь в будівництві гаража, разом ставили паркан від сусідів.

Свідок ОСОБА_15 ОСОБА_18 дала показання, що ОСОБА_1 приймав участь в будівництві гаража по вул..Ювілейна 30 міста Носівки.

Вислухавши позивача, відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного: згідно ст.549 ЦК України, який діяв до 1 січня 2004 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом достовірно встановлено, що після смерті ОСОБА_1 ОСОБА_12 влітку і восени 1998 року ОСОБА_1 завершував будівництво гаража по вул..Ювілейна 30 міста Носівки, провів реконструкцію паркану від сусідів і вказані дії свідчать про те що позивач по справі фактично вступив в управління спадковим майном.

Хоча відповідач по справі делікатно зіслалась на те що вона не пом»ятає, коли і яким чином на подвір»ї появився гараж, але навіть свідки допитані за клопотанням відповідачки визнали, що ОСОБА_1 приймав участь у будівництві гаража.

Відповідно до ч.1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач ОСОБА_2 ОСОБА_17 не надала доказів, які б свідчили про безпідставність вимог позивача. А позивач надав достатньо доказів, як на підставу своїх вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України,

РІШИВ:

Встановити факт, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, померлої 5 липня 1998 року шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном по вул..Ювілейна 30 міста Носівки.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий