Провадження № 22ц/790/611/16 Головуючий 1-ї інстанції - Лігус С.М.
Справа № 644/8808/15-ц Доповідач - Бровченко І.О.
Категорія - договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Бровченко І.О.,

суддів - Піддубного Р.М., Швецової Л.А.,

при секретарі - Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення з останнього суми еквівалентної 2000 доларів США за курсом НБУ на день ухвалення рішення у справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_3 позичив у ОСОБА_1 2000 доларів США, що підтверджується відповідною розпискою. На усні та письмові вимоги повернути грошові кошти ОСОБА_3 не реагує та грошові кошти не повернув, у зв'язку з чим представник позивача просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся неодноразово, судові повістки не отримував.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2015 року у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідач ОСОБА_3 відповідно до правил ст. 74 ЦПК України неодноразово поштою викликався у засідання апеляційного суду за наявними у справі даними про його місце реєстрації, однак всупереч своїх процесуальних обов'язків повістки і телеграми не отримував, ніяких заяв щодо зміни свого місця проживання до суду не надавав, що свідчить про його відсутність за адресою: АДРЕСА_1, внаслідок чого за змістом абз. 5 ч. 5 зазначеної статті ЦПК України вважається, що судова повістка вручена йому належним чином.

З урахуванням вимог закону щодо дотримання розумних строків розгляду справи судом апеляційної інстанції та враховуючи положення ст. ст. 157, 303-1, 305 ЦПК України, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_3

Вислухав доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши надані по справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія приходить до наступного.

Згідно з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Відповідно до ч.ч. 3 і 4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних доказів підтверджуючих, що правочин, а саме договір позики, між сторонами відбувся. Ні в позовній заяві ні наданій позивачем до матеріалів справи ксерокопії розписки, не вказано дати коли саме був складений договір позики між сторонами, що має суттєве значення для розгляду цивільної справи. Від учасників справи не надходило клопотань про надання до справи або витребування будь-яких відповідних до закону доказів, які б підтверджували позовні вимоги.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції не сприяв всебічному та повному з'ясуванню обставин справи, фактично ухилився від їх з'ясування та від розгляду справи по суті, у зв'язку з чим спір між сторонами залишився не вирішеним.

Судовим розглядом та матеріалами справи встановлено наступне.

ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 позику у розмірі 2000 доларів США, яку зобов'язався повернути за першою вимогою, про що свідчить відповідна розписка.

Під час апеляційного розгляду справи представник позивача заявив клопотання долучити до матеріалів справи оригінал вищезазначеної розписки, яке було задоволено судовою колегією. Наявна в матеріалах справи копія розписки відповідає оригіналу долученому до матеріалів справи.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

18 жовтня 2013 року на адресу відповідача була направлена письмова вимога про повернення боргу та виконання в натурі взяті на себе зобов'язання за розпискою і повернути ОСОБА_1 в особі його уповноваженого представника ОСОБА_4 суму боргу з урахуванням процентів за користування коштами, але не пізніше ніж протягом 7 днів з дня отримання цієї вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів підтверджуючих, що ОСОБА_3 сплатив ОСОБА_1 чи його уповноваженому представнику ОСОБА_4 борг у розмірі 2000 доларів США.

Згідно п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Станом на 12 січня 2016 року офіційний курс гривні до долара США становить 2350, 4365 грн. за 100 доларів США.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 не повернув грошові кошти відповідно до умов договору позики, оформленого розпискою, судова колегія дійшла висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі та на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_3 підлягає стягнення 47008 грн. 73 коп., що станом на 12 січня 2016 року є сумою еквівалентній 2000 доларів США.

Враховуючи вимог ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 належить стягнути судовий збір у розмірі 441 грн. 32 коп., сплачений при подачі позовної заяви та судовий збір у розмірі 485 грн. 45 коп., сплачений при подачі апеляційної скарги.

Приймаючи до уваги викладене, оцінив всі обставин справи та надані докази як окремо, так і в сукупності, судова колегія приходить до висновку про необхідність скасування рішення районного суду та постановлення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2015 року скасувати, ухвалити нове.

Стягнути з ОСОБА_3 (податковий № НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 47008 грн. 73коп., що станом на 12 січня 2016 року є сумою еквівалентній 2000 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_3 (податковий № НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 926 грн. 77 коп.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді -