Справа № 750/2335/15-ц Провадження № 22-ц/795/8/2016 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції - Рахманкулова І. П. Доповідач - Євстафіїв О. К.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЄвстафіїва О.К.,
суддів:Страшного М.М., Шарапової О.Л.,
при секретарі:Нечасному О.Л.,
за участю:представників: позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 і ОСОБА_7, відповідача ОСОБА_8 - адвоката Фесенко Т.Г., третьої особи Державної архітектурно-будівельної інспекції України - головного спеціаліста Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Чернігівській області ОСОБА_10,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні будинком, треті особи: Чернігівська міська рада, Державна архітектурно-будівельна інспекція України,

в с т а н о в и в:

У березні 2015 р. ОСОБА_5 пред'явила позов до ОСОБА_8, у якому, після уточнення позовних вимог, остаточно просила зобов'язати останню протягом 1 місяця після набрання рішенням суду законної сили знести самовільно збудовану прибудову а3-1 до належної їй (позивачеві) частини АДРЕСА_1 усунути перешкоди в обслуговуванні та користуванні стіною й вікнами цієї частини будинку з боку вулиці та прибрати лічильник з стіни будинку, тумби, столи, сумки і мотузки для білизни. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ОСОБА_5 належить 1/4 частина будинку й надвірних споруд за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач у відсутність позивача та без її згоди прибудувала веранду, внаслідок чого вікно з належної позивачеві кімнати площею 13,5 м2 виходить на цю веранду. Державна архітектурно-будівельна інспекція м. Чернігова винесла ОСОБА_8 припис, яким зобов'язала її знести, серед іншого, веранду а3-1. На виконання цього припису остання лише зняла двері з веранди й частково розібрала її фронтальну стінку. На повторне звернення позивача до згаданої інспекції остання надала відповідь, що зняття з веранди дверей та розібрання частини її фронтальної стіни змінило статус цієї споруди й перетворило її з веранди у незаконну прибудову такого ж розміру. Оскільки у приписі мова йшла про знесення веранди, то Державна архітектурно-будівельна інспекція м. Чернігова вважає, що припис в частині знесення веранди відповідач виконала. Споруда, про яку йдеться, повністю закриває доступ сонячного світла до належної ОСОБА_5 кімнати, чим порушуються протипожежні та архітектурно-будівельні норми. Деснянська районна у м. Чернігові рада повідомила позивача про те, що вона не давала ОСОБА_8 дозволу на будівництво спірної споруди. На належній ОСОБА_5 стіні будинку позивач встановила лічильник. Крім того, остання змінила петлі на дверях, внаслідок чого відкриті до її (відповідача) помешкання двері закривають доступ денного світла до належної позивачеві кімнати. Під вікном цієї кімнати маються речі ОСОБА_8, які заважають позивачеві обслуговувати належну їй частину будинку з вулиці.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати дане рішення і постановити рішення по суті позовних вимог. Доводи скарги є ідентичними доводам позовної заяви.

У судовому засіданні представники ОСОБА_5 підтримали апеляційну скаргу, представник ОСОБА_11 просила її відхилити за безпідставністю, а представник Державної архітектурно-будівельної інспекції України пояснив, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи рішення, що оскаржується, суд І інстанції виходив з того, що спірне приміщення а3-1 споруджене у 1992 р. зі згоди ОСОБА_12 - попереднього власника належної ОСОБА_5 частини будинку, що це приміщення значиться як самовільно побудоване при капітальному будівництві, що у даний час це приміщення є малою архітектурною формою - верандою, що згідно з висновком експертизи внаслідок її спорудження порушень правил експлуатації та санітарно-технічних норм не виявлено, що у межах строку позовної давності позивач не заявляла вимог щодо цієї веранди, що позивач не довела відсутність можливості переобладнання спірної прибудови, що всі речі, які знаходилися під вікном позивача, відповідачем прибрано та що відсутня технічна можливість встановити лічильник газу у будь-якому іншому місці, крім як на стіні належної ОСОБА_5 частини будинку. З такими висновками частково не погоджується апеляційний суд.

Так, по справі встановлено наступне.

ОСОБА_5 є власником 1/4 частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 10.09.2002 р., що укладений між нею й ОСОБА_13 (копія даного договору на а.с. 13-14).

З матеріалів справи Деснянського районного суду м. Чернігова № 2-2362/03 за позовом ОСОБА_14 до ОСОБА_13 та ОСОБА_15 про встановлення порядку користування присадибною земельною ділянкою вбачається, що станом на 15.06.1999 р. власником частини АДРЕСА_1 яка нині належить ОСОБА_5, був ОСОБА_12 Цю обставину жоден з учасників судового розгляду не заперечує.

ОСОБА_8 належить 1/4 частина цього ж будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що відкрилася після смерті ОСОБА_15, яке видане нотаріусом 27.04.2011 р. (копія даного свідоцтва на а.с. 105-106).

Право власності сторін на ці частини будинку зареєстровано у встановленому законом порядку (а.с. 14, 107-108).

15.06.1999 р. ОСОБА_12 подав голові Деснянської районної ради м. Чернігова заяву (її копія на а.с. 52), у якій повідомляв, що він не має претензій щодо прибудови ОСОБА_15 коридору до належної йому частини будинку, про який йдеться; дачу цього дозволу посвідчено головою вуличкому № 20 Деснянського району м. Чернігова.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.11.2003 р. по справі № 2-2362/03 за позовом ОСОБА_14 до ОСОБА_13 та ОСОБА_15 про встановлення порядку користування присадибною земельною ділянкою, яке залишене без змін ухвалами судів апеляційної й касаційної інстанцій, встановлено порядок користування присадибною земельною ділянкою АДРЕСА_1 (копії цих рішень на а.с. 15-16, 17, 18). Цим рішенням, серед іншого, ОСОБА_13 та ОСОБА_15, правонаступниками яких є ОСОБА_5 і ОСОБА_8 відповідно, частину присадибної земельної ділянки виділено у спільне користування.

На генеральному плані присадибної земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 від 13.01.1958 р., до якого останні зміни Чернігівським МБТІ вносилися 24.01.2001 р., спірна споруда а3-1 не позначена (копія цього плану на арк. 16 справи Деснянського районного суду м. Чернігова № 2-2363/03 за позовом ОСОБА_14 до ОСОБА_13 та ОСОБА_15 про встановлення порядку користування присадибною земельною ділянкою).

З технічного паспорту на АДРЕСА_1 від 16.08.2002 р., виготовленого Чернігівським МБТІ на ім'я ОСОБА_13, який після внесення відповідних змін до нього є документом на ім'я ОСОБА_5 (його копія на а.с. 27-32), вбачається, що на дату його виготовлення спірна споруда, позначена на генеральному плані літерою «а3-1», була відсутня.

У технічному паспорті на цей же будинок від 02.03.2011 р., що виготовлено Чернігівським МБТІ на ім'я ОСОБА_15, який після внесення відповідних змін до нього є документом ОСОБА_8, зазначено, що споруда «а3-1» збудована в 1992 році (копія даного паспорта на а.с. 83-90). У цьому паспорті також зазначено, що факт самовільного її спорудження БТІ зафіксовано 02.03.2011 р. (а.с. 84) - у день складання цього паспорта.

Листом від 12.07.2013 р. № 6-04/12 Деснянська районна у м. Чернігові рада повідомила, що на будівництво спірної споруди вона дозволу не давала (а.с. 26). Те, що вона є самочинно спорудженою, випливає і зі змісту листування позивача й Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області (листи Інспекції від 19.08.2013 р. № П-136/01-09, від 19.04.2014 р. № П-24/01-12, від 29.12.2014 р. № 7/25-01/0178 ) (а.с. 19-24) та акту цієї Інспекції від 10.02.2014 р. № 155 (а.с. 81-82).

Жодним з учасників судового розгляду не заперечується, що на дату пред'явлення позову під вікном належної позивачеві кімнати 1-3 малися речі ОСОБА_8: тумби, столи, сумки і мотузки для білизни, які заважали позивачеві обслуговувати належну їй частину будинку з вулиці. Крім того, це підтверджено фотографіями відповідного змісту (а.с. 64-67, 128-130). Представники позивача в апеляційному суді стверджують, що ці речі по даний час знаходяться під вікном вищевказаної кімнати. Представник відповідача апеляційному пояснює, що після пред'явлення ОСОБА_5 позову відповідач їх прибрала з-під вікна кімнати 1-3, а чи знаходяться вони під цим вікном у даний час, вона не знає. Представники позивача стверджують протилежне.

З копії листа ПАТ «Чернігівгаз» від 12.05.2015 р. № 23/2050 вбачається, що ОСОБА_8 встановлено лічильник газу згідно з відповідним проектом і що технічна можливість встановити його на зовнішній стіні належної ОСОБА_8 частини будинку або в будь-якому іншому місці відсутня (а.с. 78).

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № С-357 від 05.03.2015 р., який виконано експертами Чернігівської регіональної торгово-промислової палати на виконання ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.12.2014 р. по справі № 750/9685/14 за позовом ОСОБА_8 до Чернігівської міської ради та ін. про визнання права власності на самочинне будівництво, спірну споруду а3-1 збудовано з недотриманням ДБН 360-92**, т.я. відстань між нею та огорожею сусідньої садиби становить 0,28 м замість 1 м. У мотивувальній частині даного висновку зазначено, що це порушення не є істотним (а.с. 91-104).

У висновку судової будівельно-технічної експертизи від 28.02.2016 р. № 39-15, що складений судовим експертом фізичною особою-підприємцем ОСОБА_16 (а.с. 205-220), зазначено, що:

- спірну прибудову - відкриту веранду літ. «а3-1» споруджено до належної ОСОБА_5 частини АДРЕСА_1. Вона розташована на частині присадибної земельної ділянки, що знаходиться у спільному користуванні ОСОБА_5 і ОСОБА_8 Внаслідок будівництва даної споруди порушено вимоги ДБН В.2.2-15-2005, т.я. вона значно зменшує природне освітлення кімнати 1-3 площею 13,5 м2 вказаного будинку, яка належить ОСОБА_5 Забезпечення нормативного природного освітлення належної позивачеві частини будинку неможливе без збільшення віконного прорізу кімнати 1-3 та без знесення відкритої веранди літ. «а3-1»,

- внаслідок улаштування ОСОБА_8 на стіні належної ОСОБА_5 частини жилого будинку лічильника газу державні будівельні норми та правила не порушуються. Технічна можливість перенесення цього лічильника на стіни частини будинку, що належить ОСОБА_8, відсутня.

З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.

Спірну прибудову - відкриту веранду літ. «а3-1» самочинно споруджено до належної ОСОБА_5 частини АДРЕСА_1. Її споруджено після набуття позивачем права власності на цю частину будинку. Місцем спорудження цієї прибудови є частина присадибної земельної ділянки, яка знаходиться у спільному користуванні ОСОБА_5 і ОСОБА_8 Внаслідок будівництва даної споруди порушено вимоги ДБН В.2.2-15-2005 - вона значно зменшує природне освітлення належної ОСОБА_5 кімнати 1-3 вказаного будинку. Забезпечення нормативного природного освітлення цієї частини будинку неможливе без знесення прибудови літ. «а3-1».

Лічильник газу, улаштований на зовнішній стіні належної ОСОБА_5 частини будинку, встановлено ОСОБА_8 без порушення державних будівельних норм та правил. Технічна можливість перенесення цього лічильника на стіни належної ОСОБА_8 частини будинку або встановлення його в будь-якому іншому місці відсутня.

Ці обставини у ході розгляду справи підтверджено копією генерального плану присадибної земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 від 13.01.1958 р. (з наступними змінами у 2001 р.), технічними паспортами на АДРЕСА_1 від 16.08.2002 р. на ім'я ОСОБА_5 і від 02.03.2011 р. на ім'я ОСОБА_8, копіями листа Деснянської районної у м. Чернігові ради від 12.07.2013 р. № 6-04/12 і листів та акта Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області, а також висновком судової будівельно-технічної експертизи від 28.02.2016 р. № 39-15, що складений судовим експертом фізичною особою-підприємцем ОСОБА_16 Дані докази є належними й допустимими і ні у який спосіб не спростовані. Зокрема ні у який спосіб не спростовано висновок судової будівельно-технічної експертизи від 28.02.2016 р. № 39-15, а тому апеляційний суд з ним погоджується.

На дату пред'явлення позову під вікном належної позивачеві кімнати 1-3 малися речі ОСОБА_8: тумби, столи, сумки і мотузки для білизни, які створюють позивачеві перешкоди у обслуговуванні частини її будинку з вулиці. Це підтверджено фотографіями відповідного змісту, які є належними й допустимими доказами.

Заперечення сторони відповідача проти вимог ОСОБА_5 про зобов'язання ОСОБА_8 знести прибудову літ. «а3-1» та прибрати належні їй тумби, столи, сумки і мотузки для білизни з-під вікна кімнати, яка є власністю позивача, апеляційний суд відкидає. Так:

- твердження про те, що спірну прибудову ОСОБА_8 споруджено з дозволу, отриманого у встановленому законом порядку, спростовується копіями листа Деснянської районної у м. Чернігові ради від 12.07.2013 р. № 6-04/12 і листів та акту Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області,

- посилання на те, що прибудову а3-1 споруджено з дозволу попереднього власника нині належної ОСОБА_5 частини АДРЕСА_1 і що її споруджено до того, як ОСОБА_5 стала власником цієї частини будинку, не відповідає наявним у справі доказам. Так, згідно з копією генерального плану присадибної земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 від 13.01.1958 р. (з наступними змінами у 2001 р.) і технічного паспорту на будинок від 16.08.2002 р. на ім'я ОСОБА_5, на дату купівлі ОСОБА_5 частини згаданого будинку прибудови а3-1 не існувало. Вірність запису у технічному паспорті на будинок на ім'я ОСОБА_8 від 02.03.2011 р. про те, що дану прибудову споруджено у 1992 році, наявними у справі доказами не підтверджується. До того ж, у цьому технічному паспорті внесення відомостей про спорудження прибудови, про яку йдеться, датовано саме 02.03.2011 р.,

- твердження про переобладнання спірної споруди у такий спосіб, що вона не створює затінення належної ОСОБА_5 частини будинку, суперечить висновку судової будівельно-технічної експертизи від 28.02.2016 р. № 39-15,

- посилання на неможливість знесення ОСОБА_8 прибудови а3-1 у зв'язку з перебуванням її у скрутному матеріальному становищі, не має юридичного значення для справи,

- суду не надано доказів того, що на даний момент відповідач прибрала в інше місце тумби, столи, сумки і мотузки для білизни, які створювали позивачеві перешкоди у обслуговуванні належної їй частину будинку,

- висновком судової будівельно-технічної експертизи № С-357 від 05.03.2015 р., який виконано експертами Чернігівської регіональної торгово-промислової палати, не може бути використаний як доказ для відмови у задоволенні позову, т.я. у ньому не досліджувалося питання, чи порушено права ОСОБА_5 внаслідок спорудження до належної їй частини будинку прибудови а3-1, чи не порушено,

- посилання сторони відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності суперечить ст. 256 ЦК України.

Таким чином, місцевий суд законно відмовив у задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача прибрати лічильник газу зі стіни належної позивачеві частини будинку. У той же час його висновок про відмову в задоволенні вимог ОСОБА_5 про зобов'язання ОСОБА_8 знести прибудову літ. «а3-1» та прибрати належні їй тумби, столи, сумки і мотузки для білизни з-під вікна кімнати, яка є власністю позивача, є безпідставним.

Разом з тим вимога про зобов'язання відповідача відновити порушені права позивача протягом 1 місяця після набрання рішенням суду законної сили задоволенню не підлягає, т.я. вона суперечить процедурі виконання судових рішень, що встановлена Законом України «Про виконавче провадження».

Отож оскаржуване рішення підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов'язання ОСОБА_8 знести самовільно збудовану спірну прибудову до АДРЕСА_1 та прибрати тумби, столи, сумки і мотузки для білизни з-під вікна кімнати площею 13,5 м2 цього будинку, що належить ОСОБА_5, з постановленням рішення про зобов'язання ОСОБА_8 знести дану прибудову та прибрати перелічені вище речі з-під вікна належної ОСОБА_5 кімнати 1-3. В іншій частині дане рішення суду слід залишити без змін.

Апеляційний суд вважає за необхідне вирішити справу як на підставі наданих суду І інстанції доказів, так і на підставі наданих апеляційному суду доказів, т.я. всі вони мають виключне значення для справи.

В порядку ч. 5 ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з частковим задоволенням позову, з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 належить стягти 182 грн. 70 коп. на відшкодування половини витрат по сплаті судового збору за звернення до суду з позовом і за подання апеляційної скарги - відповідно до роз'яснення, викладеного у абз. 2 п. 36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 10 (квитанції про сплату судового збору на а.с. 1, 144).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 307, 309 ч. 1 п. 4, 314, 316 ЦПК України, ст. 391 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 липня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов'язання ОСОБА_8 знести самовільно збудовану спірну прибудову до АДРЕСА_1 та прибрати тумби, столи, сумки і мотузки для білизни з-під вікна кімнати площею 13,5 м2 цього будинку, що належить ОСОБА_5, скасувати й частково задовольнити дані вимоги.

Зобов'язати ОСОБА_8 знести самовільно збудовану нею прибудову до АДРЕСА_1 яка позначена літерою «а3-1», та прибрати тумби, столи, сумки і мотузки для білизни з-під вікна належної ОСОБА_5 кімнати 1-3 площею 13,5 м2 цього ж будинку.

В іншій частині дане рішення суду залишити без змін.

Стягти з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп. на відшкодування судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але воно може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: