Справа № 362/5653/15-ц
Провадження № 4-с/362/2/16
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

20 січня 2016 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Лущик Т.М.,

за участю представника особи, яка подала скаргу ОСОБА_1,

стягувача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_4 та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, у якій серед іншого просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця та зобовязати ВДВС Васильківського МРУЮ у Київській області усунути порушення відкликати подання про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності.

Скаргу обґрунтована тим, що в провадженні ВДВС Васильківського МРУЮ у Київській області перебувають матеріали виконавчого провадження № 26079782 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_5.

28 жовтня 2014 року державний виконавець направив подання до Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області про притягнення ОСОБА_3 докримінальної відповідальності, передбаченої ст. 164 КК України за ухилення від сплати аліментів.

ОСОБА_3 зазначає, що він не знав про існування вказаного виконавчого провадження, оскільки не отримував постанову про відкриття виконавчого провадження та інших документів.

Представник особи, яка подала скаргу в судовому засіданні підтримав вимоги скарги в повному обсязі, усно доповнив вимоги скарги та просив скаргу задовольнити.

Стягувач в судовому засіданні заперечила щодо вимог скарги.

Особа, бездіяльність якої оскаржується в судове засідання не зявилась; орган державної виконавчої служби просив розглянути скаргу у відсутності державного виконавця.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та витребувані судом належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 26079782, суд приходить до наступних висновків.

Постановою від 20 квітня 2011 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 26079782 про стягнення з Попадюка І.М. на користь Гордєєвої Д.В. аліментів на утримання дитини.

28 жовтня 2014 року державний виконавець звернувся до органу внутрішніх справ з поданням про порушення кримінальної справи у відношенні Попадюка І.М. за ознаками злочину, передбаченого ст. 164 КК України за ухилення від сплати аліментів на утримання дитини.

У пункті 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам розяснено, що при розгляді справ за скаргами сторін виконавчого провадження на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні керуватися положеннями Конституції України, пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, Цивільного процесуального кодексу України, Законами України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», «Про державну виконавчу службу», «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами, які регулюють примусове виконання судових рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, тощо.

Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог.

Так, у прохальній частині скарги не зазначено, яку ж саме бездіяльність просить визнати неправомірною особа, яка подала скаргу та якого саме державного виконавця (не вказано його прізвище, імя і по батькові та назву посади). Проте, в назві скарги вказано, що вона подана на бездіяльність старшого державного виконавця ВДВС Васильківського МРУЮ у Київській області Валюх О.В..

Натомість, за своїм змістом скарга також не містить даних про те, яку бездіяльність допустив державний виконавець. Однак, вказано, що несплата аліментів виникла через бездіяльність державного виконавця.

Отже, враховуючи вимоги частини другої статті 387 ЦПК України, яка передбачає, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними, суд позбавлений можливості вирішити питання про обґрунтованість вимог скарги в цій частині, оскільки у скарзі не зазначено, яку ж саме бездіяльність просить визнати неправомірною особа, яка подала скаргу.

Одночасно, слід звернути увагу на пункт 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у якому розяснено, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 5 частини сьомої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Тобто, скарга не містить зміст оскаржуваної бездіяльності державного виконавця, а тому задовольнити її вимоги в цій частині неможливо.

До того ж, суд не приймає до уваги доводи і посилання представника особи, яка подала скаргу щодо збільшення обсягу вимог скарги, їх довільного трактування і усного доповнення вимог скарги, що були зазначені ним в судовому засіданні, оскільки цивільний процесуальний закон, а саме: стаття 384 ЦПК України, передбачає подання скарги до суду.

При цьому, суд переконаний, що довільне усне доповнення вимог скарги без належного письмового їх обґрунтування і викладення у скарзі, суперечить загальним засадам і принципам здійснення судочинства та унеможливлює подання заперечень особою рішення, дії чи бездіяльність якої оскаржуються при її відсутності в судовому засіданні.

Вирішуючи вимоги скарги про зобовязати ВДВС Васильківського МРУЮ у Київській області усунути порушення відкликати подання про притягнення Попадюка І.М. до кримінальної відповідальності, суд виходить з наступного.

Як встановлено під час розгляду скарги, боржник звертався до начальника ВДВС Васильківського МРУЮ у Київській області з письмовою заявою про відкликання подання державного виконавця про його притягнення до кримінальної відповідальності, яку отримано органом виконавчої служби 24 липня 2015 року про що свідчить відбиток відповідного штампу.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження № 26079782 вбачається, що зазначену заяву боржника не розглянуто та будь-якої відповіді йому не надано.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у пункті 18 судам розяснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи; при цьому суд не має права зобовязувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Згідно із частиною другою статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання.

Таким чином, суд вважає за необхідне поновити порушені права і свободи заявника шляхом зобовязання начальника ВДВС Васильківського МРУЮ у Київській області в порядку та відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» розглянути заяву ОСОБА_3 від 24 липня 2015 року про відкликання подання державного виконавця про його притягнення до кримінальної відповідальності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що скарга є обґрунтованою частково та підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 208 210, 386, 387 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження»,

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Зобовязати начальника відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області в порядку та відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» розглянути заяву ОСОБА_3 від 24 липня 2015 року про відкликання подання державного виконавця про його притягнення до кримінальної відповідальності.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Головуючий