Справа № 495/7679/15-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

17 лютого 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - одноособово судді Боярського О.О.,

при секретарі - Рачицькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білгород-Дністровський цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської міської ради, ОСОБА_2, третя особа - Білгород-Дністровська міська державна нотаріальна контора Одеської області про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та зміни черговості в отриманні права на спадщину,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Білгород-Дністровської міської ради, ОСОБА_2 та просить суд:

- встановити факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу на протязі 7 років, а саме з червня 2008 року по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 року;

- встановити факт, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживала з ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року за адресою АДРЕСА_1 і тому фактично прийняла спадщину після його смерті;

- змінити черговість в отриманні права на спадщину та визнати за ОСОБА_1, спадкоємця четвертої черги за законом, право спадкувати після смерті ОСОБА_3 разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, так як вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу був у безпорадному стані.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує наступним.

З червня 2008 року ОСОБА_1 стала проживати з ОСОБА_3 однією сім'єю та протягом 7 років, до самої смерті останнього, вони завжди були разом, вели спільне господарство, робили ремонт в квартирі АДРЕСА_1 в якій проживали разом та яка належить ОСОБА_3 на праві власності з 2005 року.

Реєстрацію місця проживання в квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_1 не проводила. Крім ОСОБА_3 у вказаній квартирі інші особи не зареєстровані.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1. За життя ОСОБА_3 ніяких розпоряджень на випадок своєї смерті не залишав, договорів про відчуження належного йому нерухомого майна та договорів довічного утримання не укладав. Тому, після його смерті відкрилась спадщина за законом.

До спадкоємців першої черги відноситься донька померлого - відповідач ОСОБА_2, яка не визнає право ОСОБА_1 на отримання частки спадщини після смерті батька та намагається виселити останню з квартири АДРЕСА_1

ОСОБА_1 стверджує, що на протязі тривалого часу (біля п'яти років) вона опікувалася та матеріального забезпечувала свого цивільного чоловіка ОСОБА_3, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані та потребував сторонньої допомоги, тому має повне право на частину спадкового майна.

ОСОБА_1 та її представник - ОСОБА_4, в судовому засіданні повністю підтримали заявлені вимоги та просили суд їх задовольнити.

Представник Білгород-Дністровської міської ради - Карпеєва Г.В. у судовому засіданні також заперечувала проти задоволення позову.

ОСОБА_2 та її представник - ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог.

Завідувач міськдержнотконтори Кушнір І.В. у судове засідання не з'явилась надала до суду заяву з проханням провести судове засідання без її участі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, надавши правову оцінку всім представленим доказам та проаналізувавши характер відносин, що склалися між сторонами, суд вважає за необхідне частково задовольнити заявлені вимоги з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу серії ВСІ № 854955 від 08.08.2005 року, реєстровий № 1576, ОСОБА_3 належить квартира АДРЕСА_1. Згідно домової книги № у203, ОСОБА_3 також був зареєстрований за місцем проживання в належній йому квартирі, інших осіб зареєстровано не було.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер, актовий запис про смерть № 649. Причина смерті - церебральний атеросклероз.

Згідно з Актом КП «ЖЕО-№1» від 20.01.2016 року та показаннями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 позивач з 2008 року проживала однією сім'єю з померлим ОСОБА_3 в належній йому квартирі АДРЕСА_1 сумісно проводили ремонт в квартирі, позивач піклувалася ним, доглядала після того як він тяжко захворів та не міг обходитись без сторонньої допомоги.

Матеріали справи також містять різного роду листи та звернення позивача до певних державних установ, в яких вона адресу свого мешкання вказує саме квартиру АДРЕСА_1. Такі обставини підтверджують її доводи про те, що вона з померлим проживала в одній квартирі з червня 2008 року по день його смерті, та повністю спростовують наголошення відповідача ОСОБА_2 щодо проживання позивача з її батьком з 2013 року.

Медичні довідки, епікризи ОСОБА_3, що були надані суду позивачем, підтверджують той факт, що померлий дійсно тяжко хворів та потребував допомоги і догляду. Проте, відповідач ОСОБА_2 з батьком не проживала, догляд за ним не здійснювала, в той час як позивач самостійно піклувалася хворим, що не заперечується самою донькою - ОСОБА_2

Згідно з ч.2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Таким чином, відповідно до положень ст. 3 СК України, відносини, що існували між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, за своїм характером є сімейними правовідносинами, що зумовлюють певні правові наслідки.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає повністю доведеним факт проживання позивача однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 в період з червня 2008 року по день смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Згідно з ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Оскільки, вище судом достеменно встановлено факт перебування позивача з спадкодавцем у шлюбних відносинах, без відповідної реєстрації шлюбу, та на момент відкриття спадщини, а саме на момент смерті ОСОБА_3, позивач проживала з ним, суд вважає обґрунтованою вимогу щодо встановлення факту прийняття спадщини позивачем, оскільки, положення статті 1264 ЦК України відносять позивача до кола спадкоємців, а у відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла спадщину, тобто факт прийняття нею спадщини відбувається в момент включення її до кола спадкоємців.

Щодо заявленої вимоги про зміну черговості в отриманні права на спадщину та визнати за ОСОБА_1, спадкоємця четвертої черги за законом, право спадкувати після смерті ОСОБА_3 разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, так як вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу був у безпорадному стані, суд зазначає наступне.

У відповідності з ч.2 ст.1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Разом з тим, за роз'ясненням Пленуму Верховного суду України в п.21 постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК.

Необхідно зазначити, що за Верховним Судом України закріплено повноваження здійснювати аналіз судової статистики та узагальнення судової практики (п.2 ч.2 ст.38 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р., станом на день винесення рішення).

Однак, приймаючи остаточне рішення щодо вказаної вимоги суд виходить з тих міркувань, що позивач матеріально не утримувала спадкодавця ОСОБА_3, він мав свій власний дохід та його матеріальний стан давав йому змогу не тільки забезпечити своє проживання, а й проводити лікування. Принаймні, докази, що спростовують наведене суду не були представлені. В огляду на викладене, вимога щодо зміни черговості не підлягає задоволенню.

Згідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» за № 14 від 18.12.2009 року, - рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (ч.1 ст. 213 ЦПК).

Керуючись ст.ст. ст.3 СК України, ст. 1259, 1264, 1268 ЦК України, ст.ст.10, 11, 16, 60, 212-215, 256, 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу на протязі 7 років, а саме з червня 208 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживала з ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, за адресою АДРЕСА_1 і тому фактично прийняла спадщину після його смерті.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя