Справа № 583/464/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2016 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - Плотникової Н.Б.

при секретарі - Логвиненко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Охтирка справу за заявою

ОСОБА_1

заінтересована особа: Управління житлово-комунального господарства Охтирської міської ради, Управління державної міграційної служби України в Сумській області в особі Охтирського міського сектору

про встановлення факту постійного проживання та прописки у кімнаті за № 222 гуртожитку на законних підставах,

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2016 року заявниця звернулася з заявою до суду про встановлення факту постійного проживання та прописки у кімнаті за № 222 гуртожитку на законних підставах, в якій просить встановити факт її (ОСОБА_1А.) постійного проживання та прописки на законних підставах у кімнаті за № 222 гуртожитку за адресою вул. Ярославського, 4 м. Охтирка Сумської області починаючи з 22.06.1990 р. по даний час.

Свої вимоги мотивує тим, що 09.12.1971 р. була прийнята на роботу до заводу «Промзвязок». 22.06.1990 р. вона була вселена до гуртожитку по вул. Ярославського (на той час по пров. Поштовому), 4, у м. Охтирці, Сумської обл. Кімнату вона отримала із дозволу профспілкового комітету та адміністрації заводу. Однак ордеру та рішення на вселення їй не надавали, оскільки вселення у гуртожиток здійснювалось за внутрішніми правилами цього заводу. Починаючи із 22.09.1990 р. вона проживала у кімнаті за № 222 (сімейного типу) у якій проживає та зареєстрована і на даний час. Даний гуртожиток переданий у комунальну власність до УЖКГ Охтирської міської ради. У свою чергу, зазначена установа є органом приватизації державного майна, що перебуває у комунальній власності громади міста. Згідно Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» від 04.09.2008 року за № 500, який є спеціальним нормативно-правовим актом, УЖКГ має право передати безоплатно у приватизацію, займані житлові площі у даному гуртожитку. Дія цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше 5 років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них. Вона зверталася за розясненнями до УЖКГ, де їй повідомили, що у звязку із відсутністю у неї спеціального ордеру на вселення до гуртожитку їй слід звернутись до суду та довести належними доказами факт постійного проживання та реєстрації на законних підставах. За наявності позитивного рішення УЖКГ зможе оформити на неї відповідні документи на приватизацію вказаної кімнати. У гуртожитку вона проживає понад 15 років, іншого житла не має.

В звязку з цим звернулася до суду в порядку окремого провадження із зазначеною заявою.

В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала та просить встановити зазначений факт. Пояснила, що кімнату вона отримала від адміністрації підприємства для постійного проживання, як працівник цього підприємства. На той час будь-яких ордерів їй не видавалось, оскільки був такий порядок, що кімнати виділялись із дозволу профспілкового комітету та адміністрації заводу. Проживала у кімнаті за № 222 й зареєстрована у ній. Інші особи у даній кімнаті не зареєстровані і будь-хто за цей час претензій щодо права мешкання у цій кімнаті не предявляв. Із підприємства звільнилась у 2007 р. в звязку з виходом на пенсію, проте оскільки не має іншого власного житла, продовжує проживати у цій кімнаті на законних підставах. На даний час виникло питання щодо необхідності приватизації зазначеної кімнати, проте приватизаційний орган їй відмовляє у цьому в звязку із відсутністю документа, що підтверджує її право на постійне проживання в гуртожитку на законних підставах.

Представник УЖКГ Охтирської міської ради у судовому засіданні висловив згоду із заявленими вимогами. Пояснив, що досліджені у судовому засіданні докази дають підстави суду встановити факт вселення та законного проживання заявниці у кімнаті гуртожитку, незважаючи на відсутність спеціального ордера та рішення адміністрації підприємства. Наявність рішення про встановлення зазначеного факту надасть можливість приватизаційному органу прийняти позитивне рішення щодо приватизації кімнати позивачкою.

Представники Охтирського МС УДМС України в Сумській області у судове засідання не зявились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Надали до суду письмову заяву, у якій зазначене прохання розглядати справу без участі їхнього представника, заперечень не мають.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживає та зареєстрована в гуртожитку по вул. Ярославського, 4, у м. Охтирці, Сумської обл., починаючи із 22.06.1990 року по даний час.

Судом встановлено, що згідно з рішенням двадцять четвертої сесії шостого скликання Охтирської міської ради від 29 травня 2012 року № 455 Охтирська міська рада надала згоду на прийняття безкоштовно до комунальної власності територіальної громади міста Охтирки гуртожиток по вул. Ярославського, 4, у м. Охтирці, Сумської обл.

Рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради за №62 від 06.05.2015 р. було затверджено акт приймання передачі до комунальної власності територіальної громади міста будівлі гуртожитку по вул. Ярославського, 4 м. Охтирка, прийнято його безоплатно до комунальної власності громади та залишено дану будівлю на балансі обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Звязківець».

Згідно з рішенням шістдесят восьмої сесії шостого кликання Охтирської міської ради від 23 червня 2015 року № 1473-МР прийнято до комунальної власності територіальної громади м. Охтирка будівлю гуртожитку за адресою вул. Ярославського, 4, та дозволено приватизацію житлових та нежитлових приміщень.

Також судом встановлено, що у 1990 році адміністрацією заводу «Промзвязок» (у подальшому ПАТ «Нафтопроммаш»), позивачці було надане житло в гуртожитку, а саме кімната 13, позивач була зареєстрована у гуртожитку. В подальшому позивачка була переселена до кімнати 222.

Відповідно до положень Глави 4 ЖК України єдиною підставою для вселення в гуртожиток є спеціальний ордер, який видається адміністрацією підприємства, установи, організації на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку (ст. 129 ЖК, п. 10 Розділу II Примірного положення про гуртожитки).

Згідно довідки Охтирського дослідно-виробничого обєднання «Промзвязок» (колишня назва ВАТ «Нафтопроммаш») від 28.02.1990 р. сімя ОСОБА_1 на спільному засіданні адміністрації і профкому від 22.02.1990 р. рішенням № 4 була прийнята на квартирний облік під № 282.

Спеціального ордера чи рішення заводського комітету профспілки за 1990 рік про надання заявниці житлової площі в гуртожитку не відшукано.

Факт працевлаштування та постійної роботи заявниці на підприємстві ВАТ «Нафтопроммаш» у період із 09.12.1971 р. по 19.07.2007 роки підтверджується копією її трудової книжки та довідкою ВАТ «Нафтопроммаш» від 16.08.2010 р.

Факт постійного проживання заявниці у кімнаті гуртожитку за зазначеною адресою також підтверджується договорами про надання комунальних послуг, квитанціями про їх оплату.

Відповідно до статті 1 Закону N 500-VI «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» дія цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них.

Тобто законом передбачено, що під захист підпадають особи, які дотримали певних умов, зокрема - відсутність в особи власного житла; правомірність її проживання в гуртожитку та користування гуртожитком; реєстрація за місцем проживання у гуртожитку більше 5 років на законних підставах; фактичне проживання протягом п'яти років за місцем реєстрації в гуртожитку.

Встановлено, що заявниця власного житла немає, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.07.2015 р.

Однією із умов також є реєстрація за місцем проживання у гуртожитку більше 5 років на законних підставах.

Разом з тим, на осіб, які вселяються у гуртожиток, поширюється процедура реєстрації місця проживання відповідно до вимог Закону N 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Також встановлено, що позивач у встановленому законом порядку зареєструвала своє постійне місце проживання в гуртожитку по вул. Ярославського (на той час по пров. Поштовому), 4, у м. Охтирці, Сумської області, що підтверджується відповідними відмітками в паспорті громадянина України, копією картки прописки.

Кімната № 222 у гуртожитку по вул. Ярославського, 4 м. Охтирка є постійним зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання заявниці з відповідних дат: з 22.06.1990 р. і по даний час.

Таким чином, позивачем дотримано умову щодо реєстрації місця свого проживання.

Другою обставиною, з якою пов'язане право на захист особи відповідно до Закону N 500-VI, є правомірність її проживання в гуртожитку та користування гуртожитком. При цьому Закон N 500-VI не містить визначення "законні підстави".

Законність користування позивачкою жилою площею у гуртожитку ніким не оспорюється. Дослідженими у судовому засіданні доказами не встановлено факту реєстрації у зазначеній кімнаті інших осіб, окрім заявниці. Позивачці було надане приміщення гуртожитку адміністрацією підприємства як постійному працівнику цього підприємства. Питання про звільнення нею кімнати на час перебування цього гуртожитку на балансі підприємства не ініціювалось. Тому має місце проживання заявниці в кімнаті 222 гуртожитку на законних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України „Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, які проживають у гуртожитках, що є об'єктами права державної чи комунальної власності, мають право на приватизацію займаного житла у вигляді окремої кімнати (кількох кімнат, жилих блоків, секцій).

Згідно зі ст. 5 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду" кожен громадянин має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Передача займаних житлових приміщень здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, постійно проживаючих в цьому житловому приміщенні. Право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд приходить до висновку, що факт постійної реєстрації місця проживання заявниці на законних підставах в кімнаті гуртожитку підтверджено дослідженими в справі доказами.

Вказаний факт в силу норм закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» має для заявниці юридичне значення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне встановити зазначений факт.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215, 256, 259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Встановити факт постійного проживання та реєстрації на законних підставах ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у кімнаті за № 222 гуртожитку по вул. Ярославського, 4 м. Охтирка Сумської області, починаючи із 22 червня 1990 року по даний час.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: ОСОБА_2