АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/1946/15-ц Головуючий в І інстанції
Категорія 5 ( І ) Мельник Ю. П.
№ 22-ц/774/1177/К/16 Доповідач - Соколан Н.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Соколан Н.О.,

суддів: - Бондар Я. М., Зубакової В. П.

за участю: секретаря: - Євтодій К. С.

В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 22 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 та ОСОБА_8 про Зсунення перешкод у користуванні власністю, вселення та визначення порядку користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_8 про усунення перешкод в користуванні власністю, вселення та визначення порядку користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що йому належить 1/3 частка квартири за адресою: АДРЕСА_1, а відповідачу ОСОБА_5 належить 2/3 частини зазначеної квартири.

В спірній квартирі зареєстровані ОСОБА_5 та її дочка ОСОБА_8

Після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, він неодноразово звергався до відповідачів з вимогою впустити його до квартири, надавши йому ключі від вхідних дверей, пропонував домовитись про порядок користування квартирою, однак отримував відмову.

За таких обставин просив суд усунути перешкоди в користуванні ним власністю - житловою квартирою АДРЕСА_1, вселити його в спірне житло, встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши у користування йому кімнату площею 17,0 кв.м., а ОСОБА_5, та ОСОБА_8 кімнати площею 17,2 кв.м. і 10,6 кв.м., залишивши в спільному користуванні кухню площею 5,7 м. кв., ванну кімнату площею 2,0 м. кв., вбиральню площею 1,1м. кв., коридор площею 5,5 м. кв., вбудоване приміщення площею 1,4 м. кв.; зобов'язати ОСОБА_5, ОСОБА_8 не чинити йому перешкоди у користуванні кімнатою площею 17,0 кв.м. та місцями загального користування квартири та стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_8 судові витрати по справі, а саме: судовий збір у сумі 243,60 гри. та витрати на правову допомогу у сумі 1600 грн. - солідарно.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 22 лютого 2016 року позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 та ОСОБА_8 про усунення перешкод в користуванні власністю, вселення та визначення порядку користування житловим приміщенням - задоволено.

Усунуто перешкоди зі сторони ОСОБА_5 та ОСОБА_8 в користуванні власністю -житловою квартирою АДРЕСА_1 ОСОБА_7 та вселено ОСОБА_7 в квартиру АДРЕСА_1, зо. А., ОСОБА_8 надати ОСОБА_7 ключі від вхідних дверей квартири АДРЕСА_1.

Встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши у користування ОСОБА_7 кімнату площею 17,0 кв.м., ОСОБА_5 та ОСОБА_8 кімнати площею 17.2 кв.м. і 10,6 кв.м., залишивши в спільному користуванні кухню площею 5,7 м. кв., ванну кімнату площею 2,0 м. кв., вбиральню площею 3,1м. кв., коридор площею 5,5 м. кв., вбудоване приміщення площею 1,4 м. кв.

Зобов'язано ОСОБА_5, ОСОБА_8 не чинити ОСОБА_7 перешкоди у користуванні кімнатою площею 17,0 кв.м. та місцями загального користування квартири АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 судові витрати по справі, а саме: судовий збір по 121,80 грн. та витрати на правову допомогу у сумі по 800 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Вважає, що позивачем не надано доказів про те, що він звертався до відповідачів щодо порядку користування квартирою та йому відмовлено у доступі до неї; пояснення свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони є зацікавленими особами. Судом також не прийнято до уваги, що позивач не приймає участі в утриманні майна.

Перевіривши матеріали справи, законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції під час розгляду справи, ОСОБА_7, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.08.2014 року, виданого державним нотаріусом Криворізької районної державної нотаріальної контори Деркач Я. В., на праві спільної часткової власності належить 1/3 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1, а ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належать інші 2/3 частки вказаної квартири на підставі свідоцтва на право власності на житло НОМЕР_1 (1/3 частка) та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Криворізької районної державної нотаріальної контори Деркач Я.В. (1/3 частка) (а.с.4-7).

Квартира АДРЕСА_1 має загальну площу 60,5 м. кв., житлову площу 44,8 м. кв. та складається з трьох окремих непрохідних житлових кімнат площею 17,2 м. кв., 17.0 м. кв., 10.6 м. кв. відповідно, кухні площею 5,7 м. кв., ванної кімнати площею 2,0 м. кв., вбиральні площею 1,1 м. кв., коридору площею 5,5 м. кв., вбудованого приміщення площею 1,4 м. кв. - а.с.8.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_5 чинить перешкоди у доступі до квартири, частки якої належать сторонам. Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Норми статей 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України закріплюють право власника використовувати своє житло для власного проживання, та проживання членів сім'ї, інших осіб і право розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Факт вчинення перешкод відповідачем встановлено під час розгляду справи та підтверджено, зокрема, показами свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, і в порушення вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України, відповідачем е надано належних та допустимих доказів, які б спростовували вищенаведений факт.

На думку колегії суддів, судом вірно встановлені обставини справи та його висновок про усунення перешкод в користуванні власністю та вселення позивача в спірну квартиру відповідає положенням ст. 391 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не звертався до відповідачів про встановлення порядку користування майном є безпідставними, оскільки таке звернення не є обов'язковим для звернення до суду за захистом порушених прав.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не приймає участі в утриманні майна, на думку колегії суддів, не є обставиною, що має значення для вирішення справи.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду має бути залишено без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, ст. ст. 313- 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 22 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: