У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 14 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 30 травня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 14 вересня 2006 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 4 905 грн зі сплатою 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У зв'язку із неналежним виконанням своїх обов'язків у відповідача станом на 04 серпня 2015 року утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 35 610,49 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 14 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 30 травня 2016 року, у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, з'ясувавши те, що спірний договір, укладений від імені відповідача, підписаний не нею, а іншою особою, отже був вчинений без волевиявлення ОСОБА_2, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав відсутності доказів про укладення між сторонами письмового кредитного договору, відсутності доказів отримання ОСОБА_2 кредитних коштів.

Судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» у відкритті касаційного провадження на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 14 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 30 травня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов