Справа №463/2171/16-ц
Провадження №2/463/1301/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 серпня 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Головатого Р.Я.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення 1066616 грн. 54 коп. основного боргу, 453165 грн. 82 коп. процентів за користування коштами, 60928 грн. 70 коп. 3% річних, а всього 1580711 грн. 06 коп.

Позов мотивує тим, що 03.01.2014р. сторони уклали договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача грошові кошти в сумі 348110 гривень, що еквівалентно 42094 доларам США відповідно до комерційного курсу НБУ станом на день отримання коштів, які зобовязався повернути до 01.06.2014р.

Однак на день подання позовної заяви відповідач свого обовязку не виконав, кошти не повернув, а тому позивач просить стягнути основну суму боргу в розмірі 1066616 грн. 54 коп. (42094 доларів США*25,33 грн. офіційний курс гривні щодо іноземних валют, встановлений Національним банком України станом на день предявлення позову), при цьому, оскільки з 02.06.2014 р. почалось прострочення виконання грошового зобов'язання просить стягнути 3% річних в сумі 60928 грн. 70 коп. за період з 02.06.2014р. по 26.04.2016р., а також проценти за користування коштами за період з 04.01.2014р. по 26.04.2016р. в сумі 453165 грн. 82 коп.

Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача подав до суду заяву про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку через оголошення у пресі, причин неявки суду не повідомив. А тому суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що між сторонами 03.01.2014 року укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 348110 грн., що за курсом, встановленим НБУ на момент отримання коштів, еквівалентно 42904 доларам США. ОСОБА_3 зобовязався повернути отримані кошти у гривнях, розмір яких повинен бути еквівалентний 42094 доларам США по курсу НБУ на день повернення грошових коштів, не пізніше 01.06.2014р.

Укоалення договору позики та отримання відповідачем від позивача коштів підтверджується копією розписки (а.с.7).

Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з позовної заяви відповідач у встановлений договором строк зобовязання не виконав, гроші не повернув, чим порушив майнові права позивача, а тому суд приходить до висновку, що такі підлягають відновленню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 1066616 грн. 54 коп. еквівалент 42094 доларів США основного боргу.

Крім цього, відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки строк виконання зобов'язання ОСОБА_3 настав 01.06.2014 року, однак таке останнім на час пред'явлення позову так і не виконано, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення з відповідача трьох процентів річних від простроченої суми за період з 02.06.2014р. по 26.04.2016р. в сумі 60928 грн. 70 коп.

Крім цього, відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.

Як вбачається з матеріалів справи, договором позики не встановлено розміру процентів, разом з тим такий не є безпроцентним відповідно до ч.2 ст.1048, оскільки сума позики перевищує п'ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тому позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення процентів за користування позикою у розмірі облікової ставки Національного банку України.

Як вбачається з представленого позивачем розрахунку заборгованості, сума процентів за період за період з 04.01.2014р. по 26.04.2016р. становить 453165 грн. 82 коп., які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Задовольняючи позов, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені (а.с.1) судові витрати, що становлять 6890 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 197, 212-214, 224-226 ЦПК України,

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) заборгованість за договором позики від 03 січня 2014 року в розмірі 1580711 грн. 06 коп. (один мільйон пятсот вісімдесят тисяч сімсот одинадцять гривень шість копійок), з яких: 1066616 грн. 54 коп. (один мільйон шістдесят шість тисяч шістсот шістнадцять гривень пятдесят чотири копійки) - основний борг, 60928 грн. 70 коп. (шістдесят тисяч девятсот двадцять вісім гривень сімдесят копійок) - 3% річних за період з 02.06.2014р. по 26.04.2016р., 453165 грн. 82 коп. (чотириста п'ятдесят три тисячі сто шістдесят п'ять гривень вісімдесят дві копійки) проценти за користування коштами за період з 04.01.2014р. по 26.04.2016р.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 6890 грн. (шість тисяч вісімсот дев'яносто гривень) судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м.Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Р.Я.Головатий