Справа №173/92/16-ц
Провадження №2/173/213/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.,

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30 вересня 2011 року між нею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З січня 2015 року припинено шлюбні відносини з відповідачем. Причиною припинення шлюбних відносин позивач вважає те, що між ними постійно виникали сварки та конфлікти, внаслідок чого позивач не бажає зберігати шлюб з відповідачем, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Окрім того позивач посилається на те, що вона не працює та її матеріальне становище не дозволяє їй достатньо забезпечувати доньку. Відповідач працює та має стабільну заробітну плату та може сплачувати аліменти. У звязку з цим позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд задовольнити позовні вимоги. Суду пояснила, що вони не проживають разом з відповідачем з січня 2015 року, з того часу спільне господарство не ведуть, стосунки не підтримують. Примирення з відповідачем вважає не можливе і вона цього не бажає. Домовленості щодо сплати аліментів між ними не має.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів не заперечував. Підтвердив, що вони не проживають разом з позивачем з січня 2015 року через їхні взаємовідносини. Вважає збереження шлюбу неможливим. Домовленості щодо сплати аліментів не має, він працює офіційно, отримує заробітну плату, тому проти стягнення аліментів в частці від його заробітку не заперечував. Інших дітей та непрацездатних батьків на утриманні не має.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до таких висновків.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

30 вересня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 120 та видано свідоцтвом про шлюб 1-КИ № 203522 (а.с. 4).

Сторони не проживають разом з січня 2015 року, стосунки не підтримують, не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння, відсутність спільних інтересів та взаємне небажання зберегти шлюб.

Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя.

А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судом також встановлено, що сторони мають спільну дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5).

Відповідач працює, отримує заробітну плату, має змогу надавати матеріальну допомогу. Інших дітей та непрацездатних батьків на утриманні не має.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Оскільки відповідач є батьком малолітньої дитини, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі, досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина потребує утримання, та те, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для задоволення заявлених позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Також на виконання вимог ст. 115 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне надіслати копію рішення суду після набрання ним законної сили органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Оскільки від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд у відповідності до ст. 113 Сімейного кодексу України вважає за потрібне прізвище позивача не змінювати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Кузьміна".

Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду з вимогами про стягнення аліментів, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. В той же час, суд приймає до уваги, що при зверненні до суду з вимогами про розірвання шлюбу позивачем сплачено судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. (а.с.1) та понесено витрати на правову допомогу в сумі 350 грн., що підтверджується квитанцією від 18 січня 2016 року (а.с.6), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 112, 113, 115, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 88, 212-215, п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області 30 вересня 2011 року (актовий запис № 120) розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Кузьміна».

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично мешкає за адресою: вул.. Гагаріна, 144 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області) на користь ОСОБА_1 (і.н., ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, фактично мешкає за адресою: вул.. Гагаріна, 9, м. Вільногірськ Дніпропетровської області) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 січня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично мешкає за адресою: вул.. Гагаріна, 144 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області) на користь ОСОБА_1 (і.н., ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, фактично мешкає за адресою: вул.. Гагаріна, 9, м. Вільногірськ Дніпропетровської області) понесені нею судові витрати в сумі 901 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично мешкає за адресою: вул.. Гагаріна, 144 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області) судовий збір в дохід держави в сумі 551 грн. 20 коп.

Після набрання рішенням законної сили його копію направити відділу державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко