АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5790/16 Справа № 199/8747/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Демченко Е.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Свистунової О.В.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 травня 2016 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_3» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_3» (далі ТОВ «Дата ОСОБА_3») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 27 лютого 2013 року між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі ПАТ «Альфа Банк») та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №500346904 за умовами якого, остання отримала кредит у розмірі 100.000 грн. на термін до 28 лютого 2018 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.01% на рік на суму залишку заборгованості.

30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Дата ОСОБА_3» укладено договір факторингу із подальшими змінами і доповненнями, а тому вважають, що вони набули права вимоги по кредитному договору №500346904 від 27 лютого 2013 року.

Посилаючись на те, що у порушення вимог закону та умов кредитного договору зобовязання належним чином не виконані, у звязку з чим станом на 13 листопада 2015 року утворилася заборгованість в розмірі 83.603 грн.04 коп., яка складається з наступного: 83.594 грн.15 коп. тіло кредиту; 08 грн.89 коп. - заборгованість за відсотками, яку просили стягнути з відповідача ОСОБА_2, також просили стягнути судові витрати по справі у розмірі 1.218 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 травня 2016 року позовні вимоги ТОВ «Дата ОСОБА_3» задоволені. Стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 83.603 грн.04 коп. Вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 травня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову ТОВ «Дата ОСОБА_3».

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 27 лютого 2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №500346904 за умовами якого, остання отримала кредит у розмірі 100.000 грн. на термін до 28 лютого 2018 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.01% на рік на суму залишку заборгованості.

Відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_2 зобовязалась повертати кредит, виплачувати відсотки, сплачувати неустойки та інші платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього (а.с.3-11).

30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Дата ОСОБА_3» укладено договір факторингу (а.с.14-16).

08 грудня 2014 року у відповідності до додаткової угоди №2 до договору факторингу від 30 вересня 2014 року доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються (а.с.17).

Частиною 1 ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до п.п.1.1.,1.3. фактор зобовязується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобовязується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим фактору в день отримання клієнтом грошових коштів від фактора.

Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі.

ОСОБА_2 зобовязання за кредитом належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 13 жовтня 2015 року допустила заборгованість у загальному розмірі 83.603 грн. 04 коп., яка складається з наступного: 83.594 грн.15 коп. тіло кредиту; 08 грн.89 коп. - заборгованість за відсотками.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Дата ОСОБА_3», суд першої інстанції виходив з того, що відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором, а отже позивач набув права на отримання від відповідача заборгованості за цим кредитним договором.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За правилами ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

З тексту ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з кредитного договору №500346904 від 27 лютого 2013 року, він був укладений за волевиявленням обох сторін, про що свідчить особистий підпис відповідача у кредитному договорі, додатку №1 до кредитного договору та анкеті-заяві на отримання кредиту (а.с.4,7,8).

За змістом ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 Закону України "Про банки і банківську діяльність" придбання права вимоги на виконання зобов'язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог та прийом платежів (факторинг) розглядаються як кредитна операція.

Законом України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" факторинг вважається фінансовою послугою (підпункт 11 пункту 1 статті 4 Закону).

Відповідно до ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (ст. 514 ЦК України).

Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Таким чином позичальник має право виконувати кредитні зобовязання як первісному кредитору, так і новому кредитору.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 тривалий час не виконує свої зобовязання за кредитним договором №500346904 від 27 лютого 2013 року, здійснивши останню проплату за кредитним договором 14 липня 2014 року (4,74-90).

Доводи апеляційної скарги на те, що позивач не надав суду усіх документів, що мають значення для вирішення даної справи спростовуються належними в матеріалах справи доказами (а.с.11,14-28,74-105).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач не отримував повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором також не можуть бути прийняті до уваги та слугувати підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним.

За положеннями вказаних норм матеріального права наслідками неповідомлення боржника про заміну первісного кредитора у зобов'язанні є відповідальність нового кредитора, за ризик настання несприятливих саме для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов'язання первинному кредитору належним.

А отже, факт неповідомлення боржника про заміну кредитора, на що посилалася відповідач, не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може лише впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора (ст.ст.516,613 ЦК України).

Крім того на а.с.12-13 міститься вимога про дострокове повернення кредиту та повідомлення про укладання договору факторингу між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата ОСОБА_3», яка направлена на адресу ОСОБА_2

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що зясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Оскільки рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального й процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

ОСОБА_4