Номер провадження: 22-ц/785/2551/16
Головуючий у першій інстанції Груца Є. Є.
Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А. суддів: Варикаші О.Д., Станкевича В.А.

при секретарі - Желєзнові В.В.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення місця проживання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_3 про встановлення місця проживання дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 01.02.2016 року, -

встановила:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 в якому просила встановити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з нею, ОСОБА_2, зобов'язати ОСОБА_3 передати неповнолітню ОСОБА_4 на постійне місце проживання до ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявлених вимог, ОСОБА_2 зазначила, що згідно рішення Біляївського районного суду Одеської області від 17 березня 2015 року, було розірвано шлюб між нею та відповідачем.

Після розірвання шлюбу спільна дитина, ОСОБА_4, залишилась проживати разом з позивачкою, на підставі усної домовленості між сторонами. В даний момент позивачка проживає окремо від колишнього чоловіка. Під час проживання з позивачкою ОСОБА_4 була забезпечена достойними умовами проживання, відповідно до її вікових потреб.

В липні 2015 року колишній чоловік позивачки забрав їхню спільну доньку на декілька днів до себе додому за адресою: АДРЕСА_2

Після цього відповідач, доньку ОСОБА_3 не повернув та повертати категорично відмовляється посилаючись на те, що їхня донька не виявляє бажання проживати разом із матір'ю.

ОСОБА_3 позов не визнав, та подав зустрічний позов в якому просив визначити місце проживання дитини разом з ним зазначаючи, що дитина сторін не бажає проживати разом з матір'ю. ОСОБА_2 не працює, довела дитину до того, що ОСОБА_3 повинен був звертатися до психіатра для надання дитині допомоги. Оскільки дитина бажає проживати разом з батьком, який створив для неї належні умови для проживання ОСОБА_3 просив задовольнити зустрічний позов.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 01.02.2016 року позов ОСОБА_2 - задоволений.

Встановлено місце проживання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з матір'ю ОСОБА_2

Зобов'язано ОСОБА_3 передати неповнолітню ОСОБА_4 на постійне місце проживання до ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_1.

Зустрічний позов ОСОБА_3, залишено без задоволення.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду в зв'язку з тим, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в повному обсязі та відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції посилався на те, що Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України, при вирішенні спору про встановлення місця проживання дитини, бажання дитини, якій не виповнилося 10 років, не враховується.

ОСОБА_3 не надає ОСОБА_2 можливості зустрічатись з дитиною, перешкоджає спілкуванню та відмовляється надати до неї доступ. На прохання ОСОБА_2 про зустріч з дитиною під час телефонних розмов відповідач погоджується, але фізичного доступу до дитини не надає, що спричинило низку конфліктних ситуацій.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Біляївського району, постійне місце проживання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 доцільно визначити разом з ОСОБА_2

Відповідно до ст. 161 СК України, у разі виникнення спору між батьками щодо встановлення постійного місця проживання дитини, такий спір може бути вирішено судом.

Враховуючі вищевикладене, а також той факт, що сторони мають рівні права на дитину, рівні побутово-матеріальні умови для виховання дитини, суд першої інстанції вважав, що при вирішенні питання про місце проживання дитини суду необхідно виходити з того, що у суду немає підстав передбачених ст. 161 СК України, для розлучення дитини з матір'ю, тим більше за умови, що ця дитина є дівчинкою трирічного віку і потребує виховання специфічних навиків поведінки та дотримання санітарно - гігієнічних норм.

Колегія погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції.

Посилання в апеляційній скарзі на помилкове застосування судом першої інстанції положень ст.. 161 СК України та надання матері переваги перед батьком при визначенні місця проживання дитини, колегія вважає, помилковим, оскільки вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам які є у справі, крім того приймає до уваги, що відповідно до Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, малолітня дитина не повинна бути розлучена з матір'ю, окрім виняткових випадків.

Зазначення в апеляційній скарзі, що дитина не бажає проживати з матір'ю, що є підставою для скасування рішення суду, колегія вважає помилковими, оскільки дитина сторін, в силу свого віку та тривалого проживання з батьком без матері, на надає належної оцінки правовідносинам які стосуються визначення її місця проживання.

На підставі наведеного, колегія вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення не допустив, а наведені а апеляційній скарзі доводи висновки суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.1, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити. Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 01.02.2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення однак може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Судді О.А. Ступаков

О.Д. Варикаша

В.А. Станкевич