Справа № 153/1131/14 Провадження № 22-ц/772/2342/2016Головуючий в суді першої інстанції Гаврилюк Т. В.
Категорія 27 Доповідач Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Він-ницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Луценка В.В., Жданкіна В.В.,

за участі секретаря Торбасюк О.І., представника апелянта, позивача-відповіда-ча публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової І.О. - Ковальчука Є.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі су-дових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом

публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 про стягнення

кредитної заборгованості,

за зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про припинення договорів поруки,

за зустрічним позовом ОСОБА_9 до публічного акціонер-

ного товариства «Комерційний банк «Надра» про розірвання кредитного до-

говору,

за апеляційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Копилової Оксани Валеріївни на рішення Ям-пільського районного суду Вінницької області від 13 жовтня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 13 жовтня 2015 року первісний позов публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» ( далі - ПАТ «КБ «Надра» ) до ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 про стягнення кредитної забор-гованості задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_9 на користь банку заборгованість за кредитним договором від 25 червня 2008 року № 25/06/2008/840/-К/116/26 у сумі 14049,80 доларів США, пеню за порушення строку сплати ануїтетного платежу в сумі 2250,85 доларів США, що еквіва-лентно 26567,96 гривням, понесені у справі судові витрати із сплати судового збору в сумі 2205,44 гривень.

В іншій частині заявленого позову ПАТ «КБ «Надра» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 до ПАТ «КБ «Надра» про припинення договорів поруки задоволений.

Визнаний припиненим договір поруки, укладений 25 червня 2008 року між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_5, за яким поручитель зобов'язався відпові-дати за виконання зобов'язань по кредитному договору від 25 червня 2008 року № 25/06/2008/840/-К/116/26.

Визнаний припиненим договір поруки, укладений 25 червня 2008 року між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_6, за яким поручитель зо-бов'язалася відповідати за виконання зобов'язань по кредитному договору від 25 червня 2008 року № 25/06/2008/840/-К/116/26.

Визнаний припиненим договір поруки, укладений 25 червня 2008 року між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_8, за яким поручитель зобов'язався відпові-дати за виконання зобов'язань по кредитному договору від 25 червня 2008 року № 25/06/2008/840/-К/116/26.

Стягнуто з ПАТ «КБ «Надра» на користь ОСОБА_5 понесені судові витрати з оплати судового збору в сумі 243,60 гривень.

Зустрічний позов ОСОБА_9 до ПАТ «КБ «Надра» про розірвання кре- дитного договору задоволений. Кредитний договір від 25 червня 2008 року № 25/06/2008/840/-К/116/26, укладений між ОСОБА_9 та ПАТ «КБ «Надра», розірваний, стягнуто з банку на користь держави судовий збір в сумі 121,60 гривні ( т. 3, а. с. 150-172 ).

На часткове задоволення апеляційної скарги представника ПАТ «КБ «Над-ра» рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 18 грудня 2015 року рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 13 жовтня 2015 року скасоване. Позов ПАТ «КБ «Надра» задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_9 на користь банку заборгованість за кредитним договором від 25 червня 2008 року № 25/06/2008/840/-К/116/26 у загальній сумі 18684,62 долари США, що еквівалентно 220544,30 гривням, з яких: 14110,75 доларів США, що еквівалентно 166556,53 гривням - заборгованість по тілу кредиту; 1365,46 до-ларів США, що еквівалентно 16117,24 гривням - заборгованість по відсотках; 957,56 доларів США, що еквівалентно 11302,57 гривням - заборгованість з ко-місії; 2250,85 доларів США, що еквівалентно 26567,96 гривням - пеня за пору-шення строку сплати ануїтетного платежу; 2205,44 гривень у відшкодування судового збору, сплаченого при зверненні в суд першої інстанції, 2961,90 грив-ню судового збору за подання апеляційної скарги.

Зустрічний позов ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 до ПАТ «КБ «Надра» про припинення договорів поруки задоволений.

Припинена порука відповідно до договору від 25 червня 2008 року, укладе-ного між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_5, за яким поручитель зобов'язав-ся відповідати за виконання зобов'язань по кредитному договору від 25 червня 2008 року № 25/06/2008/840/-К/116/26.

Припинена порука відповідно до договору від 25 червня 2008 року, укладе-ного між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_6, за яким поручи-тель зобов'язалася відповідати за виконання зобов'язань по кредитному дого-вору від 25 червня 2008 року № 25/06/2008/840/-К/116/26.

Припинена порука відповідно до договору від 25 червня 2008 року, укла-деного між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_8, за яким поручитель зобов'-язався відповідати за виконання зобов'язань по кредитному договору від 25 червня 2008 року № 25/06/2008/840/-К/116/26.

Стягнуто з ПАТ «КБ «Надра» на користь ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 судові витрати з оплати судового збору в сумі 243,60 гривень.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_9 до ПАТ «КБ «Надра» про розірвання кредитного договору відмовлено ( т. 4, а. с. 19-23 ).

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціа-лізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2016 року касаційна скарга уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» задоволена частково. Рі-шення Апеляційного суду Вінницької області від 18 грудня 2015 року щодо часткового задоволення позовних вимог ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_9 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасоване, справа в цій частині передана на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій час-тині рішення Апеляційного суду Вінницької області від 18 грудня 2015 року за-лишене без змін ( т. 4, а. с. 73-76 ).

Не погоджуючись з ухваленим 13 жовтня 2015 року Ямпільським районним судом Вінницької області рішенням у справі, представник ПАТ КБ «Надра» Ковальчук Є.М., оскаржуючи його в апеляційному порядку в частині щодо часткового задоволення позовних вимог банку до ОСОБА_9 про стягнення заборгованості за кредитним договором, просить дане судове рішення скасу-вати, ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі ( т. 3, а. с. 174-176 ). Апелянт вважає оскаржуване рішення незаконним, необгрунтова-ним, зазначає про безпідставність часткового задоволення вимог банку, засто-сування строку позовної давності, зменшення суми по тілу кредиту. На думку представника банку суддя не є експертом або фахівцем у здійсненні розрахун-ків заборгованостей, тому повинен керуватися лише доказами банку, наданими до справи. Застосування судом окремих норм матеріального права, за виснов-ком апелянта, є безглуздим, висновки суду - надуманими, захмарними.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення по апеляційній скарзі представ-ника банку Ковальчука Є.М., дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні в ній докази в їх сукупності, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, вимог, заявлених у суді першої інстанції, врахувавши висновки суду касаційної ін-станції, викладені в ухвалі від 25 травня 2016 року, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеля-ційної скарги.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 303 ЦПК України та роз'яснень, ви-кладених у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апе-ляційному порядку», перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції повинен з'ясувати: чи враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до пред-мета доказування; чи підтверджені обставини ( факти ), якими мотивовано рі-шення, належними й допустимими доказами та чи доведені вони; чи відпові-дають висновки суду встановленим фактам; чи дотримано та чи правильно за-стосовано норми матеріального й процесуального права; досліджувати докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого по-рядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові до-кази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними при-чинами.

Отже, зазначеними положеннями цивільного процесуального законодавст-ва на апеляційний суд покладено обов'язок перевіряти законність та обґрунто-ваність рішення суду першої інстанції, встановлені судом фактичні обставини і усувати недоліки, допущені судом першої інстанції.

Судом встановлено, що 25 червня 2008 року між ВАТ «КБ «Надра», право-наступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_9 був укладений кре-дитний договір № 25/06/2008/840/-К/116/26, відповідно до п. 1.1 якого ОСОБА_9 отримала у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернен-ня, строковості та платності грошові кошти в сумі 15300,00 доларів США зі сплатою 15,99% річних та терміном повернення коштів до 25 червня 2013 року ( т. 1, а. с. 84-85 ). Взяті на себе зобов'язання за дійсним кредитним договором ОСОБА_9 належним чином не виконувала, як наслідок, станом на 11 черв-ня 2014 року у неї утворилася заборгованість у сумі 16433,77 долари США, що складалася з: 14110,75 доларів США - заборгованість по тілу кредиту; 1365,46 доларів США - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 957,56 доларів США - заборгованість з комісії; 2250,85 доларів США - пеня за пору-шення строку сплати ануїтетного платежу.

Вимоги позичальника з приводу усунення порушень за кредитним догово-ром, погашення заборгованості, що направлялися боржниці і поручителям 30 серпня 2013 року, належного реагування не отримали.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належ-ним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено дого-вором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового оборо-ту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'я-зок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'яв-лення такої вимоги.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встанов-лений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за не-можливість виконання ним грошового зобов'язання.

16 жовтня 2011 року набрав чинності Закон України від 22 вересня 2011 року № 3795-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України що-до врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових по-слуг», згідно з яким частину першу статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» було доповнено абзацом третім, відповідно до якого надання ( отримання ) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України за-бороняється.

Разом з тим, правочин з кредитування ОСОБА_9 був вчинений ще 25 червня 2008 року саме в іноземній валюті. На час укладення цього кредитного договору Закон України «Про захист прав споживачів» не передбачав заборони на надання споживчих кредитів в іноземній валюті. ПАТ «КБ «Надра» у заяв-леному в суд позові пред'явив вимоги до ОСОБА_9 про стягнення забор-гованих сум саме в іноземній валюті ( доларах США ).

В абзацах 2, 3 пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз'-яснено, що в разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в інозем-ній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з пе-реведення іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національ-ним банком України на день ухвалення рішення.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у ви-падках і в порядку, встановлених законом ( ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК Украї-ни; Декрет Кабінету Міністрів від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» ).

Відповідно до статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'-язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частинами 1, 3 статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановле-них законом.

Такий порядок визначений Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лю-того 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», дія якого поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій, пені за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами України.

Отже, пеня може обчислюватися і стягуватися лише в національній валюті України - гривні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду Укра-їни від 01 квітня 2015 року у справі № 3-29гс15.

Спірну ситуацію щодо стягнення на користь банку з боржниці ОСОБА_9 заборгованості за кредитним договором необхідно вирішити з врахуван-ням зазначеної вище правової позиції та правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 16 вересня 2015 року у справі № 6-190цс15. Верховний Суд України дійшов висновку про те, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним дого-вором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалася за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в інозем-ній валюті суд має право стягнути й проценти за договором в іноземній валюті, оскільки такий процент не є фінансовою санкцією, а платою за користування грошима.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції від 13 жовтня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_9 заборгованості за кредитним догово-ром не відповідає вимогам чинного законодавства України, воно є незаконним, необгрунтованим, ухваленим всупереч норм матеріального права, що регулю-ють виниклі і наявні між сторонами у справі правовідносини.

Доводи апелянта в частині оскарження судового рішення відносно пози-чальниці ОСОБА_9 слід визнати такими, що заслуговують на увагу, є під-ставою для задоволення апеляційної скарги; вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, спростовують висновки суду першої ін-станції, викладені в оскаржуваному рішенні суду. На пропозицію суду пред-ставником первісного позивача суду апеляційної інстанції 12 серпня 2016 року наданий розрахунок пені в національній валюті, нарахованої ОСОБА_9 за прострочення сплати мінімального платежу, за період з 11 червня 2013 року по 10 червня 2014 року, тобто з врахуванням дати звернення в суд з даними позов-ними вимогами та встановленої законом спеціальної позовної давності в один рік до вимог про стягнення неустойки ( стаття 258 ЦК України ). З цим розра-хунком слід погодитися, оскільки він відповідає умовам укладеного сторонами кредитного договору, є вірним, не викликає будь-яких зауважень. Порушень банком своїх зобов'язань та прав за умовами цього правочин, в тому числі й щодо нарахування відсотків, інших платежів за користування кредитними кош-тами, не допущено.

Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обста-вини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 статті 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду спра-ви в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтова-ність рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та ви-мог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно норм статті 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення у справі є неповне з'ясуван-ня судом обставин справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обстави-нам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до частини 5 статті 88 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. У відповід-ності з цією нормою Закону на користь апелянта підлягають стягненню з відпо-відачки понесені ним судові витрати по сплаті судового збору як за подання в суд позовної заяви, так і за подання апеляційної, касаційної скарг.

Керуючись статтями 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства «Ко-мерційний банк «Надра» Копилової Оксани Валеріївни задоволити частково.

Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 13 жовтня 2015 року в частині вирішення позову публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_9 про стягнення за-боргованості за кредитним договором - скасувати, в цій частині ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» за-доволити частково.

Стягнути з ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої в АДРЕСА_1, на користь публічного акціо-нерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором від 25 червня 2008 року № 25/06/2008/840/-К/116/26 в сумі 16433,77 долари США ( шістнадцять тисяч чотириста тридцять три долари США 77 цен-тів ), яка складається з: 14110,75 доларів США ( чотирнадцять тисяч сто десять доларів США 75 центів ) - заборгованість по тілу кредиту, 1365,46 доларів США ( одна тисяча триста шістдесят п'ять доларів США 46 центів ) - заборго-ваність по відсотках зі сплати процентів за користування кредитними коштами, 957,56 доларів США ( дев'ятсот п'ятдесят сім доларів США 56 центів ) - забор-гованість по сплаті комісії, 20595,06 гривень ( двадцять тисяч п'ятсот дев'я-носто п'ять гривень 06 коп. ) - пеня за порушення строків виконання зобов'-язань за кредитним договором, 2205,44 гривень ( дві тисячі двісті п'ять гривень 44 коп. ) сплаченого судового збору за звернення з позовом в суд першої ін-станції, 2961,90 гривню ( дві тисячі дев'ятсот шістдесят одна гривня 90 коп. ) судового збору з оплати апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, 2938,84 гривні ( дві тисячі дев'ятсот тридцять вісім гривень 84 коп. ) судового збору з оплати касаційної скарги на рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголо-шення, однак воно може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча:/підпис/

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом: