Справа № 387/849/16-ц
Номер провадження по справі 2/387/432/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2016 року смт. Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :

головуючого судді Майстера І. П.

при секретарі судового засідання Сташевській В.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому зазначила, що 04 грудня 2015 року в місті Одеса, Одеської області помер її внук ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, яка розташована на території Червонополянської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області. Спадкоємцями померлого є вона та ОСОБА_3. Спадщину після смерті внука позивач вчасно не прийняла оскільки останні три роки стосунків із внуком не підтримувала, а про його смерть дізналася в кінці серпня 2016 року. Вказані причини пропуску строку на думку позивача є поважними, а тому з метою захисту своїх майнових прав вона вимушена звернутися до суду із вказаним позовом.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі та обґрунтував їх обставинами, викладеними в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та зазначив, що дійсно позивач є бабусею померлого ОСОБА_4, який є його двоюрідним братом. Разом з тим позивач не має жодного морального права на спадщину, так як за життя ОСОБА_4 позивач відмовилася підтримувати із ним родинні стосунки, оскільки останній вживав наркотичні засоби, у зв'язку із чим викрадав майно у позивачки. В той момент він не відмовився від свого брата та продовжував йому допомагати чим міг до його від'їзду в Одеську область. Про смерть спадкодавця йому стало відомо від жителів села ОСОБА_5, а також від голови Червонополянської сільської ради, що зумовило своєчасне його звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. На даний час свідоцтво про право на спадщину йому ще не видавалося. Крім того вважає довідку, яка видана Червонополянською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області № 526 від 12.09.2016 фіктивною та такою, що не відповідає дійсності.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази та допитавши свідка, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини .

Позивач ОСОБА_1, є бабусею померлого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, що не заперечується сторонами та підтверджується наступними документами: витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № витягу 3, відомості про батька ОСОБА_6 та відомості про матір ОСОБА_7; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № витягу 2, в яких зазначені відомості про чоловіка ОСОБА_6 та відомості про дружину ОСОБА_8, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_6; свідоцтвом про народження від 04.07.1962, згідно якого батьками ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_9 та мати ОСОБА_10; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 23.09.2016 №4, в якому зазначено відомості про дружину прізвище до державної реєстрації шлюбу ОСОБА_11, чоловіка ОСОБА_12, прізвище дружини після державної реєстрації ОСОБА_12; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 16.09.2016 №9, в якому зазначені відомості про дружину прізвище до державної реєстрації шлюбу ОСОБА_12, чоловіка ОСОБА_10, прізвище дружини після державної реєстрації ОСОБА_10; свідоцтвом про шлюб між ОСОБА_13 та ОСОБА_11 від 23.09.2016 серії І-ОЛ №096525; свідоцтвом про розірвання шлюбу від 16.09.2016 серії І-ОЛ№064242 між ОСОБА_9 та ОСОБА_10.

Відповідно до свідоцтва про смерть від 29 серпня 2001 року, ОСОБА_7, яка є матір'ю спадкодавця, померла 27.08.2001 року (а.с.30).

Із свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №228728 виданого повторно 30.08.2016 року Добровеличківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області встановлено, що ОСОБА_4 помер 04 грудня 2015 року в м.Одеса, Одеської області ( а.с.13 ).

Відповідно до довідки Червонополянської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області № 526 від 12.09.2016 року, встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_4 до грудня 2013 року біля бабусі ОСОБА_1, а потім переїхав до тітки ( сестри своєї матері) в м.Одесу, де захворів та помер в грудні 2015 року. Про смерть ОСОБА_4 Червонополянській сільській раді стало відомо в квітні 2016 року( а.с.8).

Постановою Добровеличківської державної нотаріальної контори від 12.09.2016 року ОСОБА_1 відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті її онука ОСОБА_4, який помер 04 грудня 2015 року у зв'язку із пропущенням 6-ти місячного терміну для прийняття спадщини ( а.с.7).

Свідок ОСОБА_14, яка є матір'ю відповідача надала суду показання, що ОСОБА_1 не виконувала своїх обов'язків як бабуся по відношенню до внука ОСОБА_4. Також будь якої участі у житті онука не приймала, а навпаки виганяла його із свого будинку, щоб останній не викрадав майно. Водночас її син ОСОБА_3 піклувався про ОСОБА_4 та допомагав у оформленні на нього земельної ділянки. Також за кошти з орендованої земельної ділянки відповідач одів та купив ОСОБА_3 телефон. В подальшому вони підтримували відносини телефонним зв'язком до середини літа 2015 року.

З пояснень позивача встановлено, що вона вчасно не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки про смерть онука дізналась лише в кінці серпня 2016 року від Червонополянської сільської ради, на похованні онука не була, бо її ніхто не сповістив.

Показання свідка та відповідача свідчать, що ОСОБА_3 постійно підтримував зв'язок із спадкодавцем при житті, а також був відомий номер його телефону. Позивачка не спілкувалася із онуком, так як він був наркоманом і часто у неї викрадав майно. Відсутність онука за місцем його постійного проживання та перебування, позивача не хвилювала.

Причиною пропуску строку для прийняття спадщини позивач та її представник вказували на незнання спадкоємця про смерть спадкодавця. Будь-яких підтверджуючих документів даної обставини крім пояснень позивача, суду не надано. Інших причин для пропуску встановленого строку або якихось перешкод для подачі заяви про прийняття спадщини позивач та його представник не зазначають.

За змістом частини третьої статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року по справі № 6-1486 цс 15, якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року ( справа № 6-86цс 12).

В силу ст. 360-7 ЦПК України правові позиції Верховного Суду України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права та для всіх судів України.

Отже суд дійшов висновку про те, що причина пропуску строку для прийняття спадщини не може бути визнана поважною, оскільки саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об'єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Такий висновок узгоджується з нормами, викладеними в статтях 1222, 1220, 1269, 1270, 1272 ЦК України, якими регулюються питання порядку прийняття спадщини.

На підставі ч.3 ст. 1272 ЦК України, керуючись ст. 10,11,60,212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволені позовних вимог за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області на протязі десяти днів з його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції .

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_15