АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1846/11 Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1503/К/16 суддя Бондарєва О.І. Категорія - 27 (ІІ) Доповідач - Михайлів Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

27 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.,

суддів: Барильської А.П., Ляховської І.Є.,

секретар: Маслова К.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, в порядку ч. 2 ст.197 ЦПК України за наявними у справі матеріалами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 18 травня 2016 року по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача його правонаступником, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (надалі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

В обґрунтування заяви зазначило, що 20 квітня 2015 року між ним та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (надалі - ПАТ «УкрСиббанк») укладено договір факторингу № 18, за яким право вимоги по кредитному договору № 0 від 05.03.2008 року, укладеним між ПП «Ресурс-Комплект» та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Посилаючись на те, що відбулася заміна кредитора у зобов'язанні та те, що на даний час у Центрально-Міському відділі Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (надалі - Центрально-Міський ВДВС КМУЮ) відкрито виконавче провадження щодо примусового стягнення на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 05.03.2008 року, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» просило суд замінити сторону виконавчого провадження - стягувача з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 18 травня 2016 року у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник заявника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» ставить питання про скасування ухвали суду та постановлення нової ухвали про задоволення заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». На думку заявника, порука має похідний характер від забезпеченого нею зобов'язання й оскільки за договором факторингу товариство набуло права вимоги по кредитного договору № 0 від 05.03.2008 року, забезпеченого порукою ОСОБА_1 та ОСОБА_2, то товариство набуло право вимоги й за договорами поруки. У зв'язку з чим вважає, що суд безпідставно відмовив у задоволенні поданої заяви, не врахувавши, що без здійснення заміни сторони його правонаступником ухвалене у справі рішення залишиться невиконаним.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 26 липня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2011 року, задоволено позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк», яке є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк», про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 05.03.2008 року, яка станом на 11.03.2010 року, становить 545663 грн. 73 коп.; судовий збір у розмірі 1700 грн.; витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. (а.с. 149-15, 202-203 т.1).

26 липня 2011 року на виконання вказаного рішення стягувачу ПАТ «УкрСиббанк» судом видано виконавчі листи, які пред'явлено до виконання до Центрально-Міського ВДВС КМУЮ та Жовтневого ВДВС КМУЮ (а.с. 7, 8 т.2).

26 вересня 2011 року постановою державного виконавця Центрально-Міського ВДВС КМУЮ відкрито виконавче провадження ВП №28890307 по виконавчому листу № 2-1846 відносно боржника ОСОБА_1 (а.с. 7 т.2).

20 квітня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу №18, відповідно умов якого, право вимоги по кредитному договору №0 від 05.03.2008 року, укладеному між ПП «Ресурс-Комплект» та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (а.с. 2 т.2).

Звертаючись до суду зі заявою про заміну сторони виконавчого провадження, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» посилалось на те, що у зв'язку із заміною кредитора у зобов'язанні, слід замінити стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», суд першої інстанції керувався ст. 378 ЦПК України та виходив з того, що заявником не надано доказів на підтвердження факту правонаступництва заявником прав вимоги за зобов'язаннями ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які є поручителями ПП «Ресурс-Комплект» за укладеним з АКІБ «УкрСиббанк» кредитним договором №0 від 05.03.2008 року.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст. 378 ЦПК України, ч.5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Діючим ЦПК України визначаються підстави процесуального правонаступництва, якими, у відповідності до ч.1 ст. 37 ЦПК України, є смерть фізичної особи, припинення юридичної особи, заміна кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також інші випадки заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, й передбачається, що правонаступництво має місце на будь-якій стадії цивільного процесу, у тому числі й на стадії виконання рішення суду.

Разом з тим, процесуальне правонаступництво є можливим за умови матеріального правонаступництва, яке регулюється нормами ЦК України.

Так, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З аналізу положень ст. 512 ЦК України у взаємозв'язку з положеннями ч.1 ст. 378 ЦПК України, ч.5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження та припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Такого ж висновку дійшов й Верховний Суд України в постанові від 20 листопада 2013 року по справі №6-122цс13, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК Україну має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при виборі та застосуванні правової норми до спірних правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що 20 квітня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу № 18, відповідно до п.2.1, 2.2 якого до заявника перейшло право вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначеними у Реєстрі Боржників, в тому числі й по кредитному договору №0 від 05.03.2008 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ПП «Ресурс-Комплект» (а.с. 2-4 т.2).

Отже, у відповідності до ст.ст. 512, 514 ЦК України внаслідок відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором відбулася заміна кредитора з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» з переходом до нового кредитора усіх прав первісного кредитора в зобов'язанні за кредитним договором №0 від 05.03.2008 року та укладеними в його забезпечення договорами поруки № 0-П/2, № 0-П/1 від 05.03.2008 року відповідно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 11,12).

Таким чином, у правовідносинах відбулося матеріальне правонаступництво, яке й зумовило виникнення процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 26 липня 2011 року щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором №0 від 05.03.2008 року в сумі 545663,73 грн., 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

При цьому, висновок суду першої інстанції про те, що заявник не набув права вимоги за солідарними зобов'язаннями ОСОБА_1 та ОСОБА_2, порукою яких забезпечено виконання зобов'язання ПП «Ресурс-Комплект» за кредитним договором №0 від 05.03.2008 року, є невірним, оскільки визначальним в даному випадку є сам факт відступлення права вимоги за основним зобов'язанням по кредитному договору, в забезпечення виконання якого укладено договори поруки, зобов'язання за якими носять похідний характер щодо основного зобов'язання.

В свою чергу, обрання способу захисту порушеного права шляхом пред'явлення позову про стягнення виниклої заборгованості до основного боржника - ПП «Ресурс-Комплект», або ж до поручителів - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є виключним правом кредитора й його реалізація здійснюється ним на власний розсуд при зверненні до суду.

В даному випадку вирішальне значення має сам факт стягнення за рішенням суду від 26.07.2011 року заборгованості по кредитному договору№ 0 від 05.03.2008 року, за яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги її стягнення. Виконанню такого рішення й повинен сприяти суд, насамперед вирішуючи питання, пов'язані з його виконанням у відповідності до вимог діючого ЦПК України, в тому числі й шляхом розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Однак, розглядаючи заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони її правонаступником, суд першої інстанції, вказаних обставин справи та вимог діючого законодавства не врахував та належним чином не оцінив докази, які були надані заявником ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на підтвердження свої вимог, дійшовши помилкового висновку про відмову у задоволенні поданої ним заяви.

Порушення судом першої інстанції норм процесуального права, відповідно до п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України, є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням нової ухвали про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Зважаючи на те, що виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду, завершальною стадією судового провадження і неможливість його виконання призведе до порушення прав ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів приходить до висновку про можливість задовольнити заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та замінити стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-1846, виданого 26.07.2011 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу, з ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, п.2 ч.1 ст. 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» - задовольнити.

Ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 18 травня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-1846, виданого 26 липня 2011 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу, з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Л.В. Михайлів

Судді: А.П. Барильська

І.Є. Ляховська