РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Бондаренко Н.В., Малько О.С., Демянчук С.В.

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 1 лютого 2016 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Київстар" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання телекомунікаційних послуг,

заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 1 лютого 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ "Київстар" заборгованість за угодою про надання послуг стільникового мобільного зв'язку стандартів GSМ-900 та GSМ-1800 від 9 грудня 2009 року в сумі 61 837 грн. 69 коп., а саме 27 692 грн. 45 коп. - заборгованість за надані послуги, 2 598 грн. 33 коп. - 3% річних, 20 667 грн. - інфляційні нарахування, 10 879 грн. 91 коп. - пеня з 31 липня 2012 року по 15 вересня 2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ "Київстар" судовий збір у розмірі 1218 грн.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на його незаконність в зв'язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що умовами договору не було передбачено надання послуг мобільного зв'язку в кредит, тобто надання послуг здійснювалось на умовах попередньої оплати.

Оскільки станом на 1 липня 2012 року залишок коштів по його особовому рахунку №3728465 становив 4,75 грн., то у відповідності до п.3.2.1 угоди позивач зобов'язаний був 5 липня 2012 року припинити надання послуг стільникового зв'язку через відсутність коштів на рахунку.

Задовольняючи позов, судом залишено поза увагою те, що позивачем допущено порушення умов угоди та безпідставно нараховано заборгованість в сумі 27813,60 грн.

Безпідставним вважає покликання суду першої інстанції на подання позивачем заяви про видачу судового наказу як на підставу переривання строку позовної давності, так як 25 лютого 2015 року за результатами розгляду заяви ПрАТ "Київстар" виданий судовий наказ про стягнення з нього заборгованості за оплату телекомунікаційних послуг в сумі 42907,68 грн., а у поданій до суду позовній заяві ПрАТ "Київстар" просив стягнути 61837,69 грн., що значно перевищує суму, зазначену в судовому наказі.

Крім того, позивачем не надано доказів отримання від свого роумінг-партнера у Польщі інформації про тривалість і вартість користування ним послугою GPRS, сплати позивачем коштів роумінг-партнеру за отриманими через їх посередництво послугами доступу до інтернету, а також доказів повідомлення абонентові, з яким укладений договір у письмовій формі, про технічну неможливість припинення надання послуг у разі відсутності коштів на його особовому рахунку/

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ПрАТ "Київстар" відмовити повністю.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ПрАТ "Київстар", суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не здійснив оплату наданих йому послуг зв'язку, чим порушив умови договору, а тому вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими. В зв"язку з простроченням виконання грошового зобов'язання з нього підлягають також стягненню три відсотки річних від простроченої суми, інфляційні втрати та пеня.

З такими висновками суду повністю погодитись не можна.

Судом встановлено, що 9 грудня 2009 року між ПрАТ "Київстар" та ОСОБА_1 укладено угоду № 3728465 про надання послуг стільникового мобільного зв'язку стандартів GSМ-900 та GSМ-1800, відповідно до умов якої оператор надає абоненту послуги стільникового мобільного зв'язку, а абонент користується вищезазначеними послугами та своєчасно оплачує їх вартість на умовах визначених в угоді.

Відповідачем обраний тарифний пакет «Багато розмов». Станом на 7 січня 2012року за номером +86 замовлено послугу «Смартфон профі», згідно умов якої абонент отримує 250 СМС, 25 ММС та 500Мб для користування доступом до Інтернет в мережі компанії, сплачуючи при цьому щомісячну абонплату у розмірі 69,06грн.

У період з 1 по 16 липня 2012 року абонентський номер ОСОБА_1 обслуговувався та умовами тарифного плану «Максимальний» в який було включено послуги з надання GPRS-інтернет та GPRS WAP (а.с.29).

Судом першої інстанції також встановлено та не заперечується відповідачем, що він в період з 1 по 16 липня 2012 року перебував у Польщі, можливість отримувати ним послуги зв'язку забезпечувалася роумінг-партнером ПрАТ "Київстар"-оператором, із яким останнім укладений міжнародний договір про надання GSM роумінгу.

Відповідно до наданих іноземним оператором (Polska Telefonia Cyfrowa Sp.z o.o. Poland) у ТАР файлі даних обліку, перебуваючи в його мережі, ОСОБА_1 замовив послуги з передачі даних GPRS-інтернет в об'ємі 265 421 643 байт. (а.с.40).

Вартість послуги роумінгу склала 21 628,33грн. Надання телекомунікаційних послуг відповідачу призупинено позивачем 6.07.2012року через наявну заборгованість.

Із рахунку про баланс особового рахунку абонента від 31 липня 2009 року вбачається, що загальна заборгованість за період з 1 по 31 липня 2009 року, яка включає заборгованість за надані послуги GPRS-інтернет під час перебування у роумінгу, становить 27 692,45грн. (а.с.8).

Згідно п. 3.2.1 угоди абонент зобов'язується своєчасно оплачувати послуги зв'язку оператора згідно з чинними тарифами, підтримувати авансовий платіж не нижче мінімального рівня, встановленого діючими тарифами та сплачувати щомісячну абонентну плату. У випадку виникнення заборгованості абонента щодо наданих оператором послуг зв'язку, абонент зобов'язаний погасити таку заборгованість протягом 5 днів з моменту, який настав раніше: а) отримання від оператора відповідного повідомлення, або б) припинення надання послуг зв'язку внаслідок вичерпання авансового платежу нижче мінімального рівня.

Роумінг в мережах інших операторів рухомого (мобільного) зв'язку абонент отримує та оплачує за встановленими правилами та тарифами оператора (п. 3.2.2. угоди).

Згідно п. 68 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою КМ України від 11 квітня 2012 року № 295 розрахунки за послуги можуть здійснюватися на умовах попередньої (авансової) та/або наступної оплати.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму борту з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 33 Закону України "Про телекомунікації" споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Як зазначено у частинах 1 та 2 статті 36 вказаного Закону споживачі телекомунікаційних послуг несуть відповідальність за порушення норм цього Закону, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг відповідно до закону. У разі затримки плати за надані оператором, провайдером телекомунікаційні послуги споживачі сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Такий розмір пені встановлений і п.5.2 договору від 9.12.2009року. Строк позовної давності щодо сплати неустойки встановлений договором у 3 роки.

Згідно наданого позивачем розрахунку, правильність проведення якого відповідачем не оспорюється, внаслідок не виконання споживачем своїх зобов'язань по оплаті отриманих послуг, станом на 15 вересня 2015 року виникла заборгованість у сумі 61 837,69 грн., а саме 27 692,45 грн. - заборгованість за надані послуги, 2 598,33 грн. - 3% річних, 20 667 грн.- інфляційні нарахування, 10 879,91 грн.- пеня з 31 липня 2012 року по 15 вересня 2015 року.

Умовами укладеної між сторонами угоди не передбачено автоматичне блокування послуг при відсутності коштів на особовому рахунку.

За наведеного правильним є висновок суду першої інстанції про те, що надання відповідачу телекомунікаційних послуг відбулось із дотриманням необхідних вимог закону та підзаконних актів, а безпосередньо утворення спірної заборгованості відбулось у зв'язку з технічними особливостями передачі даних від операторів під час надання роумінгових послуг. Вказані особливості надання послуг, зокрема, можливість затримки нарахувань за надані послуги, належним чином були доведені до відома ОСОБА_1, як споживача послуг, оскільки така інформація розміщена на Інтернет сторінці ПрАТ «Київстар».

Відповідач в добровільному порядку не оплатив надані йому телекомунікаційні послуги, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості за надані послуги, 3% річних та інфляційні витрати.

Відповідно до положень ч.2 ст.264 ЦК України позовна давність, про застосування якої просив відповідач, не спливла, оскільки 25.02.2015року Рівненським районним судом був виданий судовий наказ №570/721/15-ц, який ухвалою цього ж суду, за заявою боржника, був скасований

Доводи відповідача про те, що позивач зобов'язаний був 5 липня 2012 року припинити надання послуг стільникового зв'язку через відсутність коштів на його особовому рахунку, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до підпункту 27 пункту 39 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 року №295 тимчасове припинення надання міжнародного роумінгу здійснюється національним оператором після отримання відповідної інформації від роумінг партнера.

Безпідставним є доводи апеляційної скарги про те, що умовами договору не було передбачено надання послуг мобільного зв'язку в кредит, тобто надання послуг здійснювалось на умовах попередньої оплати, так як умовами п. 3.3.1. укладеного між сторонами договору передбачена можливість виникнення негативного балансу особового рахунку - наявність у абонента неоплаченої заборгованості за надані оператором послуги стільникового зв'язку.

Доводи ОСОБА_1 щодо не надання позивачем доказів отримання від свого роумінг-партнера у Польщі інформації про тривалість і вартість користування ним послугою GPRS, спростовуються копією ТАР файлу, згідно якого в період з 4.07.2012 року по 6.07.2012 року відповідачем було замовлено послуги з передачі даних GPRS Internet в об'ємі 265 421 643 байт (а.с. 40).

Відсутність в матеріалах справи доказів сплати позивачем коштів роумінг-партнеру за отримані ОСОБА_1 через їх посередництво послуги також не звільняють відповідача від обов'язку оплатити отримані послуги.

Разом з тим, положеннями ст.616 ЦК України передбачено право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника.

Враховуючи позицію Конституційного Суду України, висловлену в рішенні № 1/12-2013 від 11.07.2013року про те, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, вимога про сплату пені не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3 ЦК України, частині третій статті 509 ЦК України та частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права; наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором та те, що позивач звернувся із даним позовом більш як через 3 роки після порушення своїх прав, що призвело до збільшення розміру неустойки, колегія суддів приходить до висновку, що розмір пені за договором слід зменшити з 10 879,91грн. до 1000грн.

Рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнутої пені підлягає зміні на підставі ч.3 ст303, п.1 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 323-325 Цивільного процесуального кодексу України, ч.2 ст.616 ЦК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 1 лютого 2016 року в частині стягнення пені змінити, зменшивши її розмір стягнення з 10 879,91грн. до 1000(однієї тисячі)грн., а загальний розмір заборгованості з 61 837,69грн. до 51 957грн(п'ятдесят однієї тисячі дев'ятсот п'ятдесят семи)грн.78коп.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді: Бондаренко Н.В.

Малько О.С.

Демянчук С.В.