НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/7726/15
№ 2/183/645/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Дубовенко І.Г.,

при секретареві Драній В.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа: Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про усунення від права на спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування.

В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що 16 травня 2015 року помер її батько ОСОБА_5, який залишив їй у спадок за заповітом житловий будинок, розташований в с.Всесвятське, Новомосковського району Дніпропетровської обл.. вул.Степова, 4, та земельний пай (№ 380), площею 4,160 га, вартістю 33752,16 грн., розташований на землях Василівської сільської ради Новомосковського району. Вона у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини за заповітом, звідки дізналася, що відповідач яка є її рідною сестрою також подала заяву про прийняття спадщини, тому як вона має право на обовязкову її частину. Вважає, що відповідач, яка жодним чином не дбала про батька, з яким вона позивач мешкала разом після смерті їх матері після 03 листопада 2010 року, тому як він був інвалідом ВОВ І групи та потребував сторонньої допомоги. Відповідач ухилялася від надання допомоги батькові, який через свій стан здоровя потребував сторонньої допомоги. А тому відповідно до вимог ст.. 1224 ч. 5 ЦК України відповідач повинна бути усунена від права на спадкування за рішенням суду.

В судовому засіданні позивач повністю підтримала свої позовні вимоги та, посилаючись на ті ж підстави, просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Також пояснила, що вона до смерті матері мешкала в смт Меліоративне, а після смерті матері в листопаді 2010 року переїхала проживати в с.Всесвятське до батька, який був інвалідом ВОВ І групи та потребував сторонньої допомоги. Відповідач приходила до батька в гості, однак будь-якої допомоги вона не надавала. Батько особисто, або вона позивач у відповідача ніякої допомоги не просили. Вона та її сімя допомагали ОСОБА_5 по господарству. Бюджет вона вела спільно з батьком. Вона як відповідач також є непрацездатною, однак вона доглядала за батьком, а відповідач ні. Просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, тому як її сестра ухилялася від надання допомоги батькові, який потребував стороннього догляду, та який надавала вона.

Представник позивача також підтримав позовні вимоги позивача в повному обсязі та, посилаючись на ті ж підстави, просив суд задовольнити його.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала та пояснила, що до смерті матері сторін, відповідач доглядала за батьками, які, як і вона, мешкали в с.Всесвятському. Після смерті матері сторін, позивач переїхала мешкати в с.Всесвятське та стала доглядати за ОСОБА_5 Відповідач ніколи не ухилялася від надання допомоги батьку. В задоволенні позову просила відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, в своїй заяві просили розгляду справу за відсутності їхнього представника.

В судовому засіданні були також допитані ряд свідків, а саме:

Свідок ОСОБА_6, яка. показала, що вона з вересня 2008 року мешкає в с.Всесвятське та знає сімю ОСОБА_5. Коли померла мати позивача вона в с.Всесвятське не мешкала. ОСОБА_4 доглядала за матірю, а ОСОБА_1 за батьком. Можливо ОСОБА_4 також доглядала за батьком, однак ОСОБА_1 мешкала разом з ним. ОСОБА_1 мешкала разом з батьком останні чотири роки. Матір поховала відповідач, а батька поховала позивач.

Свідок ОСОБА_7 показала, що вона є дочкою позивача. Після смерті її бабусі матері сторін ОСОБА_1 переїхала мешкати до свого батька, за яким доглядала до дня його смерті. Вона та її чоловік також допомагали дідусеві. Відповідач приходила в гості до дідуся, але не допомагала. Дідусь, бо її мати не просили відповідача допомагати. Вона приїжджала до дідуся з матірю десь 1 раз в 3 місяці. Коли дідусеві зробили операцію у 2011 році вона за ним доглядала у лікарні.

Свідок ОСОБА_8А показав, що він є чоловіком ОСОБА_7, разом з якою він десь один раз на три місяці приїжджав до її дідуся та матері ОСОБА_1, та яким допомагав по господарству. Дійсно дідусь давав йому гроші. Йому невідомо, чи просив дідусь допомоги у відповідача.

Свідок ОСОБА_9 показала, що вона мешкає в с.Всесвятське. В кінці квітня 2011 року позивач переїхала мешкати до свого батька та стала разом з ним мешкати. Відповідач, яка мешкала в цьому ж сели приходила до батька, як часто сказали не може.

Свідок ОСОБА_10 суду дала такі ж показання.

Суд, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, свідків, матеріали цивільної справи в їх сукупності, приходить до висновку про те, що в задоволенні позовних вимог позивача про усунення від права на спадкування ОСОБА_4 необхідно відмовити за наступних підстав, а саме:

В судовому засіданні встановлено, що 16 травня 2015 року помер ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після смерті ОСОБА_5 із заявами про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк звернулися позивач, як спадкоємець за заповітом та відповідач, як спадкоємець першої черги, яка має право на обовязкову частину в спадщині.

Позивач, як особа, яка постійно проживала із спадкодавцем однією сімєю останні пять років та доглядала його, вважає, що відповідач повинен бути усунутий від спадкування, у звязку з тим, що їх батько потребував сторонньої допомоги, яку відповідач, як дочка не надавала ОСОБА_5, а тому відповідно до вимог ст. 1224 ЦК України повинен бути усунутий від спадкування.

Статтею 1224 ЦК України наведено вичерпний перелік підстав для усунення від права на спадкування, а саме: не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинити замах на їхнє життя. Не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині. Не мають права на спадкування за законом батьки після дитини, щодо якої вони були позбавлені батьківських прав та їхні права не були повно лені на час відкриття спадщини. Не мають права на спадкування за законом батьки та повнолітні діти, а також інші особи, які ухилялися від виконання обовязку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Не мають права на спадкування за законом одна після одної особи, шлюб між якими є недійсним або визнаний таким за рішенням суду. За рішенням суду особа можу бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 з 24 жовтня 2012 року був інвалідом першої групи та потребував нерегульованого постійного стороннього догляду; знаходився на стаціонарному лікуванні, в тому числі і з приводу проведення хірургічної операції (а.с. 19-26). Не заперечувалося сторонами у справі, а тому не підлягає доказуванню відповідно до вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України, що позивач проживала зі спадкодавцем, після смерті ОСОБА_11, померлої 25 жовтня 2010 року матері позивачів та дружини ОСОБА_12 Приїжджала до нього у лікарню, забезпечувала необхідним доглядом.

Не заперечувалося сторонами у справі, а тому не підлягає доказуванню відповідно до вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України, що відповідач відвідувала батька, приходила на свята. Спадкодавець допомоги у відповідача під час хвороби не просив.

Таким чином, в судовому засіданні не встановлено жодних обставин, передбачених ст. 1224 ЦК України, для усунення від права на спадкування ОСОБА_4, а тому в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 3, 5-8, 10, 11, 57-61, 88, 212, 214, 215, 256, 257 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа: Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про усунення від права на спадкування відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Г. Дубовенко