У Х В А Л А

31 травня 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Рогозіна С.В.,

при секретарі Якимчук І.В.,

з участю представника заявника ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Рівненського міського суду від 16 листопада 2015 року по справі № 569/12273/15-ц за позовом ОСОБА_4 до нього про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних. В заяві зазначає, що судова повістка, копія позовної заяви вручені йому не були, тому прибути на судове засідання та повідомити суд про поважність причин неявки він не міг. У матеріалах судової справи відсутнє підтвердження надіслання йому ухвали від 14 вересня 2015 року по справі № 569/12273/15-ц про призначення судового розгляду на 16 жовтня 2015 року о 10:00 год. в приміщенні Рівненського міського суду, копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Повістка про призначення судового розгляду по даній справі на 16.11.2015 р. була нібито вручена йому 27.10.2015 р., але підпис на повідомленні про вручення повістки не належить ні йому, ні членам його родини. В зв'язку з цим він не мав можливості взяти участь у судовому засіданні, подати письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються. Вважає, що його право на справедливий судовий розгляд справи були порушені, тому що заочне рішення надіслане не було, а про його наявність він дізнався 27 квітня 2016 року після отримання повістки про виклик до державного виконавця. 27 квітня 2016 року була подана заява про надання копії заочного рішення, яке було отримане за заявою його представника 5 травня 2016 року у Рівненському міському суді. У рішенні суду від 16 листопада 2015 року по справі № 569/12273/15-ц, стверджується, що позивач ОСОБА_4 подала позов про стягнення інфляційних втрат та 3% річних в зв'язку з невиконанням грошового зобов'язання та підставі ст. 625 Цивільного кодексу України. Висновки суду ґрунтуються на доводах позовної заяви, яку він не отримував та поясненнях лише тільки позивача, без врахування дійсних обставин справи, без врахування його заперечень і пояснень. Зазначив, що при ухваленні вказаного рішення судом був неправильно визначений характер спірних правовідносин. З огляду на вищевказане, просить скасувати згадане заочне рішення від 16 листопада 2015 року та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Представник заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги заяви про перегляд заочного рішення підтримала, дала пояснення по суті, просила заяву задоволити повністю.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги заяви не визнала з підстав викладених у запереченнях, просила відмовити в її задоволенні. Додатково пояснила, що для скасування заочного рішення необхідна наявність двох підстав одночасно - неявки у судове засідання відповідача з поважних причин і посилання у заяві на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. У заяві про перегляд заочного рішення зазначається, що відповідач судових повісток про призначення справи не отримав, а підпис на повідомленні про вручення повістки не належить йому чи членам його родини. Однак, судова повістка може бути вручена адресату лише за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а тому посилання відповідача, що підпис в повідомленні про вручення повістки йому не належить не може братись до уваги судом без надання належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що судова повістка не була вручена відповідачеві. Таким чином, причини неявки відповідача не можна вважати поважними. Посилання відповідача на незаконність заочного рішення є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, а отже, не можуть бути підставою для скасування заочного рішення у справі. Під час винесення рішення від 16.11.2015 року по справі № 569/12273/15-ц судом було вірно застосовано норми матеріального та процесуального права, а заявник без поважних причин не з'явився до суду та не навів жодного належного аргументу, підкріпленого доказами, для спростування висновків суду, викладених у рішенні Рівненського міського суду Рівненської області.

Заслухавши пояснення представника заявника, представника позивача, дослідивши заяву та матеріали цивільної справи № 569/12273/15-ц, суд приходить до переконання про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

З матеріалів справи № 569/12273/15-ц вбачається, що заочним рішенням Рівненського міського суду від 16 листопада 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних задоволено повністю. Даним рішенням, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнуто 24 505 грн., в тому числі 23 324,54 грн. інфляційних втрат; 1 180,48 грн. 3 % річних та судові витрати по справі в сумі 245,05 грн.

Також, з матеріалів справи слідує, що відповідач викликався в судове засідання призначене 16 листопада 2015 року, але не зявився на виклик суду, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення було повернуте до суду з відміткою про отримання судової повістки 24 жовтня 2015 року. Таким чином про день та час розгляду справи, відповідач був повідомлений належним чином, відповідно до правил ч. 4 ст. 74 ЦПК України, тобто не пізніше ніж за три дні до судового засідання.

Копія заочного рішення по справі також надсилалася по місцю проживання заявника рекомендованим листом, однак конверт був повернутий по закінченню терміну зберігання без вручення.

Відповідно до ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Положеннями п. 30 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що суд скасовує заочне рішення, якщо визнає, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Жодних обставин, передбачених ч. 1 ст. 232 ЦПК України, необхідних для скасування заочного рішення у заяві ОСОБА_3 не наведено, посилання у заяві на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи відсутні, у звязку з чим заяву про скасування заочного рішення слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 231 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя С.В. Рогозін