Справа № 212/5998/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

08 листопада 2016 року м. Кривого Рогу Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Т.І. Тимошенко, за участі секретаря судового засідання І.О. Мариненко та без фіксації судового процесу технічними засобами розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Кривого Рогу цивільну справу за позовом:

ОСОБА_3 до ОСОБА_4 третя особа: Служба у справах дітей виконкому Жовтневої районної у місті Ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про надання дозволу для тимчасового виїзду дитини за кордон без згоди та супроводу батька, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_3 звернулась до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу з позовом до ОСОБА_4 третя особа: Служба у справах дітей виконкому Жовтневої районної у місті Ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про надання дозволу для тимчасового виїзду дитини за кордон без згоди та супроводу батька.

В обґрунтування позову, позивачка в справі у своїй позовній заяві зазначила, що з 2007 року вона та відповідач по справі ОСОБА_4 перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 2012 року вона з відповідачем фактично припинили шлюбні відносини, та стали проживати окремо один від одного, спільного бюджету не мають. На даний час її син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає разом зі нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач ОСОБА_4 у вихованні та утриманні сина участі фактично не приймає, жодних стосунків з сином не підтримує, уникає будь-якого спілкування з нею та сином.

Зараз вона знайшла роботу в Туреччині, тому має можливість періодично виїздити за межі України до держави Туреччини. Враховуючи свої можливості вона бажає вивозити сина за кордон України, щоб оздоровлювати дитину та розширити її кругозір, для чого їй потрібен дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за кордон України.

З урахуванням того, що батько дитини відповідач ОСОБА_4 тривалий час не спілкується з дитиною та нею не приймає ніякої участі у вихованні дитини та її утриманні, реєстрації в Україні не має і його місце знаходження та проживання їй не відомо вона позбавлена можливості звернутися до відповідача для отримання від нього письмової згоди на виїзд дитини за межі України, що порушує її право та право їх з відповідачем спільної неповнолітньої дитини ОСОБА_5 на свободу пересування та право вільно залишати територію України і виїжджати за її межі.

Тому вона просила суд постановити рішення яким надати дозвіл на виїзд за межі України строком до 01 грудня 2017 року громадянина України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, який не досяг 16 - річного віку, у супроводі матері ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, або у супроводі осіб, які уповноважені ОСОБА_3 за нотаріально посвідченою згодою, які будуть супроводжувати проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу батька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивачка та її представник у судове засідання не з'явились заздалегідь надавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутність у якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи він був сповіщений судом належним чином. Про причину неявки до суду він не повідомив.

Представник третьої особи Служби у справах дітей виконкому Жовтневої районної у місті Ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи він був судом сповіщений належним чином про причину своєї неявки він не повідомив.

Судом в судовому засіданні встановлено що, з 2007 року позивачка ОСОБА_3, та відповідач ОСОБА_4 перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 2012 року позивачка ОСОБА_3, та відповідач ОСОБА_4 фактично припинили шлюбні відносини, та стали проживати окремо один від одного, спільного бюджету не мають. На даний час син позивачки ОСОБА_3, та відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає разом із позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач ОСОБА_4 у вихованні та утриманні сина участі фактично не приймає, жодних стосунків з сином не підтримує, уникає будь-якого спілкування з нею та сином.

На даний час позивачка знайшла роботу в Туреччині, тому має можливість періодично виїздити за межі України до держави Туреччини. Враховуючи свої можливості вона бажає вивозити сина за кордон України, щоб оздоровлювати дитину та розширити її кругозір, однак відповідач ОСОБА_4 тривалий час не спілкується з дитиною, ніякої участі у вихованні дитини та її утриманні не приймає, реєстрації в Україні не має і його місце знаходження та проживання не відомо тому позивачка позбавлена можливості звернутися до відповідача для отримання від нього письмової згоди на виїзд дитини за межі України, що порушує її право та право її з відповідачем спільної неповнолітньої дитини ОСОБА_5 на свободу пересування та право вільно залишати територію України і виїжджати за її межі.

Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до частини 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. Якщо такої згоди один із батьків питання може бути вирішено в судовому порядку. Згідно п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня М1995 року з наступними змінами та доповненням. Передбачено, що суд може видати дозвіл на оформлення документів та виїзд дитини на короткостроковий термін, необмежені кількістю поїздки, неодноразові поїздки на продовж більший строк: на рік, два, чи до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 155 Сімейного Кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Таким чином бажання позивачки отримати дозвіл на виїзд дитини за кордон повністю узгоджується з правами та обов'язками, покладеними на батьків, та відповідає інтересам дитини, тому суд вважає що відсутні обставини які обмежують згідно із законодавством право виїзду дитини за кордон, відповідно надання дозволу на виготовлення проїзного документа дитині для виїзду за кордон без згоди батька відповідає інтересам дитини та вимогам законодавства.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників, тобто за згодою батька, у разі недосягнення дитиною 10 річного віку. За відсутністю згоди одного з батьків, зміна місця проживання та реєстрація такого місця може бути отримана за рішенням суду.

Згідно ст. 2, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови КМУ від 27 січня 1995 р. «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Враховуючи викладене, зважаючи необхідність періодичних виїздів дитини за кордон для оздоровлення, суд вважає що позовні вимоги позивачки є у повній мірі обґрунтованими та доведеними матеріалами справи а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-214, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 2, 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 третя особа: Служба у справах дітей виконкому Жовтневої районної у місті Ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про надання дозволу для тимчасового виїзду дитини за кордон без згоди та супроводу батька - задовольнити.

Надати дозвіл на виїзд за межі України строком до 01 грудня 2017 року громадянина України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, який не досяг 16 - річного віку, у супроводі матері ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, або у супроводі осіб, які уповноважені ОСОБА_3 за нотаріально посвідченою згодою, які будуть супроводжувати проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу батька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом його постановившим згідно поданої відповідачем в справі заяві про перегляд заочного рішення на протязі десяти днів з часу ознайомлення останнім з цим рішенням суду, іншими учасниками процесу, на рішення суду може бути подана апеляційна скарга на протязі 10 днів, з дня його проголошення, в палату з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу.

Суддя Т.І. Тимошенко