Справа № 355/920/16-ц
Провадження № 2/355/494/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2016 року Баришівський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Литвиненко О.Л.

секретаря Лунгул Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Баришівка Київської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з даним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 07.02.2011 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 4800 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, в зв'язку з чим станом на 31.05.2016 року має заборгованість в розмірі 23446 гривень 80 копійок, яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 4680 гривень 65 копійок, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 14284 гривні 06 копійок, заборгованості за пенею та комісією в розмірі 2889 гривень 39 копійок, штраф (фіксована частина) в розмірі 500 гривень 00 копійок, штраф (процентна складова) в розмірі 1092 гривні 70 копійок. В заявленому позові просить суд стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 23446 гривень 80 копійок та судові витрати.

Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з'явився, про день та місце розгляду справи увідомлений своєчасно та належним чином. У справі мається клопотання представника позивача Сафір Ф.О. про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, що дає суду підстави для розгляду справи та ухвалення рішення у відсутність представника позивача по справі.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, про день та місце розгляду справи увідомлена своєчасно та належним чином. До суду від ОСОБА_1 надійшла заява про застосування строків позовної давності та про розгляд справи у її відсутність, що дає суду підстави для розгляду справи та ухвалення рішення у відсутність відповідачки по справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов не обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення не підлягає задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до умов договору від 07.02.2011 року, укладеного міжПАТ КБ «Приватбанк»та ОСОБА_1,відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 4800 гривень на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір складається з заяви позичальника та умов і правил надання банківських послуг.Позивач виконав взяті на себе зобов'язання. Відповідачка ОСОБА_1 в свою чергу не виконала взяті на себе зобов'язання, в зв'язку з чим станомна 31.05.2016 року має заборгованість в розмірі 23446 гривень 80 копійок, яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 4680 гривень 65 копійок, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 14284 гривні 06 копійок, заборгованості за пенею та комісією в розмірі 2889 гривень 39 копійок, штраф (фіксована частина) в розмірі 500 гривень 00 копійок, штраф (процентна складова) в розмірі 1092 гривні 70 копійок.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До суду від відповідачки ОСОБА_1 надійшла заява про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно ч. 1 ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до п.31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при застосуванні положення пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, суди мають виходити з того, що у системному зв'язку з частиною одинадцятою статті 11 зазначеного Закону ця вимога стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямована на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту.У зв'язку із цим та враховуючи, що ЦК не передбачає заборони пред'явлення окремих вимог у зв'язку з пропущенням строку позовної давності, при вирішенні таких спорів, суди повинні враховувати положення ЦК про позовну давність.Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та вимоги ЦК щодо позовної давності застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи).

Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 07.02.2011 року, укладеного між «Приватбанк» та клієнтом ОСОБА_1, останнє погашення за наданим кредитом в сумі 100 гривень та погашення відсотків в розмірі 46 гривень 79 копійок відповідачкою здійснено 23.06.2011 року.

У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 07.02.2011 року, укладеного між «Приватбанк» та клієнтом ОСОБА_1, у позивача ПАТ КБ «Приватбанк» перебіг позовної давності починається від дня, коли у нього виникло право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання, а саме з 26.06.2011 року. Правові наслідки порушення відповідачкою ОСОБА_1 умов договору № б/н від 07.02.2011 року настали з моменту невиконання даного договору, а саме з 26.06.2011 року. З 26.06.2011 року розпочався перебіг позовної давності, який сплинув 26.06.2014 року. Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 01.08.2016 року, таким чином пропустивши строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом як до основної вимоги так і до додаткової вимоги.

З урахуванням того, що відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності та з урахуванням того, що перебіг позовної давності сплинув 26.06.2014 року, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

Встановлені судом обставини підтверджуються:

-копією паспорта ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_1;

-розрахунком заборгованості за договором № б/н від 07.02.2011 року, укладеного між «Приватбанк» та клієнтом ОСОБА_1, станом на 31.05.2016 року, згідно якого заборгованість відповідачки складає 23446 гривень 80 копійок;

-копією анкети-заяви ОСОБА_1 про приєднання до умов і правил надання

банківських послуг в «Приват Банк» від 07.02.2011 року;

-іншими матеріалами справи.

За даних обставин позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 15, 30, 62, 88, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 257, 258, 261, 262, 266, 267, 525, 526, 527, 530, 610, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Баришівського

районного суду О. Л. Литвиненко