Справа № 303/5859/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді Заболотного А.М.

при секретарі Штець І.І.

за участю заявника ОСОБА_1

державного виконавця Танинець І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця районного відділу державної виконавчої Мукачівського міськрайонного управління юстиції та визнання неправомірною і скасування постанови державного виконавця,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця районного відділу державної виконавчої Мукачівського міськрайонного управління юстиції та визнання неправомірною і скасування постанови державного виконавця від 20.02.2012 року.

Скаржник ОСОБА_1 в судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Державний виконавець в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив.

Суд, вивчивши скаргу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 17.02.2016 року ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 31.12.2015 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для розгляду.

Також судом встановлено, що Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області 12.12.2011 року видано виконавчий лист № 1-266/2011 на виконання вироку Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.08.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 80000 грн. Так, відповідно до вироку Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.08.2011 року ОСОБА_1 був засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України та вирішено питання про часткове задоволення цивільного позову в кримінальній справі, а саме про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 80000 грн.

На підставі зазначеного вище виконавчого листа № 1-266/2011 державним виконавцем 20.01.2012 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. В подальшому державним виконавцем 20.02.2012 року була винесена постанова про звернення стягнення на пенсію боржника, яка і є предметом оскарження. До того ж, скаржник також оскаржує і дії державного виконавця в межах цього виконавчого провадження та керується при цьому нормами Розділу VII ЦПК України.

Таким чином судом встановлено, що виконавчий лист видано за наслідками розгляду кримінальної справи, в порядку виконання вироку суду, постановленого у відповідно до КПК України. Частиною 3 ст. 535 КПК України передбачено, що у разі, якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

Компетенцію судів загальної юрисдикції щодо розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби визначено ст. 383 ЦПК України. Дійсно як передбачено ст. 383 ЦПК України, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Поряд з тим суд звертає увагу на наступне. Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 20 Постанови № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», що процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішуються відповідно до розділу VIII КПК. Питання, які виникають під час та після виконання вироку у потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та інших осіб, що стосуються цивільного позову, розглядаються судом за правилами КПК (стаття 539).

Крім того, в п. 8 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» розяснено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК). Якщо процесуальні відносини, що виникли у звязку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч. 5 ст. 128 КПК). У звязку з цим, оскільки судове рішення щодо цивільного позову у кримінальному провадженні ухвалюється не за нормами ЦПК, які лише субсидіарно можуть бути застосовані при його розгляді, а його примусове виконання здійснює державна виконавча служба, то оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби при виконанні вироків, що стосуються вирішення цивільних позовів у кримінальному провадженні, відповідно до статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Частинами 1, 2 ст. 206 ЦПК України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Крім цього якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених п. 1 ч. 1 ст. 205 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що питання, повязані із виконанням цивільного позову у кримінальному провадженні, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки законом передбачено інший порядок його розгляду, а саме в порядку адміністративного судочинства, у звязку з чим провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця районного відділу державної виконавчої Мукачівського міськрайонного управління юстиції та визнання неправомірною і скасування постанови державного виконавця слід закрити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 205, ст.ст. 206, 208, 209, 210, 383 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця районного відділу державної виконавчої Мукачівського міськрайонного управління юстиції та визнання неправомірною і скасування постанови державного виконавця закрити.

Розяснити ОСОБА_1 про право оскарження рішень та дій державного виконавця за правилами адміністративного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.М.Заболотний