Справа № 640/3321/16-ц
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2016 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Шмадченко С.І., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення процентів за користування коштами, трьох процентів річних та неустойки.

В додатках до позовної заяви міститься клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати. У відповідному клопотанні позивач посилається на те, що тривалий час утримувався під вартою в Харківській установі виконання покарань № 27, на даний час знаходиться в Диканівській ВК №12. Позивач стверджує, що його майновий стан, на час перебування в установі виконання покарань повністю унеможливлює сплату судового збору. Заробітної плати він не отримує, інших доходів не має, на все його майно накладений арешт і заборона його відчуження, включно із грошима на рахунках в банках та майном, що могло б бути відчужене задля сплати судового збору. Відповідно до положень ст. 82 ЦПК України просить звільнити його повністю від сплати судового збору або відстрочити сплату судового збору до моменту ухвалення рішення у справі.

Розглянувши клопотання позивача, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Стаття 5 цього Закону передбачає перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору. Позивач до цього переліку не належить.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 82 цього Кодексу, суд може звільнити сторону від оплати судових витрат.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 N 2, відповідно до положення статті 82 ЦПК (1618-15) суд може за наявності певних підстав своєю ухвалою лише відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі і не має права зменшити або звільнити від сплати судового збору, оскільки таке право суду надано тільки щодо судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, які визначені частиною третьою статті 79 ЦПК (1618-15).

Як вбачається з п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», - відповідно до статті 8 Закону «Про судовий збір» та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто, фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

В пункті 4 Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених наказом МЮУ № 460/5 від 18.03.2013 року, які є доступними на офіційному веб-порталі Верховної Ради України, не йдеться про те, що увязненим, засудженим забороняється користуватися грошима, на який посилається позивач.

Крім того, ОСОБА_1, звертаючись до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору або його відстрочення, розуміє, що відстрочити сплату можливо лише на визначений судом строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, також розуміє, що судовий збір він все одно повинен буде сплатити та що у нього є кошти на сплату судового збору.

Надана суду довідка за підписом начальника Харківської установи виконання покарань № 27 ОСОБА_6 стосовно того, що ОСОБА_1 не має заробітної плати, копії постанов від 24.11.2010 р.,23.07.2013 р. про арешт його майна, копії витягів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обятження, не підтверджують його дійсний майновий стан, оскільки ОСОБА_1 неодноразово звертався до суду з різними позовами, за подачу яких сплачував судовий збір, тобто його майновий стан дозволяв здійснювати оплату судового збору.

Будь-які інші дані про свій майновий стан позивач не надав.

З огляду на зміст позовних вимог, ціну позову, а це 1003 661 (один мільйон триста тисяч шістсот шістдесят одна) грн. 12 коп., розмір обов'язкового судового збору, який підлягає сплаті у розмірі 6 890,00 грн., та те, що позивачем не зазначено підстав та не надано належних доказів для звільнення від сплати або відстрочки судового збору, а також з урахуванням того, що за подання до суду попередніх позовів ОСОБА_1, перебуваючи під вартою в Харківській установі виконання покарань № 27, сплачував судовий збір, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати або відстрочки судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 82,121 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення процентів за користування коштами, трьох процентів річних та неустойкизалишити без руху, надавши позивачу строк для виправлення недоліків пять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз'яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків, заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання ухвали.

Суддя