Справа № 159/2644/16-ц
Провадження № 2/159/1002/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 серпня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл..

в складі: головуючого - судді Логвинюк І. М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що сторони уклали шлюб 15.06.13 р.. За час шлюбу у них народилась спільна дитина син ОСОБА_3, 16.09.13 р. н.. Зазначає, що подружнє життя сторін не склалось. У травні 2016 р. відповідач залишив сім»ю і проживає окремо. Дитина сторін проживає з нею та перебуває на її утриманні, відповідач не утримує дитину. Відомостей про доходи відповідача вона не має, а тому просить визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі 700 грн. щомісячно до повноліття дитини. Просить позов задовольнити.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, обґрунтувавши його вищенаведеними доводами. Суду додатково пояснила, що їй відомо, що відповідач офіційно не працевлаштований, має несталий доход біля 3 000 грн. щомісячно, інших утриманців не має, не має групи інвалідності. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належно оповіщений. Про причини неявки суду не повідомив. Письмового заперечення проти позову до суду не подав.

Суд, з врахуванням позиції позивача, розглядає справу відповідно до положень ст. ст. 224 228 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до часткового задоволення.

Як стверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 15.06.13 р. відділом рацс по м. Ковелю реєстраційної служб Ковельського МРУЮ Волинської області, сторони перебувають у шлюбі з 15.06.13 р., актовий запис № 221.

Як слідує з копії свідоцтва про народження серії I ЕГ № 184812, виданого 24.09.13 р. відділом рацс по м. Ковелю реєстраційної служб Ковельського МРУЮ Волинської областісторони мають вищезазначену спільну неповнолітню дитину.

У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть бути присуджені у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності із ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони мають вказану вище спільну неповнолітню дитину, яка перебуває на утриманні позивача, чого відповідач не заперечив шляхом подання до суду письмового заперечення проти позову; відповідач добровільно коштів на утримання дитини сторін не надає, в даний, як стверджує позивач, відповідач офіційно не працевлаштований та не має регулярного доходу, будь - якого письмового заперечення проти позову в частині стягнення аліментів до суду не подав, а тому слід позов задовольнити частково, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, однак, у розмірі, меншому, ніж той, про який просить позивач, з врахуванням розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавчо.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що ці витрати у передбаченому законодавством розмірі мають бути повністю покладені на відповідача.

Так, згідно з квитанцією від 12.08.16 р., позивачем оплачено оповіщення відповідача чеез оголошення у пресі в сумі 425 грн., що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

З відповідача на доход держави слід також стягнути суму судового збору, передбаченого чинним законодавством, від сплати якого звільнена позивач.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 11, 13, 213 - 218, 224 - 228, 88 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 184 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2, 12.11.88 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на користь ОСОБА_1, 31.08.92 р. н., уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3, 16.09.13 р. н., у твердій грошовій сумі в розмірі по 450 (чотириста п"ятдесят) грн. щомісячно, починаючи з 12.07.16 р. та продовжуючи до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць в розмірі 450 (чотириста п"ятдесят) грн. допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 425 (чотириста двадцять п"ять) грн. судових витрат.

Стягнути із ОСОБА_2 на доход держави 551 (п"ятсот п"ятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подання в 10- денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому випадку строк на апеляційне оскарження починається з дня винесення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий:ОСОБА_4