Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7523/16-ц
Провадження № 2/711/2235/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2016 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі Семиволос І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та дружину до досягнення дитиною трирічного віку, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та дружину до досягнення дитиною трирічного віку. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 15 квітня 2015 року вона та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уклали між собою шлюб, який зареєстрований у відділі ДРАЦСу по Придніпровському району м. Черкаси. В шлюбі у них народилася дочка: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком якої є - ОСОБА_2

Із квітня 2016 року сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Відповідач з квітня місяця 2016 року ухиляється від утримання дитини, виховання, не піклується про її здоровя, фізичний та духовний розвиток.

Коли постало питання про утримання дитини, відповідач перестав приходити та бачитися з нею. У такий спосіб він відмовився від участі у вихованні дитини.

На даний час позивач має дохід менше прожиткового мінімуму по тій причині, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. До виходу у відпустку в звязку з вагітністю, пологами і для догляду за дитиною до трьох років, позивач ніде не працювала, так як має ще сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 від першого шлюбу. Кошти, які вона отримує на дочку, не дозволяють самостійно утримувати себе та дитину і саме тому вона потребує утримання з боку свого чоловіка, який за своїм матеріальним становищем має таку можливість. Відповідач отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає.

Враховуючи викладене, позивач просить суд: - стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ? з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення даного позову до суду до досягнення донькою повноліття; - стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/6 з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трьох років; стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати витрати, пов'язані на правову допомогу в сумі 2000,00 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила задовольнити позов у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце проведення судового засудання. Про причини неявки суду не повідомлено.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що він на даний час проживає разом з позивачем, батьківство не оспорює та не відмовляється від утримання своєї дитини. Крім того, зазначив, що він на даний час не працює, не являється інвалідом, є працездатним, інших утриманців немає, на обліку у центрі зайнятості не перебуває. Матеріально йому допомагають його батьки. На підставі викладеного, не заперечував проти задоволення позовних вимог щодо стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також стягення з нього на користь позивача 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Одночасно, заперечив щодо стягнення з нього на користь позивача понесених судових витрат, повязаних з наданням правової допомоги в сумі 2000,00 грн., а тому просив відмовити у вказаній частині заявлених позовних вимог.

Заслухавши думку представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного:

встановлено, що перебуваючи у шлюбі, згідно із даними свідоцтва про народження (серія І-СР № 223340) сторони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком дитини записаний відповідач. Спору щодо батьківства між сторонами не існує. Також встановлено, що позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує відповідну державну допомогу. З даними обставинами в судовому засіданні погодився відповідач.

Крім того, до суду відповідачем не надано жодних підтверджень щодо неможливості ним утримувати дитину та дружину. Навпаки, він пояснив, що є працездатним, але не працює; на обліку в центрі зайнятості не перебуває; не є інвалідом будь-якої групи та жодними пільгами не користується; інших утриманців не має та відсутні будь-які зобов»язання за виконавчими документами.

Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК та Сімейним Кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України).

Аліменти це обовязок утримання у визначених законом випадках одним членом сімї інших, які потребують цього.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України).

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).

За положеннями ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

При визначені розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені постановою КМУ від 26 лютого 1993 № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб».

Крім того, згідно із ч. 2 ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. За ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до роз'яснень п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, неповнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Розмір аліментів не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України.

Отже, незалежно від працевлаштування, наявності постійного заробітку чи розміру доходу, чоловік зобов'язаний утримувати дружину, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років. Крім того, суд вважає, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, а також думку відповідача, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини в розмірі по 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % встановленого законом мінімуму, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову та продовжувати до досягнення дитиною - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, трьохрічного віку.

Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання (ч. 1 ст. 367 ЦПК України).

Згідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Право на правову допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 12 ЦПК України. За приписами статей 79, 84 ЦПК України, витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Також статтею 56 ЦПК України передбачений спеціальний порядок допуску особи, яка надає правову допомогу. Таким чином, за правилами ч. 2 ст. 56 ЦПК України особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається до участі у справі ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі.

Встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_7 укладено договір про надання правової допомоги від 30 вересня 2016 та сплачено за надання вказаних послуг 2000 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 18/16 від 30 серпня 2016 року.

На підставі вказаного договору інтереси позивача в суді представляла адвокат ОСОБА_7, як представник. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги; така особа має право: знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні; така особа допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. Відповідно до п. 11 розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», особа, яка надає правову допомогу, не є особою, яка бере участь у справі, а належить до інших учасників цивільного процесу, тому вона не може замінювати в процесі особу, якій надає правову допомогу, та бути її представником, і в ході розгляду справи має лише ті права, які зазначені в частині другій статті 56 ЦПК.

В даному випадку, в судовому засіданні позивач не заявляла клопотання про допуск адвоката ОСОБА_7 до участі у справі у якості особи, яка надає їй правову допомогу за правилами ст. 56 ЦПК. Фактично адвокат ОСОБА_7 брала участь у розгляді цієї справи в якості представника сторони з відповідними повноваженнями, про що також зазначено і в договорі від 30.08.2016р., а тому вартість наданих послуг відповідно до чинного законодавства, не може бути стягнута з другої сторони у справі як судові витрати.

А тому, в частині заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правову допомогу в сумі 2000,00 грн. слід відмовити.

Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551грн. 20 коп., оскільки позивач, відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати таких витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 80, 84, 180-184, 191 СК України, постановою КМУ від 26.02.1993 № 146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, ст.ст. 3, 10, 11, 15, 56, 57-61, 79-88, 209-223, 367 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4, 15 жовтня 2015р. народження в розмірі по 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % встановленого законом мінімуму, починаючи з 31.08.2016 року до повноліття дитини.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 31.08.2016 року та продовжувати до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, трьохрічного віку.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_2 на її користь витрат на правову допомогу в розмірі 2000грн. 00коп.

Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати в розмірі 551грн. 20коп.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: ОСОБА_8