Справа № 372/2206/16-ц
Провадження 2-о-103/16
ухвала

22 серпня 2016 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Потабенко Л.В., розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа Управління пенсійного фонду України в м. Обухові та Обухівському районі про встановлення факту що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

До Обухівського районного суду Київської області надійшла вищевказана заява в якій ОСОБА_1 просить суд встановити, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 є однією і тією ж особою.

Вказана заява не може бути прийнята судом до розгляду і повинна бути залишена без руху оскільки не відповідає вимогам ст.ст.119,258 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 256 ч.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ст. 256 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно зі статтею 258 ЦПК України, зазначається, що у заві про встановлення факту, повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

У заяві ж поданої заявником він просить встановити факт який відповідно до роз»ясень ВСУ України « Про судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» не може бути встановлений в судовому порядку, зокрема не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо: трудового стажу (для призначення пенсій та допомоги по тимчасовій непрацездатності, нарахування надбавок та інших пільг), причин та ступеня втрати працездатності; групи інвалідності та часу її настання; проходження дійсної військової служби; участі у бойових діях, перебування на фронті, у партизанських загонах; одержання поранення, контузії в боях при захисті України, СРСР чи при виконанні інших обов'язків військової служби; визнання ветераном чи інвалідом Великої Вітчизняної війни; віку фізичної особи; закінчення учбового закладу й одержання відповідної освіти; усиновлення після смерті усиновленого чи усиновителя, якщо за життя після 1926 р. воно не було належним чином оформлене; належності до певної національності; належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, які видаються органами реєстрації актів цивільного стану; тотожності осіб, а також імені, по батькові та прізвища осіб, по-різному записаних у документах про що просить заявник та інше.

Крім того в заяві не зазначено та не додано доказів про причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, оскільки наявність доданого листа з пенсійного фонду про індивідуальні відомості про застраховану особу, не свідчить про відмову у призначенні пенсії зацікавленою особою у зв»язку з допущеними помилками в імені заявника. Якщо громадяни не можуть використовувати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, та коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

А тому за таких обставин, що перешкоджають розгляду даної справи, дана заява повинна бути залишена без руху, а заявнику наданий строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 119, 258 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа Управління пенсійного фонду України в м. Обухові та Обухівському районі про встановлення факту що має юридичне значення, залишити без руху, та надати йому строк для усунення недоліків на протязі 5 днів з дня отримання копії ухвали, інакше заява вважатиметься неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: