Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 320/8549/14 головуючий у 1 інстанції Пономаренко Л.Е.
провадження № 22-ц/778/1508/16 суддя-доповідач Панкеєв О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Кухаря С.В., Панкеєва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, який в процесі розгляду справи уточнювала, до ОСОБА_3, третя особа ПАТ "Укрсоцбанк" про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

В обґрунтування позову позивач зазначала, що в період шлюбу сторонами спільно був придбаний житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в якому вона не мешкає, тому вважає за доцільне стягнути з відповідача вартість ? частину будинку, на яку вона має право за законом.

Крім того за кредитним договором, укладеним між нею та ПАТ "Укрсоцбанк", вона отримала кредит в розмірі 400 000 доларів США, використала його разом з відповідачем в інтересах сім'ї, а погашення за цим договором здійснювала особисто зі своїх особистих доходів від комерційної діяльності, тому вважає, що з відповідача підлягає стягненню ? сума сплачених коштів за кредитним договором.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2014 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ПАТ "Укрсоцбанк" про розірвання шлюбу залишено без розгляду.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за ? частину житлового будинку АДРЕСА_1, в розмірі 100 865 грн..

Включено до маси майна, що підлягає поділу, погашене ОСОБА_2 зобов'язання перед ПАТ "Укрсоцбанк" за генеральним договором № 325/158СМБ від 07 грудня 2007 року у розмірі 417 279, 08 доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 ? частину погашеного ОСОБА_2 зобов'язання перед ПАТ "Укрсоцбанк" за генеральним договором № 325/158СМБ від 07 грудня 2007 року у розмірі 3 149 672, 57 грн..

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ПАТ "Укрсоцбанк" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення умов іпотечного договору, просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 18 березня 2015 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" відхилено.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2014 року у цій справі залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 18 березня 2015 року скасовано в частині вирішення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення ? частини від сплаченого кредитного боргу, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2014 року та ухвали апеляційного суду Запорізької області від 18 березня 2015 року залишено без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції в частині вирішення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про включення до маси майна, що підлягає поділу, погашене ОСОБА_2 у розмірі 417 279, 08 доларів США та стягнення ? частини від сплаченого кредитного боргу не відповідає зазначеним положенням закону.

Як вбачається із матеріалів справи, що 06.09.1975 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений шлюб. В період шлюбу подружжям було придбано житловий будинок АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 які у подальшому були переплановані та реконструйовані у нежитлове приміщення магазин промислових товарів.

07.12.2007 між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 був укладений генеральний договір №325/158СМБ (зі змінами та доповненнями) за умовами якого Банк надав ОСОБА_2 кредит у формі відновлюваної кредитної лінії окремими частинами («Транш») зі сплатою 14 відсотків річних у сумі 400000 доларів США. Кредит був наданий на поточні потреби. При отриманні кредиту ОСОБА_3 надав дружині згоду на укладання кредитного договору на суму 2 020 000 грн. 00 коп.

Отримані за кредитом кошти подружжя ОСОБА_3 використало на реконструкцію вбудовано-прибудованого приміщення у АДРЕСА_1 під магазин промтоварів та його облаштування, реконструкцію, перебудову та облаштування житлового будинку АДРЕСА_1

Житловий будинок по АДРЕСА_1 придбано у шлюбі, отримані за кредитом кошти подружжя використало на реконструкцію вбудовано-прибудованого приміщення по АДРЕСА_1 під магазин промтоварів та його облаштування, реконструкцію, перебудову та облаштування житлового будинку по АДРЕСА_1, суд дійшов висновку, що в інтересах сім'ї.

На підставі встановлених обставин судом обґрунтовано поділено з урахуванням вимог ст. 60, 65 СК України будинок по АДРЕСА_1 шляхом стягнення вартості ? частки будинку із чоловіка на користь другого з подружжя.

Судом правильно встановлено характер спірних правовідносин, що виникли між подружжям щодо поділу спільно набутого майна, проведений поділ будинку обов'язків іпотекодавця ОСОБА_3 за договором іпотеки № 325/08/59СМБ-ІП від 29 травня 2008 року не припиняє, статус будинку по АДРЕСА_1 як предмета іпотеки не змінює та прав іпотекодержателя ПАТ «Укрсоцбанк» не порушує.

Нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 не є предметом поділу у справі.

Забезпечені іпотекою вимоги банку мають пріоритет у порядку черговості задоволення вимог кредиторів у межах виконання провадження (ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження») у разі примусового виконання одночасно рішення третейського суду про стягнення боргу із ОСОБА_3 за кредитним договором від 07 грудня 2007 року № 325/158СМБ та судового рішення у справі про поділ майна подружжя, що переглядається.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги проте, що позивач і відповідач не мають право на поділ майна подружжя не приймаються колегією судів.

Разом з тим перевіряючи правильність вирішення спору у частині поділу боргу сплачених одним з подружжя за кредитним договором від 07 грудня 2007 року № 325/158СМБ, судом першої інстанції не звернув уваги на те, що позивач ОСОБА_2 не надала належних та допустимих доказів проте, що погашення за цим договором позивач здійснювала особисто зі своїх особистих доходів, нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 не є предметом поділу у справі, проте позивач вимагає стягнути кошти, отримані в кредит та витрачені на реконструкцію цього приміщення.

Суд першої інстанції, послався на те, що за поясненнями відповідача (а.с. 96) він не приймав участь у погашені кредиту, яким суд всупереч вимогам ст. 212 ЦПК України не надав оцінки, порушивши також права третьої особи ПАТ "Укрсоцбанк", в іпотеці якого знаходиться нерухоме майно.

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини 1 та 4 статті 60 ЦПК України).

За положеннями ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходив із того, що відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення.

При цьому, суд першої інстанції не врахував, що за роз'ясненнями ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. «Про застосування норм цивільногопроцесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визнання відповідачем позову має бути безумовним, і таке визнання має не суперечить закону і не порушувати інтереси, права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), тільки за таких умов суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Як вбачається із пояснень відповідача з позовними вимогами він не був згоден, дружина отримала кредит, грошові кошти вона міняла на гривню, які використовували на облаштування, реконструкцію, перебудову нерухомого майна. Виконавши роботи, дружина вела господарську діяльність та з отриманих коштів погашала кредит.

Суд не взяв до уваги проте, що за положеннями ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Банк, який бере участь у справі, також не погоджується із вимогами позивача.

За вказаних обставин позивач має довести з посиланням на докази проте, що погашення за кредитним договором позивач здійснювала особисто зі своїх особистих доходів .

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Копія довідки від 20.06.2014 року , яка видана ОСОБА_2, в якій зазначено, що по кредиту № 325/158СМБ/1 - ВКЛ від 07.12.2007 року, укладеного з ПАТ «Укрсоцбанк» , за яким було надано кредит в сумі 651 822 долари США, за період з 07.12.2007 року по 20.06.2014 року було сплачено наступні суми борг за кредитом в розмірі 30 8966 доларів США, відсотки - 108 313,08 доларів США, разом - 412 7279,08 доларів США (а.с.64-65), не містить інформації хто погашав та і з яких коштів відбувалося погашення кредиту.

За наданим розрахунком вимог банку, витребуваним ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 жовтня 2014 року кредитна заборгованість

ОСОБА_2 за кредитним договором № 325/158СМБ/1 - ВКЛ від 07.12.2007 року, станом на 21.11.2014 року складає борг за кредитом в розмірі 342 856 доларів США, відсотки - 231 021, 44 доларів США, пені 59 724,47 доларів + 37 093,38 доларів США.

Сплачено відсотки за кредитом 108 313,08 доларів США, борг кредитом в ??? розмірі 308 966 доларів США (а.с.150-154)

Інформації Банку не містить в собі хто погашав та і з яких коштів відбувалося погашення кредиту.

Таким чином, висновок суду про те, що ОСОБА_2 погашено 412 7279,08 доларів США за кредитом за рахунків особистих коштів , та як наслідок може бути поділена між подружжям, належними і достовірними доказами не підтверджена.

Доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження під час апеляційного розгляду справи встановлена наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскарженого рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову в частині включення майна, що підлягає поділу, погашення ОСОБА_2 зобов'язання перед ПАТ "Укрсоцбанк" за генеральним договором № 325/158СМБ від 07 грудня 2007 року у розмірі 417 279, 08 доларів США та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 ? частину погашеного ОСОБА_2 зобов'язання перед ПАТ "Укрсоцбанк" за генеральним договором № 325/158СМБ від 07 грудня 2007 року у розмірі 3 149 672, 57 грн..

В силу ст.88 ЦПК України на користь ПАТ "Укрсоцбанк" з позивача підлягає стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору в сумі 1827 гривень .

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛ А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" задовольнити частково.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2014 року у цій справі в частині включення майна, що підлягає поділу, погашення ОСОБА_2 зобов'язання перед ПАТ "Укрсоцбанк" за генеральним договором № 325/158СМБ від 07 грудня 2007 року у розмірі 417 279, 08 доларів США та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 ? частину погашеного ОСОБА_2 зобов'язання перед ПАТ "Укрсоцбанк" за генеральним договором № 325/158СМБ від 07 грудня 2007 року у розмірі 3 149 672, 57 гривень скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Стягнути ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" 1827 гривень судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: