Номер провадження 2/754/1630/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 року року Суддя Деснянського районного суду міста Києва Ярошенко С.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеним позовом.

Подана позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Як вбачається з позовної заяви, позивачі в додатках вказали про наявність копій квитанцій про сплату судового збору кожним позивачем окремо, але згідно акту складеного працівниками Деснянського районного суду міста Києва - серед документів, які надійшли до суду не виявилось вказаних у додатках квитанцій.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви.

У абз. 4 п.26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», роз'яснено, що платіжні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Таким чином, документи про сплату судового збору подаються суду в оригіналі.

Зі змісту позову вбачається, що позовна заява містить вимоги майнового характеру.

Позовна заява надійшла на адресу суду підписана та датована 04.12.2015 роком. Згідно відмітки на конверті була направлена 16.12.2015 року. Реєстрацію позову було здійснено 18.12.2015 року. Таким чином, позов було подано після 1 вересня 2015 року, коли набрав чинності Закон України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» та до 01 січня 2016 року.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір при зверненні до суду фізичної з позовною заявою у справах майнового характеру складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (що складає 487грн. 20коп.) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (що складає 6090грн.00коп.).

Згідно ч.6 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі, якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

З урахуванням вищезазначеного, позивачам необхідно здійснити доплату судового збору у розмірі залежно від ціни позову.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подана позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності - залишити БЕЗ РУХУ.

Надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачами даної ухвали. У разі не усунення недоліків заява буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: