Провадження №2/681/580/2016 Справа № 681/995/16-ц
Рішення

іменем України

12 лютого 2016 року

Полонський районний суд Хмельницької області в складі судді Бобяка Б.В., з участю секретаря Будника Д.О., з участю прокурора Мацюка О.Ю., представника відповідачки адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом прокурора Полонського відділення Шепетівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Полонської районної державної адміністрації до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

встановив :

17 червня 2015 року прокурор Полонського району - під час розгляду справи правонаступником якого стало Полонське відділення Шепетівської місцевої прокуратури - звернувся з позовом до ОСОБА_2, в якому вказав, що відповідачка, яка працює директором Полонського районного центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді (далі - Центр), 18 листопада 2013 року звільнила з посади головного бухгалтера Центру ОСОБА_3, яку суд поновив на посаді та зобовязав виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу. За час вимушеного прогулу 21 січня 2014 року Центр вплатив ОСОБА_3 4278,28 грн. Тому Полонській районній державній адміністрації (далі РДА), яка здійснює фінансування Центру, завдана шкода в сумі 4278,28 грн., яку просить стягнути з ОСОБА_2 Просить поновити строк звернення до суду, тому що про нанесення ОСОБА_2 шкоди прокурору стало відомо в травні 2015 року

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача ОСОБА_1 позов не визнає і пояснив, що фінансування Центру здійснюється з різних джерел кошти виділяє районна рада та сільські ради, тому з яких саме коштів ОСОБА_3 виплачена сума відшкодування за вимушений прогул неможливо встановити. Гроші ОСОБА_3 за вимушений прогул виплачені із бюджету Центру і виплачена сума не перевищує кошторис Центру на 2014 рік, тому ніякої шкоди немає. Прокурор пропустив строк звернення до суду без поважних причин, тому що повинен проводити перевірки використання державних коштів щоквартально.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 працює директором Центру. Фінансування Центру здійснює РДА. Наказ про звільнення ОСОБА_3 з посади скасовано постановою суду і її поновлено на роботі. За вимушений прогул 21 січня 2014 року Центр виплатив ОСОБА_3 4278,28 грн. втраченого заробітку. Прокурор отримав інформацію від РДА про виплату ОСОБА_3 втраченого заробітку 28 травня 2015 року.

Вказані обставини встановлені з пояснень представників сторін, показаннями свідка та письмовими доказами інформацією голови РДА прокуророві про виплату ОСОБА_3 за вимушений прогул, Положенням про Центр, наказами директора Центру про звільнення та поновлення на роботі ОСОБА_3, постановою адміністративного суду про поновлення ОСОБА_3 на посаді і зобовязання виплатити відшкодування за час вимушеного прогулу, наказом про виплату ОСОБА_3 зарплати на виконання постанови суду, платіжними дорученнями про виплату ОСОБА_3 заробітної плати.

Свідок ОСОБА_4 в суді показала, що Центр підпорядковується і фінансується Полонською РДА. Гроші на діяльність Центру виділяє районна рада, сільські ради, вони концентруються в РДА і виділяються Центру згідно затвердженого на рік бюджету. Виплачені ОСОБА_3 гроші за вимушений прогул виплачувались із бюджету Центру із зекономлених коштів і тому сума виплачена ОСОБА_3Д, не перевищила розміру затвердженого бюджету Центру. В затверджених кошторисах Центру не передбачено виплату зарплати особам, які не працювали, але за рішеннями суду отримували компенсацію за вимушений прогул.

Відповідно до п.8 статті 134 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу.

Відповідно до ч.ч.3, 4 статті 233 КЗпП України в редакції, чинній на час здійснення Центром виплати ОСОБА_3 заробітку за час вимушеного прогулу, для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Встановлений частиною третьою цієї статті строк застосовується і при зверненні до суду вищестоящого органу або прокурора. Відповідно до статті 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки. Відповідно до статті 237 КЗпП України суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов'язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі.

З огляду на встановлені обставини та правові положення суд вважає, що вина відповідачки ОСОБА_2 у незаконному звільненні ОСОБА_3 доведена, тому витрати Центру на виплату ОСОБА_3 заробітної плати за вимушений прогул вона повинна відшкодувати на користь бюджету Полонської РДА, яка здійснює фінансування діяльності Центру.

Прокурор пропустив строк звернення до суду. Проведення прокурором перевірки в травні 2015 року і виявлення факту виплати грошей ОСОБА_3 суд не вважає поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки прокурор мав можливість виявити вказане порушення в межах строку, передбаченого ст. 234 КЗпП України тобто протягом одного року з дня виявлення заподіяного ОСОБА_2 шкоди. Про спричинення ОСОБА_2 шкоди РДА і прокурор мали можливість дізнатися 21 січня 2014 року тобто з дати видання наказу про поновлення ОСОБА_3 на роботі. Тому позов підлягає залишенню без задоволення, оскільки прокурор пропустив строк звернення до суду з позовом про стягнення коштів з винної особи без поважних причин.

Керуючись ст.ст.10,11,60, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов прокурора Полонського відділу Шепетівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Полонської районної державної адміністрації про стягнення із ОСОБА_2 4278 грн.28 коп. завданої шкоди залишити без задоволення у звязку з пропуском строку звернення до суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подання до Полонського районного суду апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Б.Бобяк