Справа № 703/3151/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2016 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Гудзюка І.В.

при секретарі Покотиленко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що 28 грудня 2013 року вона домовилась із ОСОБА_2 про купівлю у неї в розстрочку будинку по вул. Старшини Шевченка,37 в м. Сміла Черкаської області. Згідно розписки від 28 грудня 2013 року ОСОБА_2 прийняла від неї завдаток в сумі 5 000 доларів США.

Укладення договору купівлі-продажу житлового будинку по вул. Старшини Шевченка, 37 в м. Сміла між сторонами не відбулось. Відповідач продала належний їй будинок іншим особам.

ОСОБА_2 пообіцяла, що поверне отримані від неї кошти після продажу будинку. Проте, відповідач після продажу будинку гроші їй не повернула.

Посилаючись на зазначені обставини позивачка звернулася в суд із позовом до відповідачки, в якому просить стягнути із ОСОБА_2 на свою користь кошти в сумі еквівалентній 5 000 доларів США на момент винесення рішення, стягнути із ОСОБА_2 на свою користь понесені судові витрати, а саме витрати по сплаті судового збору в сумі 1254 грн.43 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 500 грн.

Відповідачка позов визнала повністю, в письмовій заяві адресованій суду просила справу розглянути в її відсутності.

Позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобовязання може мати місце лише в разі наявності зобовязання, яке повинно було виникати на підставі договорів купівлі-продажу будинку.

Оскільки договору купівлі-продажу будинку, які б за своєю формою та змістом відповідали вимогам закону, між мною і ОСОБА_2 укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана позивачкою відповідачці грошова сума в розмірі еквівалентному 5 000 доларів США є авансом, який підлягає поверненню позивачу.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 13 лютого 2013 року № 6-176цс12, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Крім цього, згідно із частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Жодних договірних відносин, які б відповідали вимогам закону, між мною ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після написання розписки не існувало. Між ними не укладався попередній договір, який би відповідав вимогам закону, оскільки відповідно до вимог ЦК України попередній договір щодо нерухомого майна повинен бути укладений в письмовій формі, а також підлягає нотаріальному посвідченню.

В звязку з цим, ОСОБА_2 набула грошові кошти без достатніх правових підстав та не повернула їх, а тому можна прийти до висновку про наявність підстав для стягнення цих коштів відповідно до положень ст. 1212 ЦК України на користь позивачки.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 23 березня 2016 року №6-2978цс15, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Курс долара США по відношенню до національної валюти гривні станом на 22 вересня 2016 року становить 25.974621 грн. за 100 доларів США.

Таким чином, із відповідачки на користь позивачки слід стягнути 129 850 грн. (5000 дол. США х 25,97грн.).

Також із відповідачки на користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1254 грн.43коп. та витрати на правову допомогу в сумі 500 грн., а всього 1 754 грн.43 коп.

На підставі наведеного, ст.ст. 546, 570, 1212 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 59, 60, 88, 213, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 129 850 грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1254 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 500 грн., а всього 131 604 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасовано.

Головуючий: І. В. Гудзюк