Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2016 Справа №607/17783/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та визнання права власності ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, у якому, уточнивши позовні вимоги, просить визнати за ним право власності на 1/6 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, зобов'язати ОСОБА_3 виплатити йому кошти у розмірі 120 000 грн. за половину вартості автомобіля «Citroen Berlingo», 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 та залишити даний автомобіль у власності ОСОБА_3; зобов'язати ОСОБА_3 сплатити 10 000 грн. компенсації за половину вартості нового холодильника та пральної машини.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 вказує на те, що із 04 жовтня 1991 року він перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 грудня 2015 року - розірвано. За час шлюбу, ними, за спільні кошти, набуто майно, яке є спільною сумісною власністю, а саме: придбано частку у квартирі АДРЕСА_1, згідно Договору купівлі-продажу квартири від 26.11.2003 року, укладеного між продавцем ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_3 і ОСОБА_7 в рівних частках кожному, автомобіль марки «Citroen Berlingo», 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, холодильник та пральну машину. Сторони не можуть дійти спільної згоди щодо розподілу спільно нажитого майна.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з мотивів, викладених у позовній заяві та просять суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовних вимог не визнали , суду зазначили, що спірний автомобіль перебуває у користуванні позивача, а холодильник марки ATLANT XM-6023-100 та пральна машина марки LG F10B9LD під час шлюбу сторонами не придбавались.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі із 04 жовтня 1991 року, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 грудня 2015 року - розірвано.

Згідно Договору купівлі-продажу квартири від 26 листопада 2003 року, ОСОБА_6, ОСОБА_3 на своє ім'я та на ім'я неповнолітнього сина ОСОБА_7, купили в рівних частках кожному, належну ОСОБА_5 двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 42,0 кв.м., житловою площею 26,1 кв.м.

Як вбачається із Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2, автомобіль марки «Citroen Berlingo», 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, зареєстрований на праві власності за ОСОБА_1.

Згідно висновку експерта за результатами проведеної автотоварознавчої експертизи №316/16-22 від 11.05.2016 року, середня ринкова вартість колісного транспортного засобу марки «Citroen Berlingo», 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, кузов НОМЕР_3, який зареєстровано за ОСОБА_1 20.02.2015 р., згідно Свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2, станом на день проведення експертизи складає 147 926,00 грн.

Згідно висновку експерта за результатами проведеної судово-товарознавчої експертизи №467/16-22 від 13.07.2016 року, ринкова вартість пральної машини марки та моделі LG F10B9LD становить - 7 873,00 грн., холодильника марки та моделі ATLANT XM-6023-100 - 8 023,00 грн.

Суд не бере до уваги пояснення свідків ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9, оскільки останні не змогли зазначити за які кошти була придбана спірна квартира АДРЕСА_1, частка у якій підлягає поділу.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, яке придбане подружжям у шлюбі, належить чоловіку та дружині на праві загальної сумісної власності.

Згідно зі ст. 69 СК України дружина та чоловік мають право на розподіл майна, яке їм належить на праві загальної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі розподілу майна, яке є об'єктом права загальної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

У пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюб, визнання його не дійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільні речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідно грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 щодо поділу спільного майна подружжя підлягають до часткового задоволення, а тому, слід провести поділ майна подружжя та визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності на 1/6 ідеальну частку квартири АДРЕСА_1, та на 1/2 ідеальну частку транспортного засобу марки «Citroen Berlingo», 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, кузов НОМЕР_3. Щодо вимог позивача в частині зобов'язання ОСОБА_3 виплатити позивачу кошти у розмірі 120 000 грн. за половину вартості автомобіля «Citroen Berlingo», 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 та залишити даний автомобіль у власності останньої, суд вважає, що вони не підлягають до задоволення, оскільки відповідач не погоджується сплачувати грошову компенсацію за придбаний під час шлюбу зазначений транспортний засіб, позивач не вчинив дій щодо внесення відповідної суми грошової компенсації за спірний автомобіль на відповідний депозитний рахунок суду. Також суд вважає, що не підлягають до задоволення вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача сплатити 10 000 грн. компенсації за половину вартості нового холодильника та пральної машини, оскільки позивачем не надано суду доказів, які підтверджують що саме холодильник марки ATLANT XM-6023-100 та пральна машина марки LG F10B9LD придбавалась сторонами під час шлюбу.

Крім того, на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача в користь ОСОБА_1 понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 60, 70 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та визнання права власності - задовольнити частково.

Провести поділ спільного майна подружжя - 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, а також автомобіля марки «Citroen Berlingo», 2006 року випуску, кузов НОМЕР_3, д.н.з. НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 ідеальну частку квартири АДРЕСА_1, загальна площа квартири 42,0 кв.м., житлова - 26,1 кв.м., а також право власності на ? ідеальну частку автомобіля марки «Citroen Berlingo», 2006 року випуску, кузов НОМЕР_3, д.н.з. НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 ідеальну частку квартири АДРЕСА_1, загальна площа квартири 42,0 кв.м., житлова - 26,1 кв.м., а також право власності на ? ідеальну частку автомобіля марки «Citroen Berlingo», 2006 року випуску, кузов НОМЕР_3, д.н.з. НОМЕР_1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. сплаченого ним судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ В.В.РОМАЗАН