Справа № 399/1084/15-ц
Провадження №2/399/42/16
РІШЕННЯ

Іменем України

28 липня 2016 року селище Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Лях М.М., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Онуфріївка цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Знамянської місцевої прокуратури Кіровоградської області, державного підприємства «ОСОБА_5 лісове господарство», ОСОБА_6 обласної державної адміністрації, ОСОБА_6 обласного управління лісового та мисливського господарства, ОСОБА_5 районної державної адміністрації Кіровоградської області, ОСОБА_7 Держгеокадастру у Світловодському районі Кіровоградської області, ОСОБА_8 управління Державної казначейської служби у Кіровоградській області, треті особи ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, про визнання дій протиправними та відшкодування матеріальних збитків,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому після уточнення позовних вимог просив визнати неправомірними дії посадових осіб ОСОБА_5 районної державної адміністрації Кіровоградської області, управління Держгеокадастру у Світловодському районі Кіровоградської області, державного підприємства «ОСОБА_5 лісове господарство», ОСОБА_6 обласної державної адміністрації, ОСОБА_6 обласного управління лісового та мисливського господарства, Знамянської місцевої прокуратури Кіровоградської області, стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного казначейського рахунку ОСОБА_8 управління Держказначейства Кіровоградської області на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 6774, 54 гривень, завдану неправомірними діями посадових осіб відповідачів по справі: ОСОБА_5 районної державної адміністрації Кіровоградської області, управління Держгеокадастру у Світловодському районі Кіровоградської області, державного підприємства «ОСОБА_5 лісове господарство», ОСОБА_6 обласної державної адміністрації, ОСОБА_6 обласного управління лісового та мисливського господарства, Знамянської місцевої прокуратури Кіровоградської області та сплачений при зверненні до суду з позовом судовий збір.

Свій позов мотивував тим, що 15.01.2009 року він, ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_13 ОСОБА_11 звернулись до суду позовом до голови ОСОБА_5 РДА Кіровоградської області про визнання за ними права спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 98310 кв.м, яка знаходиться на території Павлівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, масив «Лісозаводський» вул. Лісозаводська, № 5, на якій розташовано належний їм комплекс будівель та зобовязання ОСОБА_5 районну державну адміністрацію передати цю земельну ділянку їм у власність.

Заочним рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.02.2009 року визнано право спільної сумісної власності позивачів на вказану земельну ділянку та зобовязано ОСОБА_5 РДА Кіровоградської області оформити та передати у спільну сумісну власність позивачів земельну ділянку розташовану в Лісозаводському масиві в м. Світловодськ Кіровоградської області по вул. Лісозаводська, 5, площею 98310 кв.м., на якій розташований комплекс будівель, згідно державного акту та цільового призначення від 2001 року. Відповідно до рішення суду їм був виданий державний акт про право спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку ОСОБА_5 РДА та ОСОБА_5 управлінням Держкомзему. Право власності було зареєстровано та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

03.12.2014 року апеляційний суд Кіровоградської області встановив, що ОСОБА_5 міськрайсуд невірно застосував норми матеріального права, зазначив, що суд не являється органом, який наділений повноваженнями здійснювати безоплатну приватизацію земельних ділянок, а позивачі обрали способи захисту, які не відповідають змісту порушеного права і встановленому порядку набуття права власності на земельну ділянку із земель державної власності, скасував заочне рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.02.2009 року і ухвалив нове рішення, яким відмовив в задоволенні позову. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення апеляційного суду залишено в силі.

В подальшому ОСОБА_5 міжрайонний прокурор звернувся до суду з позовом про визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку, договору купівлі - продажу земельної ділянки, скасування рішення Державного реєстратора, зобов'язання вчинити дії до ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_14 Рішенням Світловодського міськрайсуду від 24.11.2014 року в задоволенні позовних вимог Світловодського міжрайонного прокурора в інтересах Державного підприємства «ОСОБА_5 лісове господарство», ОСОБА_6 обласної державної адміністрації, ОСОБА_6 обласного управління лісового та мисливського господарства - відмовлено в повному обсязі.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 19.03.2015 року апеляційну скаргу прокурора задоволено частково, рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.11.2014 року в частині відмови у задоволенні вимог прокурора про визнання недійсним державного акту та скасування реєстрації державного акту скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №661196 (кадастровий номер 352286900:02:000:7744), виданий 21.11.2011 року на ім'я ОСОБА_4 на підставі рішення Світловодського міськрайонного суду від 11.02.2009 року. Скасовано реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №661196 в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за №00532.

На думку позивача Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, постановляючи рішення 11.02.2009 року про визнання права спільної сумісної власності ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_14 на вказану земельну ділянку, на якій розташовано належний їм комплекс будівель та зобовязуючи ОСОБА_5 районну державну адміністрацію передати цю земельну ділянку їм у власність, діяв завідомо протиправно, так як, не міг не розуміти, що суд не являється органом, який наділений повноваженнями здійснювати безоплатну приватизацію земельних ділянок. ОСОБА_5 міжрайонний прокурор, у відповідності до своїх повноважень, здійснюючи нагляд за станом законності, відповідачі по справі Державне підприємство «ОСОБА_5 лісове господарство», ОСОБА_6 обласна державна адміністрація, ОСОБА_6 обласне управління лісового та мисливського господарства, ОСОБА_5 районна державна адміністрація Кіровоградської області, управління Держземагенства у Світловодському районі в межах своїх повноважень не оскаржили рішення Світловодського міськрайсуду щодо визнання їх права спільної власності на земельну ділянку, видали державний акт та провели державну реєстрацію цього акту з видачею документів на право власності на земельну ділянку і таким чином нанесли позивачу матеріальні збитки, які складаються: з упущеної вигоди, так як по даний час позивач не може повноцінно використовувати земельну ділянку, здати її в оренду чи продати нерухомість, яка на ній знаходиться.

З 2013 року в цивільних судах розглядаються справи по вказаній земельній ділянці, що нанесло позивачу збитки у вигляді необхідності присутності в судах, участі в справах, поїздках на суди та зверненням до юристів за наданням правової допомоги, з 2009 року позивач сплачує земельний податок, страховий поліс та несе затрати по утриманню земельної ділянки.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Крім того в судовому засіданні ним були надані пояснення згідно поданного до суду позову.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_6 обласного управління лісового та мисливського господарства до суду не зявився, однак надав заперечення на позов, в якому просив справу розглядати без його участі та повністю відмовити в задоволені позову.

Пердставник відповідача ОСОБА_6 обласної державної адміністрації до суду не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, однак надіслав до суду заперечення, в якому зазначив, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_4 не визнає та заперечує оскільки такі вимоги є необґрунтованими та безпідставними.

Представник відповідача ДП «ОСОБА_5 лісове господарство» до суду не зявився, надавши заяву, в якій заперечував проти заявлених позовних вимог, в задоволені позову просив відмовити, а справу розглядати без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_8 управління Державної казначейської служби у Кіровоградській області до суду також не зявився, однак надіслав до суду заперечення, в якому зазначив, що позов не визнає в повному обємі та вважає таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідач ОСОБА_7 Держгеокадастру у Світловодському районі Кіровоградської області у судове засідання не надіслали свого представника, про місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки представника відповідача суд не повідомили, заяви про розгляд справи за відсутності їх представника суду не надали.

Відповідач ОСОБА_5 районна державна адміністраціяї Кіровоградської області у судове засідання не надіслали свого представника, про місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки представника відповідача суд не повідомили, заяви про розгляд справи за відсутності їх представника суду не надали.

Відповідач ОСОБА_6 обласна державна адміністрація до суду свого представника не направила, про місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки представника відповідача суд не повідомили, заяви про розгляд справи за відсутності їх представника суду не надали.

Третя особа ОСОБА_9 до суду не зявився, однак надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, а справу просив розглядати без його участі.

Третя особа ОСОБА_11 до суду не зявився, однак надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, а справу просив розглядати без його участі.

Третя особа ОСОБА_10 до суду не зявилася, однак надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, а справу просила розглядати без її участі.

Заслухавши представника позивача, прокурора, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено та матеріалами срави підтверджується, що заочним рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.02.2009року було визнано право спільної сумісної власності ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_11, ОСОБА_4 на земельну ділянку, що розташована в Лісозаводському масиві м. Світловодськ Кіровоградської області по вул. Лісозаводська, 5 площею 98310 кв.м, на якій розташований комплекс будівель, згідно державного акту та цільового призначення від 2001 року /а.с. 63-65/.

25.11.2011 року на підставі заочного рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 661196 /а.с. 61,62/.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.03.2012 року у задоволенні заяви Світловодського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі ОСОБА_5 районної державної адміністрації про перегляд заочного рішення Світловодського міськрайонного суду від 11.02.2009 року відмовлено /а.с.260 /.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 30 травня 2012 року ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 березня 2012 року залишено без змін /а.с. 261-264/.

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 3 грудня 2013 року заочне рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 лютого 2009 року скасоване. Відмовлено повністю в задоволенні позову ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_11, ОСОБА_4, до голови ОСОБА_5 районної державної адміністрації Кіровоградської області, ОСОБА_5 районної державної адміністрації Кіровоградської області про визнання права власності на земельну ділянку, зобовязання передати її у власність /а.с 265-268 /.

ОСОБА_5 міжрайонний прокурор звернувся до суду з позовом про визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку, договору купівлі- продажу земельної ділянки, скасування рішення Державного реєстратора, зобовязання вчинити дії до ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_14Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 24.11.2014 року в задоволенні даних позовних вимог відмовлено в повному обсязі /а.с. 165-169/.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 19.03.2015 року апеляційну скаргу прокурора задоволено частково, рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.11.2014 року в частині відмови у задоволенні вимог прокурора про визнання недійсним державного акту та скасування реєстрації державного акту скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, а саме : визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №661196 (кадастровий номер 352286900:02:000:7744), виданий 21.11.2011 року на імя ОСОБА_4 на підставі рішення Світловодського міськрайонного суду від 11.02.2009 року; скасовано реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 661196 в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за №00532 /а.с. 170 172/.

10.02.2016 року рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області позов Знамянської місцевої прокуратури, яка діє в інтересах держави в особі Державного підприємства «ОСОБА_5 лісове господарство» ОСОБА_6 обласної державної адміністрації, ОСОБА_6 обласного управління лісового та мисливського господарства задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 9.8310 га 25.07.2013 року, укладений між ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_11, ОСОБА_4 з однієї сторони та ОСОБА_14 з іншої сторони, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_15 та зареєстрованим в реєстрі за № 1941. Скасовано рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_15 про реєстрацію речових прав на нерухоме майно індексний номер 4321832 від 25.07.2013 року та зобовязано ОСОБА_14 повернути у власність держави в особі постійного землекористувача - Державного підприємства «ОСОБА_5 лісове господарство» земельну ділянку площею 9,8310 га. вартістю 280184 грн. /а.с. 176-178/

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Згідно вимог частин 1 та 2 статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Способом захисту права та інтересу є, зокрема, визнання права.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, постановляючи рішення 11.02.2009 року про визнання права спільної сумісної власності ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_14 на вказану земельну ділянку, на якій розташовано належний їм комплекс будівель та зобовязуючи ОСОБА_5 районну державну адміністрацію передати цю земельну ділянку їм у власність, діяв завідомо протиправно, так як, не міг не розуміти, що суд не являється органом, який наділений повноваженнями здійснювати безоплатну приватизацію земельних ділянок, ОСОБА_5 міжрайонний прокурор, у відповідності до своїх повноважень, здійснюючи нагляд за станом законності, відповідачі по справі Державне підприємство «ОСОБА_5 лісове господарство», ОСОБА_6 обласна державна адміністрація, ОСОБА_6 обласне управління лісового та мисливського господарства, ОСОБА_5 районна державна адміністрація Кіровоградської області, управління Держземагенства у Світловодському районі в межах своїх повноважень не оскаржили рішення Світловодського міськрайсуду щодо визнання їх права спільної власності на земельну ділянку, видали державний акт та провели державну реєстрацію цього акту з видачею документів на право власності на земельну ділянку і таким чином нанесли позивачу матеріальні збитки, які складаються: з упущеної вигоди, так як по даний час позивач не може повноцінно використовувати земельну ділянку, здати її в оренду чи продати нерухомість, яка на ній знаходиться.

На підтвердження неправомірності дій відповідача ОСОБА_5 РДА позивач посилається на доручення представника та клопотання про розгляд справи без участі відповідача, а також супровідний лист яким надсилалась копія заочного рішення з відміткою його отримання представником /а.с. 255-259 /.

Крім того з 2013 року в цивільних судах розглядаються справи по вказаній земельній ділянці, що нанесло позивачу збитки у вигляді необхідності присутності в судах, участі в справах, поїздках на суди та зверненням до юристів за наданням правової допомоги, з 2009 року позивач сплачує земельний податок, страховий поліс та несе затрати по утриманню земельної ділянки.

Проте з доводами позивача суд не погоджується з наступних підстав.

Кожному гарантується право на звернення до суду за захистом своїх прав.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Суд зобов'язаний поважати честь і гідність усіх учасників цивільного процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак (ст.ст.3,5,10 ЦПК).

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд (ч. 2 ст.11 ЦПК).

Стосовно участі в розгляді справи за позовом ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку, суд зазначає, що відповідно до ст. 45 ЦПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ст. 46 ЦПК України органи та інші особи, які відповідно до статті 45 цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах, мають процесуальні права й обов'язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду.

Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як зазначеноно в постанові Верховного Суду України від 18 травня 2016 року № 6-237цс відповідно до пункту 2 частини другої тієї ж статті збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Отже, поняття «збитки» передбачає й упущену вигоду, під якою розуміються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено.

На думку суду, той факт, що позивач змушений був тривалий час відстоювати свої права шляхом звернення до суду з позовом до органів влади, до відповідачів, брати участь у судових засіданнях у судах першої та апеляційної інстанцій, звертатись до юристів за юридичною допомогою, сплачував земельний податок та ін. не може бути підставою для відшкодування йому відповідачем ОСОБА_8 управлінням Державної казначейської служби у Кіровоградській області матеріальної шкоди, яка складається з сплати земельного податку /а.с. 76-78/, втрати на виготовлення технічної документації, державного акту та посвідчення договору купівлі-продажу /а.с. 209/.

Також суд вважає, що позивач ОСОБА_4 не довів того, що відповідачі вчинили протиправні дії щодо нього, оскільки ніяких доказів про протиправну поведінку відповідачів позивачем не надано.

Твердження позивача про те, що відповідачі спочатку визнали їх позов про визнання права власності на земельну ділянку, а потім вчинили неправомірно, заперечуючи проти позову, не ґрунтується на законі. Відповідачі та прокурор, який вступив у справу, мали право у цивільному процесі визнавати, або не визнавати позов пред'явлений позивачем.

Суд вважає, що під час розгляду справи позивачем не доведено, чим саме підтверджується факт заподіяння матеріальних збитків, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що діями або бездіяльністю відповідачів йому заподіяно шкоду, наявності причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та нанесеною шкодою.

Наведене свідчить про те, що позовні вимоги необґрунтовані та відсутні підстави для їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 88, 205, 209, 210 ЦПК України суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до Знамянської місцевої прокуратури Кіровоградської області, державного підприємства «ОСОБА_5 лісове господарство», ОСОБА_6 обласної державної адміністрації, ОСОБА_6 обласного управління лісового та мисливського господарства, ОСОБА_5 районної державної адміністрації Кіровоградської області, ОСОБА_7 Держгеокадастру у Світловодському районі Кіровоградської області, ОСОБА_8 управління Державної казначейської служби у Кіровоградській області, треті особи ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, про визнання дій протиправними та відшкодування матеріальних збитків, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 1 серпня 2016 року.

Суддя М.М. Лях