Справа № 686/3079/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючої судді Демінської А.А.,

з участю секретаря судового засідання Медвідь М.В.,

заявника ОСОБА_1,

представника субєкта оскарження ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Хмельницький скаргу ОСОБА_3 на рішення, дії та бездіяльність начальника Другого відділу ДВС м. Хмельницький Головного ТУЮ ОСОБА_2 та державного виконавця Другого відділу ДВС м. Хмельницький Головного ТУЮ ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 в квітні 2016 року звернулася до суду з вище вказаною скаргою, в якій просить:

-визнати дії та бездіяльність начальника Другого МВДВС МРУЮ ОСОБА_2 щодо нерозгляду її скарг від 30.09.2015 р. та від 02.03.2016 р. у порядку ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», незабезпечення у жодний спосіб перевірки за її скаргами виконавчого провадження ВП №44182100 та перерахування ГУПФУ уже стягнутих коштів з фізичної особи за виконавчим документом №686/3079/14 р. від 14.04.2014 р. на казначейський рахунок ДВС для перерахування за реквізитами на її рахунок у Приватбанку протиправними;

-визнати протиправною бездіяльність держвиконавця ОСОБА_4 Другого МВДВС МРУЮ у виконавчому провадженні ВП №44182100, яка упродовж з вересня 2015 р. не вчинила жодних виконавчих дій для забезпечення отримання ОСОБА_3 стягнутих коштів з фізичної особи за виконавчим документом №686/3079/14 р. від 14.04.2014 р. шляхом перерахування цих коштів з казначейського рахунку ДВС на її банківський рахунок;

-зобов'язати начальника Другого МВДВС МРУЮ ОСОБА_2 забезпечити перерахування ГУПФУ у Хмельницькій області стягнутих з фізичної особи за виконавчим документом №686/3079/14 р. від 14.04.2014 р. коштів в сумі 500 грн. на казначейський рахунок ДВС для перерахування за реквізитами рахунку ОСОБА_3 у Приватбанку.

В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала і просить задовольнити, пояснивши, що з 28 липня 2014 року у виконавчому провадженні Другого МВ ДВС ХМРУЮ перебуває виконавчий лист, виданий 07.07.2014 р. на виконання рішення Хмельницького міськрайсуду № 686/3079/14 р. від 14.04.2014 року, ВП№44182100, за яким на її користь мало бути стягнуто 500 грн. Заявою на ім'я начальника Другого відділу ДВС від 25 липня 2014 р. вона надала виконавчий лист та реквізити її рахунку в Ощадбанку, на який слід перераховувати стягнуті кошти. Оскільки виконавчі дії не здійснювались, 10.02.2015 р. заявник звернулася з письмовою скаргою на ім'я начальника відділу ДВС і листом від 02 березня 2015 р. у відповідь на скаргу її повідомлено, що постановою державного виконавця від 23.02.2015 р. звернуто стягнення на дохід боржника, а також зазначено, що грошові кошти, стягнуті з боржника, будуть перераховувати на її банківський рахунок. Упродовж серпня - вересня 2015 р. заявник тричі подавала до ДВС реквізити її рахунку у «Приватбанку» для зарахування стягнутих коштів. З вересня 2015 року виконавчим провадженням займалась державний виконавець Косик Л.І. 30 вересня 2015 р. заявник вчетверте звернулася в електронному форматі зі скаргою на ім'я начальника Другого МВДВС в порядку ст. 82 Закону «Про виконавче провадження» з вимогою перевірити виконавче провадження ВП№44182100, однак відповіді не отримала. 02 березня 2016 р. знову звернулася до начальника Другого МВДВС зі скаргою про бездіяльність держвиконавця ОСОБА_4 та вимогою забезпечити надсилання стягнутих з боржника коштів в сумі 500 грн., які знаходяться на рахунку ГУПФУ, однак знову не отримала відповіді. На час розгляду справи кошти в сумі 500 грн. вже надійшли на її рахунок, вона погоджується, що рішення в частині їх стягнення в повному обсязі виконано, однак наполягає на задоволенні вимог поданої до суду скарги.

В судовому засіданні представник субєкта оскарження вимоги скарги визнав частково в частині визнання протиправною бездіяльності державного виконавця. Уточнив, що державний виконавець Косик Л.І. з лютого 2016 року перебуває в декретній відпустці. В решті проти вимог скарги заперечив, пояснивши, що вся відповідальність за примусове виконання виконавчого листа лежить саме на державному виконавцеві, тоді як начальник відділу виконавчих дій безпосередньо не вчиняє. ГУПФУ в Хмельницькій області було проведено відрахування з пенсії боржника коштів в сумі 500,00 грн. на користь ОСОБА_3 та перераховано на її рахунки, однак кошти повертались з причин помилково зазначених реквізитів. Кошти дійсно були перераховані стягувачу з затримкою; коли начальник Відділу виявив це порушення (кошти перебували на рахунку ВДВС півтора місяця), то ініціював питання щодо неповної службової відповідності державного виконавця, котрий займався даним виконавчим провадженням, - ОСОБА_5 На даний час зазначений державний виконавець увільнений від займаної посади до лав Збройних Сил України. Щодо розгляду скарг від 30.09.2015 року та від 2.03.2016 року відомостей не надав, однак пояснив, що безпосередньо ОСОБА_2 був призначений на посаду начальника Другого МВ ДВС ХМРУЮ 4.12.2015 року, тобто розгляду скарги від 30.09.2015 року здійснювати не міг. Будь-яких розпоряджень на адресу державного виконавця Косик Л.І., що стосувались би ходу виконавчого провадження про стягнення на користь ОСОБА_3 вказаних в скарзі коштів, не надавав.

Заслухавши пояснення заявника, представника субєкта оскарження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скаргу слід задовольнити частково з наступних мотивів.

Встановлено, що 15.04.2014 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 22.05.2014 року, було присуджено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 500 грн. моральної шкоди.

7.07.2014 року Хмельницьким міськрайонний судом ОСОБА_3 видано виконавчий лист на стягнення вказаних коштів. 9.07.2014 року Другим МВ ДВС ХМРУЮ отримано заяву стягувача про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом і 28.07.2014 року відкрито виконавче провадження ВП № 44182100, 23.02.2015 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію, інші доходи боржника та направлено до виконання.

В період з березня по липень 2015 року ГУ ПФ України у м. Хмельницький на вказані державним виконавцем реквізити стягувача перераховувало стягнуті з ОСОБА_6 кошти, однак вони поверталися без зарахування з причини тимчасового необслуговування рахунку, а згодом з причин помилки в реквізитах.

Згідно пояснень заявника та представників субєкта оскарження, наданих ними в судовому засіданні, а також копії платіжного доручення № 2729 від 10.05.2016 року, копія котрого наявна у справі, 10.05.2016 року ГУ ПФУ в Хмельницькій області перерахувало стягнуті з пенсії ОСОБА_6 кошти на рахунок Другого МВ ДВС ХМРУЮ для подальшого перерахування стягувачу, однак вони були фактично перераховані стягувачу лише розпорядженням від 30.06.2016 року.

При цьому надані суду субєктом оскарження матеріали виконавчого провадження не містять відомостей щодо здійснення державним виконавцем виконавчих дій, спрямованих на забезпечення перерахування вже стягнутих коштів стягувачу, в період з вересня 2015 року по день звернення стягувача з даною скаргою до суду (1.04.2016 року).

Факт допущення такої бездіяльності державним виконавцем було визнано в судовому засідання представником субєкта оскарження.

Крім того, 30.09.2015 року і 2.03.2016 року заявник як стягувач у виконавчому провадженні зверталась до начальника Другого МВ ДВС ХМРУЮ (в першому випадку ОСОБА_7, в другому ОСОБА_2О.) зі скаргами на бездіяльність державного виконавця, незабезпечення перерахування їй вже стягнутих з боржника коштів на неодноразово вказані нею банківські реквізити.

Скарги були подані в електронному вигляді на адресу електронної пошти Другого МВ ДВС ХМРУЮ, правильність написання котрої в скаргах підтвердив представник субєкта оскарження.

Жодних відомостей щодо розгляду даних скарг субєкт оскарження суду не надав. Його представник в судовому засіданні пояснив, що скарги в електронному вигляді приймаються, обліковуються і розглядаються нарівні з поданими в паперовій формі, однак чи вчинялись будь-які дії по розгляду даних двох скарг, не пригадує. При цьому вперше проблема у виконавчому провадженні ВП № 44182100 була виявлена ним орієнтовно в червні 2016 року. Будь-яких розпоряджень державному виконавцю Косик Л.І. не надавав.

Разом з тим, заявник визнала в судовому засіданні, що вже в ході розгляду скарги, 4.07.2016 року отримала стягнуті з ОСОБА_6 кошти.

Згідно ч. 1 ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно частин 2, 3 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (далі: ОСОБА_1), державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 2 ст. 30 Закону, державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Державні виконавці Другого МВ ДВС ХМРУЮ, в провадженні котрих перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 686/3079/14р. від 7.07.2014 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 (в тому числі державний виконавець Косик Л.І., що представниками субєкта оскарження не оспорювалось), в період з вересня 2015 року по червень 2016 року (до 29.06.2016 року) не дотримались вище викладених вимог Закону щодо своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, а саме не забезпечили перерахунку стягувачу вже утриманих з пенсії боржника коштів в сумі 500 грн.

Таким чином, бездіяльність державних виконавців Другого МВ ДВС ХМРУЮ у виконавчому провадженні ВП №44182100 за період з вересня 2015 р. по 29.06.2016 р., що виразилась у невчиненні виконавчих дій для забезпечення отримання стягувачем ОСОБА_3 стягнутих з боржника ОСОБА_6 коштів за виконавчим листом № 686/3079/14 р. від 7.07.2014 р. слід визнати неправомірною.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 82 Закону, рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Згідно ч. 8 ст. 82 Закону, скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду.

Однак жодної відповіді щодо розгляду її скарг від 30.09.2015 року та 2.03.2016 року ОСОБА_3 не отримала і в ході розгляду даної справи судом Другий ВДВС м. Хмельницький Головного ТУЮ в Хмельницькій області не надав жодних доказів як розгляду зазначених скарг, так і повідомлення стягувача про результати їх розгляду.

За таких обставин бездіяльність начальника Другого МВДВС ХМРУЮ, яка виразилась у нерозгляді скарг ОСОБА_3 від 30.09.2015 р. (коли начальником був ОСОБА_7В.) та від 02.03.2016 р. (коли начальником був ОСОБА_2О.) у порядку ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» - також підлягає визнанню неправомірною.

При цьому оскільки розгляд скарг мав би включати в себе перевірку виконавчого провадження ВП №44182100 на предмет відповідності викладених в скаргах обставин дійсності та вжиття заходів до перерахування уже стягнутих коштів стягувачу тому окремо зазначити про неправомірність і цієї бездіяльності немає необхідності.

Не знайшли свого підтвердження обставини щодо неправомірної бездіяльності начальника Другого МВДВС ХМРУЮ ОСОБА_2 відносно скарги ОСОБА_3 від 30.09.2015 р., оскільки станом на 30.09.2015 року він посади начальника Другого МВДВС ХМРУЮ не обіймав, тому розгляд цієї скарги до його повноважень не належав.

Що ж стосується вимоги скарги про зобов'язання начальника Другого МВДВС ХМРУЮ ОСОБА_2 забезпечити перерахування ГУПФУ у Хмельницькій області стягнутих з фізичної особи за виконавчим документом №686/3079/14 р. коштів в сумі 500 грн. на казначейський рахунок ДВС для перерахування за реквізитами рахунку ОСОБА_3 у Приватбанку, - то дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки кошти на час розгляду даної справи судом вже перераховані ОСОБА_3 як стягувачу, що підтверджується розпорядженням № 9 начальника Другого ВДВС міста Хмельницький від 3.06.2016 року, розпорядженням державного виконавця від 30.06.2016 року, копії котрих наявні у справі, а також визнається заявником.

На підставі наведеного, керуючись ст. 383 387 ЦПК України, ст. ст. 11, 30, 82 Закону України "Про виконавче провадження", суд -

У Х В А Л И В:

Визнати неправомірною бездіяльність державних виконавців Другого МВ ДВС ХМРУЮ у виконавчому провадженні ВП №44182100 за період з вересня 2015 р. по 29.06.2016 р., що виразилась у невчиненні виконавчих дій для забезпечення отримання стягувачем ОСОБА_3 стягнутих з боржника ОСОБА_6 коштів за виконавчим листом № 686/3079/14 р. від 07.07.2014 р.

Визнати неправомірною бездіяльність начальника Другого МВДВС ХМРУЮ, яка виразилась у нерозгляді скарг ОСОБА_3 від 30.09.2015 р. (коли начальником був ОСОБА_7В.) та від 02.03.2016 р. (коли начальником був ОСОБА_2О.) у порядку ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Відмовити в задоволенні решти вимог скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: