ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1182/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"29" лютого 2016 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Шклянки М.П.
при секретарі Москаленко А.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом Товариства обмеженою відповідальністю «Перший український експортний центр» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,
Позивач звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, посилаючись на те, що відповідач по справі ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідно до рішення Правління ПАТ «ХК Київміськбуд»,
житловий будинок АДРЕСА_1 передано експлуатуючій організації ТОВ «Перший український експертний центр». Актом приймання-передачі ТОВ «Перший український експертний центр» від 01.04.2014 року прийняло житловий
будинок АДРЕСА_1 на подальшу експлуатацію.
Згідно розрахунку заборгованості станом на 01.06.2015 року по особовому рахунку № 834380 існує борг в сумі 3478,12 грн., оскільки відповідач належним чином не оплачував Товариству за надані житлово-комунальні послуги.. На даний час заборгованість не оплачена та завдає збитків Товариству, у зв'язку із чим відповідачу нараховуються інфляційні нарахування 1028,50 грн. та 3 % річних 34,50 грн. яку позивач просить стягнути з відповідача..
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно ст..224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який був повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність або якщо зазначені ним причини неявки визнані судом не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно свідоцтва про право власності від 06.06.2014 року є власником квартири АДРЕСА_1 Крім того, ОСОБА_2 уклала з позивачем договір «22/449 від 07.04.2014 року про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території та договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення.
Отже, як власник квартири та споживач житлово-комунальних послуг, згідно статей 156, 162 ЖК України зобов'язаний не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і при будинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги.
Відповідно до рішення Правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» (протокол № 29 від 15.08.2012р. додається), житловий будинок №34-а по вул. Урлівській в м. Києві передано експлуатуючій організації ТОВ «Перший український експертний центр» (далі - товариство).
Актом приймання-передачі ТОВ «Перший український експертний центр» від 01.04.2014 року прийняло житловий будинок АДРЕСА_1 на подальшу експлуатацію.
Оскільки відповідач належним чином не оплачував товариству за надані житлово-комунальні послуги, згідно розрахунку заборгованості станом на 01.06.2015 року по особовому рахунку № 834380, що належить відповідачці існує борг в сумі 3478,12 грн.
На даний час заборгованість не оплачена та завдає збитків Товариству, у зв'язку із чим відповідачу нараховуються інфляційні нарахування 1028,50 грн. та 3 % річних 34,50 грн., що підтверджується наданим розрахунком.
Згідно статті 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно пункту 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 «власники, наймачі та орендарі жилих приміщень зобов'язані своєчасно вносити плату за обслуговування і ремонт будинку, плату за найм чи оренду квартири, комунальні та інші послуги».
Пунктом 3 п.п.5 статті 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до статей 156, 162 ЖК України власники квартири зобов'язані брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, проведенню ремонту та своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги.
Стаття 526 ЦК України, вказує на те, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог.
Статтею 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання.
Так, ч. 1 цієї статті визначено, , що боржник не звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У ч. 2 вказаної статті зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно- правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11).
Передбачена п. 10 ч. З ст. 20 Закону від 24 червня 2004 p. № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» норма щодо відповідальності боржника у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування наслідків ч. 2 ст. 625 ТІК (постанови Верховного Суду України від 20 червня 2012 р. у справі № 6-68цс12, від ЗО жовтня 2013 р. у справі № 6-59цс13).
Відповідно до ч. З ст. 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» укладення договору на надання житлово-комунальних послуг визначено як обов'язок, а не право сторін. Відповідно, відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідача коштів за надані житлово-комунальні послуги. Таким чином, судова практика свідчить: за відсутності договірних відносин, але в разі існування прострочення виконання грошового зобов'язання зі сплати житлово-комунальних послуг, суди покладають на боржника відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК (постанова Верховного Суду України від ЗО жовтня 2013 р. у справі № 6-59цс13).
Виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 322, 526 ЦК України, ст..ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.. 68, 156, 162 ЖК України ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212 -218, 224-228, ЦПК України, суд -
Позов Товариства обмеженою відповідальністю «Перший український експортний центр» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), яка є власником квартири АДРЕСА_1 на користь ТОВ «Перший український експертний центр» заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги в сумі 3478,12 грн., інфляційні нарахування 1028,50 грн., 3 % річних 34,50 грн., всього 4541,12 грн.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ТОВ «Перший український експертний центр» сплачений судовий збір в сумі 1218,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення ухвали до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.
Суддя: