АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4794/16 Справа № 204/5899/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Токар Н.В. Доповідач - Черненкова Л.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2016 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Черненкової Л.А.

суддів - Пономарь З.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2015 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

01 вересня 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовною заявою, за якою просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором !0 від 12.01.2007 року по кредиту та процентам у розмірі 34688,42 доларів США та пені розмірі 24612 грн. 21 коп., стягнути з відповідачів понесені судові витрати у розмірі 3654 грн., а саме у рівних частках з кожного по 1218 грн. 00 коп. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 12 січня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, з наступними змінами відповідно до додаткових угод №1 від 31.12.2008 року та №2 від 13.03.2009 року. Відповідно умов кредитного договору відповідачу були надані грошові кошти у розмірі 47140,00 доларів США шляхом зарахування коштів на його поточний рахунок зі строком повернення до 11.01.2028 року. За користування кредитними коштами позичальник зобов'язався сплатити проценти у розмірі 12.3% річних та розмір процентної ставки може бути змінений за умовами кредитного договору. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника по вказаному кредитному договору укладені договори поруки з ОСОБА_4 згідно договору поруки №0/3 від 12.01.2007 року та з ОСОБА_5 згідно договору поруки №237869 від 13.03.2009 року. В порушення умов кредитного договору відповідачі не виконують свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість відповідачів перед позивачем за кредитним договором, яка станом на 26.08.2015 року становить: по кредиту та процентам у розмірі 34688,42 доларів США та пені у розмірі 512 грн. 21 коп., з яких: 31052,84 доларів США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 2057,66 доларів США за строк з 25.11.2014 року по 26.08.2015 року; 3635,58 доларів США - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість в розмірі 3288,60 доларів США за строк з 01.09.2014 року по 31.07.2015 року; 8971 грн. 07 коп. - пеня несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 28.11.2014 року по 26.08.2015 року; 541 грн.14 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 28.11.2014 року по 26.08.2015 року, у зв'язку з чим, позивач вимушений звернутись до суду.

Заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2015 року ухвалено: позовну заяву ПАТ «УкрСиббанк» - задовольнити частково; стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 12.01.2007 року у розмірі 809382,59 грн., з яких: 702521,16 грн. - заборгованість за кредитом; 82249,22 грн. - заборгованість за відсотками; 8971,07грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 15641,14 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками; стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір у сумі 1218 грн. з кожного; в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2015 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення - залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить заочне рішення суду скасувати та у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» просить відхилити апеляційну скаргу та рішення суду залишити без змін, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах та межах позовних вимог, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду повністю не відповідає.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що 12 січня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0. Відповідно до умов кредитного договору відповідачу були надані грошові кошти у розмірі 47140,00 доларів США шляхом зарахування коштів на його поточний рахунок. За користування кредитними коштами відповідач зобов'язався сплатити проценти у розмірі 12.3% річних. Згідно п.7.1 кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючі з 32 календарного дня. В порушення умов кредитного договору, відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 26.08.2015 року дає суму 34688,42 доларів США та 24612 грн. 21 коп., з яких: 31052,84 доларів США -заборгованість за кредитом; 3635,58 доларів США - заборгованість за відсотками; 8971 грн. 07 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 15641 грн. 14 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками. Встановлено, що станом на 26 серпня 2015 року, за офіційним курсом НБУ 1 долар США становив 22,623411 грн., у зв'язку з цим, сума боргу складає 809382 грн. 59 коп., з яких: 702521,16 грн. (31052,84 доларів США х 22,623411 грн.) - заборгованість за кредитом; 82249,22 грн. (3635,58 доларів США х 22,623411 грн.) - заборгованість за відсотками; 8971,07 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 15641,14 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками. Тому вимога позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором 107447000 у сумі 34688,42 доларів СІЛА та 24612 грн. 21 коп. підлягає частковому задоволенню та стягненню суми заборгованості у гривні у розмірі - 809382,59 грн. В якості забезпечення зобов'язань, 12 січня 2007 року між банком та ОСОБА_4 був укладений договір поруки №0/3, відповідно до якого, поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що випливають з кредитного договору №0 від 12.01.2007 року. Крім того, 13 березня 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 був укладений договір поруки №237869, відповідно до якого, поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору 07447000 від 12.01.2007 року. Ухвалюючи рішення про солідарне стягнення з відповідачів на користь банку заборгованості за кредитним договором, суд керувався доведеністю позову в даній частині.

Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі статтею 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Встановивши, що кожен з поручителів уклали з банком окремі договори поруки, суд першої інстанції безпідставно застосував солідарну відповідальність всіх поручителів з боржником перед банком.

Вирішуючи спір, суд у порушення вимог ст. ст. 213, 214, 215 ЦПК України на зазначені обставини та вимоги закону уваги не звернув, у достатньому обсязі не визначився з характером спірних правовідносин та правовою нормою, яка підлягає застосуванню.

Колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду підлягає зміні в частині присудження стягнення боргу в солідарному порядку з боржника та поручителів на підставі п.п.1-4 ч.1 ст. 309 ЦПК України з наступних підстав.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з кредитних правовідносин щодо дострокового повернення кредитних коштів.

За правилами ст.ст. 526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обіг або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зазвичай в Україні під умовними одиницями розуміється обіг доларів США, оскільки в основному курс національної грошової одиниці прирівнюється до долара США.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.ст. 549,550 ЦК України неустойкою є штраф або пеня, та право на неї виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданим невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до вимог ст. ст. 549 - 552 ЦК України; ч.2 цієї статті передбачає дострокове стягнення позичених коштів.

Зазначена неустойка нараховується у грошовій або майновій формі від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів за договором позики відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України.

Відповідно до вимог статей 546,553,554 ЦК України поручителі разом з боржником відповідають за порушення кредитного зобов'язання солідарно відповідно до укладених договорів поруки.

Колегія суддів встановила і це підтверджено матеріалами справи, що між АКІБ «УкрСиббанк» правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0 від 12 січня 2007 року, з наступними змінами відповідно до додаткових угод №1 від 31.12.2008 року та №2 від 13.03.2009 року. Відповідно умов кредитного договору відповідачу були надані грошові кошти у розмірі 47140,00 доларів США шляхом зарахування коштів на його поточний рахунок зі строком повернення до 11.01.2028 року. За користування кредитними коштами позичальник зобов'язався сплатити проценти у розмірі 12.3% річних та розмір процентної ставки може бути змінений за умовами кредитного договору. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника по вказаному кредитному договору укладені договори поруки з ОСОБА_4 згідно договору поруки №0/3 від 12.01.2007 року та з ОСОБА_5 згідно договору поруки №237869 від 13.03.2009 року.

Як вбачається з розрахунку заборгованості позивача утворилася заборгованість відповідачів перед позивачем за кредитним договором, яка станом на 26.08.2015 року становить: по кредиту та процентам у розмірі 34688,42 доларів США та пені у розмірі 512 грн. 21 коп., з яких: 31052,84 доларів США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 2057,66 доларів США за строк з 25.11.2014 року по 26.08.2015 року; 3635,58 доларів США - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість в розмірі 3288,60 доларів США за строк з 01.09.2014 року по 31.07.2015 року; 8971 грн. 07 коп. - пеня несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 28.11.2014 року по 26.08.2015 року; 541 грн.14 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 28.11.2014 року по 26.08.2015 року

Рішення суду в частині визначення заборгованості в національній валюті сторонами не оскаржене.

Застосування солідарного стягнення суми боргу з відповідачів, які є боржниками та поручителями за різними договорами поруки, тобто солідарне стягнення допускається лише у разі зобов'язання за яким наступає відповідальність боржника і поручителя за порушення умов кредитного договору. У разі наявності кількох договорів поруки з різними поручителями відносно одного кредитного зобов'язання, то солідарна відповідальність можлива щодо кожного поручителя і боржника окремо.

Оскільки кожен з поручителів уклали з банком окремі договори поруки, то позовні вимоги щодо солідарної відповідальності поручителів перед банком є безпідставними, і задоволенню не підлягають.

Таким чином, стягнення присудженого боргу провадиться у солідарному порядку з ОСОБА_2, як боржника та ОСОБА_4, як поручителя; у солідарному порядку з ОСОБА_2, як боржника та ОСОБА_5, як поручителя.

Колегія суду витребувала у позивача копію кредитної справи, виписку по особовому рахунку позичальника ОСОБА_2, докази надання кредиту в іноземній валюті.

Аналізуючи надані докази, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими щодо надання кредиту банком в іноземній валюті, розміру заборгованості відповідачів та наявність підстав для дострокового стягнення кредитних коштів.

Факт порушення умов кредитного договору позичальником не спростовано за матеріалами справи.

Доводи апелянта та його представника щодо неправильного розрахунку боргу позивачем, колегія суддів вважає безпідставними, тому що апелянт не надав належних доказів щодо спростування наданого розрахунку боргу позивачем. Заперечень щодо наявності заборгованості за кредитним договором чи щодо неналежного виконання обов'язків за кредитним договором в апеляційній скарзі відсутні.

Доводи апелянта та його представника відносно надання банком кредитних коштів в національній валюті всупереч умовам кредитного договору спростовано доказами у справі, а саме меморіальним ордером № 4 від 12.01.2007 року, що свідчить про зарахування кредитних коштів в розмірі 47 140 доларів США на поточний валютний рахунок позичальника ОСОБА_2 № НОМЕР_1.

Доводи апелянта та його представника щодо незаконності підвищення процентної ставки за кредитним договором, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки пунктами 1.3.1, 9.2 кредитного договору передбачено підвищення процентної ставки у разі порушення позичальником умов договору, що сторони погодили укладаючи договір, підписали його, тим самим проявили своє волевиявлення на укладання кредитного договору на зазначених умовах.

Правових підстав для відмови у задоволенні позову в повному обсязі колегія суддів не вбачає, оскільки в межах доводів апеляційної скарги таких підстав не встановлено.

На підставі ст. 88 ЦПК України ч.5, - якщо суд апеляційної інстанції ухвалює нове рішення то відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на це, з урахуванням того, що зміна рішення суду не впливає на розподіл судових витрат по справі, то підстав для нового розподілу судових витрат колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303,307, п.п.1-4 ч.1 ст.309, ст.316, ч.1 ст.218 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2015 року - змінити в частині присудження стягнення боргу в солідарному порядку з боржника ОСОБА_2 та поручителів ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Стягнення присудженого боргу провадиться у солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_4; у солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

В іншій частині заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2015 року - залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Л.А. Черненкова

Судді З.М. Пономарь

М.Ю. Петешенкова