АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Слободян Володимир Михайлович про визнання права власності на спадщину та визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №759/12735/15-ц
№ апеляційногопровадження:22-ц-796/10874/2016
Головуючий у судіпершої інстанції: Уляновська О.В.
Доповідач у судіапеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, після уточнення позовних вимог просить суд визнати його право на відкриту спадщину померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 за правом представлення, замість померлого до відкриття цієї спадщини її чоловіка - його рідного брата ОСОБА_8, який як спадкоємець по закону першої черги, отримав би всю відкриту спадщину; визнати заповіт ОСОБА_7, посвідчений 19 лютого 2013 року Приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Слободян В.М. недійсним; задовольнити позовні вимоги щодо успадкування предметів домашнього вжитку згідно переліку до позовної заяви і оподаткування їх вартості за нульовою ставкою; зобов'язати відповідача надати можливість позивачу забрати перелічене майно, посилаючись на ті підстави, що 09 лютого 2015 року на його заяву нотаріусом надано відмову у прийняті спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7, яка мешкала самотньо за адресою: 03148, АДРЕСА_1, оскільки спадкоємцем по заповіту є відповідач. У минулому ОСОБА_7 була дружиною померлого брата позивача ОСОБА_8, які за час спільного проживання користувалися майном сім'ї позивача та їх батьків. При ознайомленні із заповітом у позивача виниклі сумніви у його підписанні саме ОСОБА_7

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16 червня 2016 року у позовних вимогах ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу СлободянВолодимир Михайлович про визнання права на спадщину і визнання заповіту недійсним - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду позивачем ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача ОСОБА_3, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_4, проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обгрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом шлюб між ОСОБА_7 (дівоче прізвище ОСОБА_7) та ОСОБА_8 був припинений у 1988 році, у зв'язку із смертю ОСОБА_8

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 12 березня 2002 року право власності на зазначену квартиру належить померлій ОСОБА_7 (а.с. 44).

Відповідно до Свідоцтва про смерть ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 60).

19 лютого 2013 року ОСОБА_2 згідно заповіту заповіла ОСОБА_4 належну їй на праві власності зазначену квартиру (а.с. 62).

Згідно наданих фотокарток представником відповідача по справі перелічених речей на які посилається позивач наявність їх не вбачається, що не заперечується у судовому засіданні позивачем по справі (а.с. 137-139).

Всупереч правилам п.п. 5, 6 ч. 2 ст 119 ЦПК України, п. 7 Постанови ВСУ № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позивач у своєї позовної заяві викладає лише позовні вимоги, але не зазначає доказів, що підтверджують кожну обставину, на яку він посилається.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач зазначає у позовній заяві, що він є спадкоємцем першої черги свого померлого брата, а тому має всі законні підстави на частину квартири та речей які зберігаються у зазначеній квартирі.

З огляду на викладене, позивачем не надано належних та допустимих доказів, що він має будь-які права спадкоємця померлої ОСОБА_7 та наявності зазначених речей у зазначеній квартирі, також, позивачем не доведено недійсність заповіту ОСОБА_7, посвідченого 19 лютого 2013 року Приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Слободяном В.М.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: