Справа № 175/3435/15-ц
Провадження № 4-с/175/93/16
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

07 вересня 2016 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Реброва С.О.,

при секретарі Пренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕКДНІПРООБЛНЕРГО» на постанову старшого державного виконавця Дніпропетровського ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Балкової М.Б. від 26.04.2016р. №50949972, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області звернулося Публічного акціонерного товариства «ДТЕКДНІПРООБЛНЕРГО» зі скаргою на постанову старшого державного виконавця Дніпропетровського ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Балкової М.Б. від 26.04.2016р. №50949972.

Сторони у судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином, причину неявки у судове засідання суду не повідомили.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 26.04.2016р. старшим державним виконавцем Дніпропетровського ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Балковою М.Б. було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження №50949972, тобто відмову в прийнятті до провадження судового наказу від 04.09.2015р. №2н-175/3435/15-ц, виданого відносно ОСОБА_1 (далі -боржник), яка була отримана 22.09.2016р. ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» (далі -стягувач або заявник).

Підставою для винесення державним виконавцем вказаної постанови послугувало те, що наданий заявником виконавчий лист начебто не відповідає вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: відсутні ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків та інших обов'язкових платежів (далі - ідентифікаційний номер).

Як вбачається із виконавчого листа, що є виконавчим документом, останній насправді відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки в ньому зазначені всі обов'язкові дані, що відомі суду та стягувану, які мають бути вказані у виконавчому документі, а саме: повне найменування та ім'я стягувача і боржника, їх місцезнаходження та місце проживання.

Також додатково вказані інші відомості, що відомі суду, зокрема, код ЄДРПОУ стягувача як юридичної особи.

Цих даних достатньо для відкриття виконавчого провадження та здійснення початкових заходів примусового виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Виконавчий лист, як це передбачено ст.ст. 103, 369 ЦПК України, виданий на підставі та на виконання рішення суду й повністю відповідає його резолютивній частині.

ЦПК України не містить вимоги щодо обов'язкової наявності ідентифікаційного номера боржника як передумови при судовому захисті порушеного права.

Так, можливо відсутність у виконавчому документі ідентифікаційного номера боржника й ускладнює для органу ДВС виконання судового рішення, впливає на результативність щодо стягнення боргу, але ж і не унеможливлює примусове виконання судового рішення, тобто не позбавляє цілком державного виконавця можливості здійснювати заходи примусового виконання рішення.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішення, встановлених цим законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії, а ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян та юридичних осіб.

Частина 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» регламентує загальний порядок примусового виконання рішення, що передбачає надання боржникові 7 днів для самостійного виконання рішення після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Після закінчення зазначеного строку державний виконавець розпочинає примусове виконання.

Відповідно до п. З частини 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» з метою захисту інтересів стягувача державний виконавець має право одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб... необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів» (далі - Закон про ДР), оскільки дані Державного реєстру використовуються виключно для обліку одержаних доходів, об'єктів оподаткування, повноти та своєчасності сплати податків та інших обов'язкових платежів та є інформацією з обмеженим доступом, то вони надаються іншим державним органам відповідно до чинного законодавства.

Заявник, не будучи державним органом, таким правом одержання даних з Державного реєстру не наділений.

В той же час зазначеним правом, всупереч положенням Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець не скористався.

Отже, застосування державним виконавцем п. 6 частини 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» є неправомірним та безпідставним.

Згідно з частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однак, державний виконавець, при винесенні оскаржуваної постанови, діяв всупереч положенням Конституції України та Закону України «Про виконавче провадження», що є підставою для скасування вказаної постанови.

Відповідно частини 2 ст. 384 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно з п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» учасник виконавчого провадження (особа, залучена до проведення виконавчих дій), який звернувся до суду зі скаргою, заявою (поданням), бере участь у їх розгляду як заявник. Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби розглядаються загальними судами за участю заінтересованих осіб державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби.

В оскаржуваній постанові державного виконавця зазначено, що остання може бути оскаржена у встановленому Законом порядку в 10-денний строк з моменту її одержання.

Керуючись ст.ст. 18, 19, 26, ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 383-388 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕКДНІПРООБЛНЕРГО» на постанову старшого державного виконавця Дніпропетровського ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Балкової М.Б. від 26.04.2016р. №50949972, - задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Дніпропетровського ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Балкової М.Б. від 26.04.2016р. №50949972.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в пятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя С.О. Ребров