Ухвала

іменем україни

28 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Гримич М.К., Іваненко Ю.Г.,

Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом прокурора Києво-Святошинського району Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, державного підприємства «Чабани», до Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «АДС», товариства з обмеженою відповідальністю «Граніт-2000», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, про визнання недійсним і скасування розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, витребування земельної ділянки з незаконного володіння на користь держави, за касаційними скаргами Генеральної прокуратури України та Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 жовтня

2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 16 лютого

2016 року,

встановила:

У червні 2015 року прокурор Києво-Святошинського району Київської області, діючи в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України (далі - КМУ), державного підприємства «Чабани» (далі - ДП «Чабани») звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що у червні

2015 року прокуратурою Києво-Святошинського району Київської області встановлено порушення вимог земельного законодавства при наданні у власність 12-ти громадянам України земельних ділянок, які відносяться до категорії особливо цінних земель. Розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області (далі - Києво-Святошинська РДА) від 14 березня 2005 року вилучено із земель

ДП «Чабани» УААН земельну ділянку площею 14,6334 га (рілля). З матеріалів проведеної перевірки вбачається, що спірна земельна ділянка належить до земель сільськогосподарського призначення та перебувала у користуванні сільськогосподарської науково-дослідної установи, а спірним розпорядженням була передана несільськогосподарському підприємству для ведення підсобного сільського господарства, що повністю не відповідає встановленому Земельним кодексом Україниосновному цільовому призначенню даної земельної ділянки.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від

15 грудня 2009 року вказане розпорядження Києво-Святошинської РДА визнано недійсним та скасовано. Вказаною постановою встановлено, що зазначена земельна ділянка, яка перебувала в постійному користуванні

ДП «Чабани» Інституту землеробства УААН, мала цільове призначення - для проведення науково-дослідних робіт, використовувалась для певних соціально-значимих потреб, отже відноситься до категорії особливо цінних земель. Судом також доведено той факт, що розпорядження Києво-Святошинської РДА від 14 березня 2005 року прийнято з порушенням законодавства, а саме, що вилучення особливо цінних земель проводиться лише за згодою Кабінету Міністрів України.

Головою Києво-Святошинської РДА видано розпорядження від

11 червня 2009 року, відповідно до якого із земель державної власності вилучено земельну ділянку площею 14, 6336 га, розташовану в межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та безоплатно передано у власність 12-ти громадянам України для ведення особистого селянського господарства на підставі відповідного проекту землеустрою, на підставі якого виготовлено державні акти на право власності на земельну ділянку, які зареєстровані в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю.

У подальшому за договорами купівлі-продажу від 6 серпня 2009 року були продані земельні ділянки на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_15, які зареєстрували право власності на земельні ділянки площею по 7,3168 га та отримали кадастрові номери.

Розпорядженнями Київської обласної державної адміністрації від

18 листопада 2009 року ОСОБА_3 та ОСОБА_15 затверджено проекти землеустрою щодо відведення вищевказаних земельних ділянок зі зміною цільового призначення з ведення особистого селянського господарства для будівництва та експлуатації виробничо-складських, торгівельно-розважальних та готельно-ресторанних комплексів.

На підставі договору купівлі-продажу від 26 грудня 2014 року ОСОБА_15 відчужив земельну ділянку площею 7,3168 га на користь

ТОВ «АДС», а 26 січня 2015 року між ТОВ «АДС» та ТОВ «Граніт-2000» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки.

Зазначав, що вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області у кримінальній справі № 369/6256/14-к, який набрав законної сили 5 серпня 2014 року, встановлено, що 9 серпня 2006 року виконуючий обов'язки начальника управління земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі Київської області, неналежно виконуючи свої службові обов'язки внаслідок несумлінного ставлення до них, та маючи реальну можливість їх належного виконання, у порушення вимог ст. 118 ЗК України та п. 9 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою КМУ № 667 від 26 травня 2004 року, ст. 60 Закону України «Про землеустрій», ст. 6 Закону України «Про державний контроль за використання та охороною земель», не пересвідчився у належності відведених земельних ділянок загальною площею 14,6336 га ДП «Чабани» Інституту землеробства УААН та відношення їх до категорії особливо цінних земель, щодо яких відповідно до ст. ст. 149, 150, 151 Земельного кодексу України (в редакції 11 січня

2005 року) встановлено особливу процедуру вилучення, а саме рішення про їх вилучення приймається постановою КМУ або за рішенням відповідної місцевої ради, якщо питання про вилучення (викуп) земельної ділянки погоджується Верховною Радою України.

Вважав, що розпорядження Києво-Святошинської РДА від 11 червня 2009 року незаконне та підлягає скасуванню, а відповідно, вищевказані державні акти на право власності на землю, договори купівлі-продажу та договір оренди підлягають визнанню недійсними, також, оскільки спірна земельна ділянка вибула з володіння держави поза її волею, тому вона підлягає витребуванню від останніх набувачів, а саме ОСОБА_3 та

ТОВ «АДС».

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 16 лютого 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційних скаргах Генеральна прокуратура України та Києво-Святошинської місцева прокуратура Київської області просять скасувати ухвалені в справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарг та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із пропуску прокурором строку позовної давності звернення до суду.

Проте повністю з таким висновком погодитися не можна виходячи з наступного.

Установлено, що на підставі державного акта на право постійного користування землею ДП «Чабани» Інституту землеробства УААН було передано у постійне користування для проведення науково-дослідних робіт, земельну ділянку площею 330,92 га на підставі розпорядження Києво-Святошинської РДА від 19 грудня 2003 року.

Згідно розпорядження Києво-Святошинської РДА від 11 червня

2009 року «Про передачу у власність земельної ділянки 12-ти громадянам України для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Гатненської сільської ради» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність 12-ти громадянам України для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та передано у власність 12-ти громадянам України земельну ділянку загальною площею 14,6336 га (рілля) для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Гатненської сільської ради.

На підставі наведеного розпорядження були виготовлені державні акти на право власності на земельну ділянку, які зареєстровані в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та відповідно до норм чинного земельного законодавства у липні 2009 року пройшли відповідну державну реєстрацію. В установленому законом порядку недійсними не визнавались.

У подальшому, за договорами купівлі-продажу земельних ділянок від

6 серпня 2009 року, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4,ОСОБА_10 відчужили ОСОБА_3 земельні ділянки, які розташовані на території Гатненської сільської ради Києво - Святошинського району Київської області.

Згідно договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 6 серпня

2009 року ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_16 продали земельні ділянки, які розташовані на території Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_15

Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 26 лютого 2013 року державний реєстратор Реєстраційної служби Києво-Святошинського району Київської області внесла відомості до реєстру про об'єкт нерухомого майна - земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Гатненська сільська рада, з цільовим призначенням для будівництва та експлуатації виробничо-складських, торгівельно-розважальних готельно-ресторанних комплексів, що належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, який видано

13 січня 2010 року Управлінням земельних ресурсів у Києво- Святошинському районі Київської області.

На підставі розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 18 листопада 2009 року ОСОБА_15 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 7,3168 га, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Гатненська сільська рада, з цільовим призначенням для будівництва та експлуатації виробничо-складських, торгівельно-розважальних та готельно-ресторанних комплексів, кадастровий номер НОМЕР_2.

26 грудня 2014 року ТОВ «АДС» за угодою купівлі-продажу придбало у ОСОБА_15 земельну ділянку площею 7,3168 га, яка розташована за адресою: Київська область, Києво- Святошинський район, Гатненська сільська рада, з цільовим призначенням для будівництва та експлуатації виробничо-складських, торгівельно-розважальних та готельно-ресторанних комплексів, кадастровий номер НОМЕР_2, а в подальшому

26 січня 2015 року, на підставі нотаріально посвідченої угоди договору оренди передало вказану земельну ділянку ТОВ «Граніт -2000» в оренду строком до 25 січня 2025 року, з правом пролонгації та правом передачі в піднайм.

Мотивуючи рішення, місцевий суд посилався на те, що вказаний позов прокурор подав поза межами строку позовної давності, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у задоволенні позову.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14 судам роз'яснено, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Таким чином підставами для відмови в позові у зв'язку з пропуском позовної давності є наступні факти: доведеність порушення цивільного права або інтересу, за захистом якого особа звернулася до суду, закінчення перебігу встановленого законодавством строку звернення до суду, відсутність поважних причин його пропуску, заява сторони у справі про застосування позовної давності.

Отже, позовна давність застосовується до обґрунтованого позову.

За правилами ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

При цьому відмовити в позові через пропуск без поважних причин строку звернення до суду можливо лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог при пропуску строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні позову з підстав пропуску прокурором строку позовної давності, районний суд не навів доводів щодо обґрунтованості позову, а суд апеляційний суд на наведене уваги не звернув, у порушення ст. ст. 303, 315 ЦПК України не перевірив правильності ухвалення судом першої інстанції рішення.

Отже, відмова у позові з підстав пропуску строку позовної давності є, по-перше, передчасною, а, по-друге, свідчить про те, що позов є обґрунтованим, хоча таких висновків ані суд першої інстанції, ані апеляційний суд не зробив.

Ураховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, не встановлені, судові рішення не можуть вважатись законними й обґрунтованими, тому відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Генеральної прокуратури України та Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від

27 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від

16 лютого 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.С. Висоцька
Судді:М.К. Гримич

Ю.Г. Іваненко

О.В. Кафідова

І.М. Фаловська