Справа328/4582/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 січня 2016 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області

у складі: головуючого: Ушатого І.Г.

при секретарі: Гніпель О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Токмацькому районному суді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

15.12.2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 9000 грн., в якому вказала, що 20.08.2014р. позивач надала у борг ОСОБА_2 10000 грн. Про отримання від позивачки коштів в сумі 10000 грн. ОСОБА_2 у відповідності до ч.2 ст.1047 ЦК України власноруч написала розписку. Повернення боргу повинно було відбутися частинами в період з 15.09.2014 р. по 15.06.2015 р., про що зазначено в розписці. На виконання умов договору позики ОСОБА_2 03.02.2015 р. повернула позивачці 1000 грн. Таким чином, в обумовлений термін відповідачка ОСОБА_2 грошові кошти позивачці в розмірі 9000 грн. не повернула. На неодноразові звернення позивачки про необхідність повернення боргу ОСОБА_2 заявляла, що у неї коштів не має і борг повертати не буде.

В звязку з цим позивач просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь суму боргу в розмірі 9000 грн. та судові витрати по справі.

Позивач в судове засідання не з"явилася, в своїй заяві просила суд справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що вона дійсно написала розписку позивачці про отримання грошей в борг, але грошей від позивачки не отримувала. Вказаний борг повязаний з її роботою у позивачки. Підтвердила, що дійсно повернула позивачці 1000 грн. в рахунок погашення боргу.

Суд, вислухавши пояснення відповідачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 20.08.2014р. ОСОБА_1 уклала з ОСОБА_2 договір позики, за яким ОСОБА_2 взяла в борг у ОСОБА_1 гроші в сумі 10000 грн., які зобовязалася виплачувати в наступному порядку: 15.09.2014 р. 500 грн., 15.10.2014 р. 1000 грн., 15.11.2014 р. - 1000 грн., 15.12.2015 р. 1000 грн., 15.01.2015 р. 1000 грн., 15.02.2015 р. 1000 грн., 15.03.2015 р. 1000 грн., 15.04.2015 р. - 1000 грн., 15.05.2015 р. 1000 грн., 15.06.2015 р. 1500 грн., що підтверджується розпискою ОСОБА_2 А,О. від 20.08.2014 р.

Твердження відповідачки ОСОБА_2, що вона не отримувала грошей від позивача, голослівні та не підтверджуються жодними доказами.

За ч. 2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такі самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно розписки від 03.02.2015 р. ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу по розписці від 20.08.2014 р. отримала від ОСОБА_2 1000 грн.

Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу.

Ст.625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобовязання.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу за договором позики від 20.08.2014 р. у розмірі 9000,00 грн.

Ч.1 ст.88 ЦПК України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно чека №1227 від 15.12.2015 р. позивач ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 487,20 грн.

А тому також необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 487,20 грн.

Керуючись ст.ст.15, 79, 88, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст.526, 625, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 9000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 487,20 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення в Токмацький районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя/підпис/ З оригіналом згідно

Суддя Токмацького районного суду

Запорізької області ОСОБА_3