АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6924/16 Справа № 207/1190/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Литвинчук В. П. Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року

04 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до адміністрації Південного району Кам'янської міської ради, третя особа - комунальне житлово-експлуатаційне підприємство "Оріон", про визнання права користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28.07.2016 рокута ухвалити нове рішення по суті позовних вимог (а.с.37-39).

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28.07.2016 рокувідмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до адміністрації Південного району Кам'янської міської ради, третя особа - КЖЕП "Оріон", про визнання права користування житловим приміщенням (а.с.32-33).

Як на підстави апеляційної скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, а також неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи (а.с.37-39).

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сестра позивача - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала у квартирі АДРЕСА_1.

У вказаній квартирі, як член сім'ї наймача, був зареєстрований та проживав чоловік ОСОБА_3 - ОСОБА_4, що підтверджується особовим рахунком №120445. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

В суді ОСОБА_5 пояснив, що у спірну квартиру вселився та став мешкати зі згоди наймача, тобто своєї сестри ОСОБА_3, з 2010 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права користування житловим приміщенням, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем не був дотриманий встановлений порядок вселення у квартиру наймача і що він має сім'ю та зареєстрований у квартирі АДРЕСА_2.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що він вселився в квартиру за згодою квартиронаймача, протягом п'яти років постійно проживав в квартирі та вів з наймачем спільне господарство, а тому набув самостійне право користування нею, не можуть бути прийняти до уваги.

Відповідно до ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку вселити в займане ним жиле приміщення інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами та наймачем не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Пленум Верховного Суду України у п.9 постанови "Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12.04.1985 року №2 роз'яснив, що при вирішенні спорів про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи зареєстровані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювалося угодою між цими особами і наймачем певний порядок користування жилим приміщенням.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В матеріалах справи докази, що підтверджують надання ОСОБА_3 письмової згоди на вселення ОСОБА_2 до спірної квартири відсутні.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції в оскарженій частині.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справ.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий

Судді: