Справа № 581/620/16-ц
Провадження № 2/581/260/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
27 вересня 2016 року Липоводолинський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді Кузьмінського О.В.,
за участю секретаря судового засідання Мазур О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотуре Агро», третя особа: відділ Держгеокадастру у Липоводолинському районі Сумської області,
про дострокове припинення договору оренди шляхом розірвання,
25 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 2001 року є власником земельної ділянки площею 3,18 га, розташованої на території Синівської сільської ради Липоводолинського району. З відповідачем по справі уклала договір оренди землі від 10 грудня 2006 року, який 4 липня 2007 року був зареєстрований у Липоводолинському районному відділенні Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру». Вказує, що ТОВ «Лотуре Агро» систематично порушує його умови, зокрема: з 2007 року не у повному обсязі виплачує орендну плату та, проводячи розрахунок сільськогосподарською продукцією, у порушення п. 12 договору оренди жодного разу не складалися відповідні акти; в 2014-2015 роках розрахунок за користування земельною ділянкою взагалі не проводився, податки з доходів фізичних осіб не сплачувалися; без згоди позивача у 2014 році фактично передав земельну ділянку в суборенду стороннім особам; не проводиться щорічна індексація орендної плати, як того вимагає п. 10 договору оренди земельної ділянки.
Також посилається на порушення відповідачем положень ст. 15 Закону України «Про оренду землі», відповідно до яких договір оренди земельної ділянки не містить такої істотної умови договору, як передача в заставу та внесення до статутного капіталу права оренди земельної ділянки.
Сторони, третя особа, їх представники у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від відповідача заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. Судом вживались заходи щодо витребування документів про нарахування та розрахунок орендної плати, але відповідачем цих відомостей надано не було. Тому, зважаючи на надану представником позивача заяву про підтримання позовних вимог та можливість розгляду справи у заочному порядку, суд вважає можливим розглянути цивільну справу без присутності учасників провадження, ухваливши заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Судом встановлено, що 1 листопада 2001 року ОСОБА_1 отримала державний акт на право приватної власності на земельну ділянку ІV СМ №017684 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,18 га, що розташована на території Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області.
Згідно з актом від 10 грудня 2006 року договірні сторони визначили межі вказаної земельної ділянки в натурі, а згідно акту від 4 липня 2007 року відбулося приймання-передача орендованої земельної ділянки.
Відповідно до довідки Липоводолинського відділення Роменської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області від 3 серпня 2016 року, за 2013 рік ТОВ «Лотуре Агро» подавало звіт ф. 1-ДФ «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку», з якого вбачається, що у 2013 році товариство нарахувало 2174 грн. 12 коп., а виплатило позивачу 2175 грн. 50 коп. орендної плати, а також нарахувало та виплатило 326 грн. 33 коп. податку. За 2014 та 2015 роки такі звіти ТОВ «Лотуре Агро» не подавалися, про зазначені нарахування та виплати ОСОБА_1 товариство не звітувало.
Згідно наданих Синівською сільською радою Липоводолинського району відомостей від 3 грудня 2015 року, у період 2014-2015 років ТОВ «Лотуре-Агро» не обробляло орендовані ним на території сільської ради земельні ділянки, а їх обробітком займалися ТОВ «Аграрна компанія Форвард», ТОВ «Діамант-Агро» та ФГ «Обрій».
Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Спеціальним законом, яким регулюються відносини, повязані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».
Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Згідно з п. «д» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
Судом встановлено, що за використання земельної ділянки позивача виплата орендної плати відповідачем у 2013 році проведена, а в 2014-2015 роках взагалі не проводилася, що підтверджується відповідною довідкою Липоводолинського відділення Роменської ОДПІ, складеною на підставі податкових звітів. Жодних інших доказів, які б спростовували зазначене, ТОВ «Лотуре Агро» не надано, а судом не здобуто.
Стосовно непроведення щорічної індексації орендної плати то суд вважає, що невиплата орендної плати ТОВ «Лотуре Агро» позивачу протягом 2014-2015 рр. відповідно вказує й на непроведення її індексації протягом вказаного періоду, що також необхідно вважати порушенням умов договору.
Таким чином, систематична несплата відповідачем (два рази підряд) орендної плати, є порушенням договору оренди та підставою для його розірвання, тому позов в цій частині є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд України при розгляді справи № 6-146цс12 у постанові від 12 грудня 2012 року.
Стосовно доводів позивача про відсутність у тексті договору оренди такої істотної умови, як можливість передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, та укладення відповідачем з ТОВ «Діамант-Агро» договору застави, суд зазначає, що така умова в договорі оренди землі на час його укладення істотною не вважалась, а була визначена такою лише із внесенням змін до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» згідно Закону України від 16 вересня 2008 року № 509-VI, що набрали чинності 14 жовтня 2008 року. Докази укладення договору застави у матеріалах справи відсутні. Крім того, відсутність у тексті договору оренди вказаної істотної умови не є підставою для розірвання договору оренди, тому суд розглядає дану вимогу, як безпідставну та необґрунтовану.
Інші посилання позивача, зокрема стосовно того, що відповідач без згоди позивача у 2014 році фактично передав земельну ділянку в суборенду стороннім особам, як на підстави розірвання договору оренди, не знайшли свого підтвердження доказами.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 551 грн. 20 коп. в рахунок повернення судового збору.
Керуючись ст.ст. 10, 212-215, 224-233 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотуре Агро» на користь ОСОБА_1 551 грн. 20 коп. судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Заочне рішення може бути переглянуто Липоводолинським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до апеляційного суду в загальному порядку.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом 10 днів із дня його проголошення, а якщо він не був присутнім у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, має право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя О. В. Кузьмінський