Справа № 591/2518/16-ц
Провадження № 4-с/591/29/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2016 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Прокудіній Н.Г.

при секретарі Різниченко Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 до Зарічного відділу ДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області про поновлення строку для звернення зі скаргою до суду, визнання протиправними дій державного виконавця , скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.08.2015 року, скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 26.08.2015 року, про скасування постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 26.08.2015 року, скасування постанови про накладення арешту від 15.04.2015 року, постанову про арешт коштів боржника від 14.05.2015, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця, на постанови державного виконавця та остаточно уточнивши скаргу, свої вимоги обґрунтовує наступним.

15.04.2015 року державний виконавцем ОСОБА_2 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 591/459/ від 23.03.2015 року , виданого Зарічним районним судом м.Суми про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідобанк» боргу в сумі 151083, 52 грн. 22.05.2015 року копія постанови була направлена боржнику на його адресу простою кореспонденцією та до 22.04.2015 року запропоновано добровільно виконати виконавчий документ на користь стягувача ПАТ «Фідобанк». 15.04.2015 року також було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, вказана постанова їй також не направлялась та вона її не отримувала. 20.07.2015 року на адресу ВДВС було надіслано листа ПАТ «Фідобанк» , в якому зазначалось про сплату боргу в повному обсязі та повернення виконавчого листа про стягнення коштів з ОСОБА_1 без виконання. 26.08.2015 року державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. З моменту відкриття провадження з 15.04.2015 року і до моменту закінчення 26.08.2015 року державним виконавцем постанова про стягнення виконавчого збору та постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій не виносилась. 26.08.2015 року державним виконавцем була винесена постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 89, 90 грн. та виділено в самостійне провадження. 26.08.2015 року державним виконавцем також винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 15118 , 35 грн. за несвоєчасне виконання рішення суду. 26.08.2015 року державним виконавцем було виділено в окреме провадження та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документа (постанови про стягнення з боржника виконавчого збору № 47248873 від 26.08.2015 року ), яку вона отримала лише 03.11.2015 року. Вважає дії державного виконавця протиправними, оскільки примусового стягнення не було, державним виконавцем не проведено всі необхідні дії з примусового виконання щодо стягнення боргу, оскільки вона не ухилялась від виконання рішення суду , а шукала можливість погасити заборгованість перед банком в добровільному порядку, про що свідчить виконане зобовязання перед банком ще до винесення постанови про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій від 26.08.2015 року. Враховуючи, що вищезазначені постанови, винесені державним виконавцем вона не отримувала, просить поновити строк звернення до суду, визнати протиправними дії державного виконавця Зарічного ВДВС Сумського МУЮ ОСОБА_2. Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 26.08.2015 року (провадження № 487392586), постанову про відкриття виконавчого провадження від 26.08.2015 року (провадження № 487399826), постанову про стягнення виконавчого збору від 26.08.2015 року (виконавче провадження № 48739258), постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 26.08.2015 (виконавче провадження № 48739826), постанову про накладення арешту від 15.04.2015 (виконавче провадження № 48739826), постанову про арешт коштів боржника від 14.05.2015 року, (виконавче провадження № 47248873).

Представник заявника в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити.

Державний виконавець Зарічного ВДВС м. Суми в письмових запереченнях проти скарги заперечував, просив відмовити в задоволенні, зазначив, що, оскільки виконавче провадження було закінчено на підставі заяви стягувача, в якій було зазначено про погашення заборгованості по кредитному договору, то ним 26.08.2015 року було винесено постанови про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, що не суперечить вимогам Закону, та 26.08.2015 року відкрито виконавчі провадження з примусового виконання постанов про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

Суд, заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини другої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (статті 383, 384 ЦПК, частина четверта статті 82 Закону України «Про виконавче провадження»).

У разі якщо заявником пропущено строк на оскарження рішення державного виконавця, однак разом зі скаргою подано клопотання про поновлення строку на оскарження рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця, то таке клопотання вирішується в судовому засіданні відповідно до вимог ст. 73 ЦПК України.

Суд приходить до висновку, що строк на оскарження рішення державного виконавця підлягає поновленню, оскільки доводи заявника (боржника), що вона не була обізнана про наявність відкритого виконавчого провадження і не отримувала постанову про відкриття провадження державним виконавцем не спростовані, і в матеріалах виконавчого провадження дійсно відсутні докази отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження .

Судом встановлено, що 05 березня 2015 року Зарічним районним судом м. Суми видано виконавчий лист №591/459/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Фідобанк» заборгованість за кредитним договором 8616, 60 доларів США , що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ складає 136786, 41 грн., пеню 12819,06 грн. та 1496,05 грн. в рахунок відшкодування судового збору .

Даний виконавчий лист відповідно до заяви стягувача від 25.03.2015 року було предявлено до виконання .

Державним виконавцем відділу ДВС Сумського МУЮ ОСОБА_2 15.04.2015 року відкрито виконавче провадження ВП №4724887 з примусового виконання виконавчого листа №591/459/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Фідобанк» заборгованість за кредитним договором 8616, 60 доларів США , що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ складає 136786, 41 грн., пеню 12819,06 грн. та 1496,05 грн. в рахунок відшкодування судового збору .

(а.с.68).

Згідно ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилаються стягувачу та боржникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

В матеріалах виконавчого провадження, наданого на дослідження суду, мається лист про направлення, в тому числі і боржнику 15.04.2016 року, копії постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с. 67).

Інших доказів направлення державним виконавцем чи отримання стягувачем постанови про відкриття виконавчого провадження - суду не надано.

Таким чином, не можна вважати божника ОСОБА_1 належним чином повідомленою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №591/459/15-ц.

Враховуючи викладене, суд вважає, що постанова від 15.04.2015 року про відкриття виконавчого провадження винесена з грубим порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» (ст.ст 25, 31 Закону).

Крім того, як вбачається з долучених до матеріалів справи копій документів виконавчого провадження, державним виконавцем формально проведено окремі виконавчі дії.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 липня 2015 року від стягувача (Банку) до відділу ДВС Сумського МУЮ надійшла заява про закінчення виконавчого провадження на тій підставі, що сума боргу за кредитним договором погашена (а.с.12).

Державний виконавець не надав зрозумілих пояснень, по якій причині заява від 20.07.2015 року була розглянута лише 26.08.2015 року, і де вказана заява знаходилась протягом місяця.

Також державним виконавцем на надано пояснень щодо того, які ж конкретні виконавчі дії по примусовому виконанню рішення суду були проведені по вказаному виконавчому провадженню протягом з 15.04.2015 року до 26.08.2016 року.

Щодо оскарження постанов державного виконавця, що стосуються стягнення виконавчого збору та витрат на приведення виконавчих дій, слід зазначити наступне.

Так, ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності їх примусового стягнення згідно з вимогами цього Закону. Зазначена постанова надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ним у порядку, встановленому цим Законом.

Одночасно з закінченням виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 591/459/15-ц державний виконавець винесла постанову ВП № 47248873 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 15118,35 грн. ( з посиланням на вимоги ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.73).

Також, одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №47248873 державний виконавець 26 .08.2015 року винесла постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 89,90 грн. посилаючись на ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.72).

Суд вважає, що вказані постанови винесені з порушенням вимог ст.ст. 17, 18, 28, 41 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки по-перше, дані постанови не відповідають формі та не містять всіх необхідних реквізитів виконавчого документа, а по-друге, такі постанови державний виконавець має право виносити лише у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, та у разі наявності витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Враховуючи той факт, що боржник не був належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження 15.04.2015 року, і взагалі боржник не знав про наявність відкритого виконавчого провадження відносно нього, то відповідно він був позбавлений обєктивної можливості виконати рішення в добровільному порядку, то суд вважає постанову державного виконавця від 26 серпня 2015 року про стягнення з боржника виконавчого збору такою, що винесена без законних підстав.

Враховуючи той факт, що по вказаному виконавчому провадженню ВП № 47248873 виконавчі дії фактично не проводились з моменту відкриття і до моменту закінчення, то відсутні підстави для стягнення витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, тому суд вважає постанову державного виконавця від 26.082015 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій такою, що винесена без законних підстав.

Однак, державний виконавець своїми постановами від 26.08.2015 року (а.с.71-72) відкрив виконавче провадження № 48739258 з примусового виконання постанови від 26.08.2015 року державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору у розмірі 15118,35 грн. та виконавче провадження № 48739826 з примусового виконання постанови від 26.08.2015 року державного виконавця щодо стягнення витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 89,90 грн., хоча вказані постанови від 26.08.2015 року могли бути оскаржені в десятиденний строк з дня їх винесення.

Тобто, судом встановлено, що державним виконавцем в порушення вимог п. 3 ч. ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавчі провадження з примусового виконання постанов про стягнення витрат на проведення виконавчих дій та виконавчого збору на підставі документів (постанов державного виконавця), що не набрали законної сили, яким визначено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання.

Таким чином, постанови державного виконавця, про відкриття виконавчого провадження від 26.08.2015 року (провадження № 487392586), постанова про відкриття виконавчого провадження від 26.08.2015 року (провадження № 487399826), постанова про стягнення виконавчого збору від 26.08.2015 року (виконавче провадження № 48739258), постанова про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 26.08.2015 (виконавче провадження № 48739826), постанова про накладення арешту від 15.04.2015 (виконавче провадження № 48739826), постанова про арешт коштів боржника від 14.05.2015 року, (виконавче провадження № 47248873), винесені без законних на те підстав, та підлягають скасуванню.

За таких обставин скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 84, 88, 383-389 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

Поновити строк звернення до суду.

Визнати протиправними дії державного виконавця Зарічного ВДВС Сумського МУЮ ОСОБА_2 .

Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 26.08.2015 року (провадження № 487392586), постанову про відкриття виконавчого провадження від 26.08.2015 року (провадження № 487399826), постанову про стягнення виконавчого збору від 26.08.2015 року (виконавче провадження № 48739258), постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 26.08.2015 (виконавче провадження № 48739826), постанову про накладення арешту від 15.04.2015 (виконавче провадження № 48739826), постанову про арешт коштів боржника від 14.05.2015 року, (виконавче провадження № 47248873).

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст виготовлено та підписано 06 жовтня 2016 року.

Суддя Н.Г.Прокудіна