Справа № 333/2964/16-ц
Провадження № 2/333/1921/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.09.2016 р. м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: - головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі Носаченко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на 13/20 частин житлового будинку, -
Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, звернулися до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що 05.11.1997 року позивач ОСОБА_1, діючи від свого імені і в інтересах своїх неповнолітніх дітей, ОСОБА_3, ОСОБА_2, уклала договір купівлі-продажу 13/20 частин житлового будинку № 151 по вул. Чкалова в м. Запоріжжі з відповідачем ОСОБА_4 Вказаний договір був зареєстрований Товарною біржою «Строй-Інвест» за реєстраційним номером 827/873. На підставі даного договору в цей же день ОП ЗМБТІ зареєструвало право власності за позивачами на 13/20 частин вказаного будинку. ОП ЗМБТІ виготовило паспорт на будинок. Після укладення шлюбу 01.08.1999 р. позивач змінила своє прізвище «Даниленко» на «Мильникова». Таким чином, сторонами повністю були виконані всі умови за договором купівлі-продажу від 05.11.1997 р., з моменту реєстрації права власності позивач володіла та користувалась вказаним будинком. При укладанні договору купівлі-продажу нотаріального посвідчення не вимагалося тому, що на той час достатньо було ліцензії біржі на виконання біржових торгів з нерухомості відповідно до вимог ст.15 Закону України «Про Товарну Біржу». На даний час у позивачів виникла необхідність у продажу належного їм будинку, але через те, що договір купівлі-продажу не посвідчений нотаріально позивач не має такої можливості. Відповідно до експертної оцінки дійсної вартості вказаної частини будинку на даний час складає 57 320 грн. Позивач просить суд Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 право власності на 13/20 частин житлового будинку №151 по вулиці Чкалова міста Запоріжжя.
У судове засідання позивачі не з'явилися, але надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності та задовольнити позов.
Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, заяв та клопотань до суду не надавав.
Керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю відповідача та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 15 Закону України „Про товарну біржу, членами товарної біржі є прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасникичлени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцю, а покупець зобовязується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму. Відповідно до ст. 225 ЦК УРСР 1963 року право продажу майна належить власнику.
Відповідно до ст. 47 ГК України (1963) ЦК України якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах при визнання угод недійсними суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонам не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.
Судом встановлено:
05.11.1997 року позивач ОСОБА_1, діюча від свого імені і в інтересах своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_2 уклала договір купівлі-продажу 13/20 частин житлового будинку №151 по вулиці Чкалова в місті Запоріжжі з відповідачем ОСОБА_4.
Вказаний договір був зареєстрований Товарною біржою «Строй-Інвест» за реєстраційним номером 827/873.
Відповідно до реєстраційного посвідчення Запорізького бюро технічної інвентаризації, 13/20 частин жилого будинку №151 по вулиці Чкалова зареєстровано за ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3.
Згідно копії технічного паспорту на житловий будинок власниками 13/20 частин будинку №151 по вулиці Чкалова в місті Запоріжжі є ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3.
Відповідно свідоцтва про шлюб Свідоцтва про шлюб, виданого 08.01.1999 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради, ОСОБА_7 уклав шлюб з ОСОБА_5, актовий запис №7. Прізвище після шлюбу дружини «Мильникова».
Відповідно до висновку експерта про вартість об'єкту оцінки від 24.05.2016 року, ринкова вартість 13/20 частини садиби станом на 24.05.2016 року для його продажу становить 57 320 грн.
Таким чином, обидві сторони виконали умови зазначеного вище договору купівлі-продажу, зареєстрованого товарною біржею, тобто позивач передав відповідачам певну суму за придбаний обєкт нерухомості, а відповідач, в свою чергу, передав позивачу проданий житловий будинок, яким позивач користується до цього часу.
Крім того, дані обставини підтверджуються: зазначеним письмовим договором купівлі-продажу, де вказано, що відповідач отримав від позивачів певну суму за проданий обєкт нерухомості, технічним паспортом на будинок, де власником зазначено позивача (а.с. 8-18).
На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому за позивачем необхідно визнати право власності на придбаний обєкт нерухомості, а саме на 13/20 частин житлового будинку №151 по вулиці Чкалова міста Запоріжжя.
Керуючись ст.ст. 47 ч.2, 227 ЦК Української РСР (в ред. 1963 року), ст.ст. 212-214 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 право власності на 13/20 частин житлового будинку №151 по вулиці Чкалова міста Запоріжжя.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів після отримання його копії.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя А. І. Боровікова