Номер провадження: 22-ц/785/6105/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: судді Парапана В.Ф.

Суддів: Панасенкова В.О., Громіка Р.Д.

За участю секретаря Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третіх осіб: Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський», Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30.03.2016р. прийнято до провадження уточнену позовну заяву ОСОБА_2, подану до суду 30.03.2016р., у якої ОСОБА_2 просила суд визнати дії відповідача ОСОБА_3 незаконними та зобовязання її встановити початкове підключення окремої водопровідної труби до квартири №24 (2 поверх) за адресою м. Одеса, вул. Рішельєвська, буд. №65, а раніше подані позовні вимоги ОСОБА_2 за клопотанням її представника залишено без розгляду, а саме вимоги щодо:

- визнання розпорядження № 111 від 11.02.2002р. Приморської районної адміністрації Одеської міської ради незаконним, у зв'язку з чим анулювати договір купівлі-продажу від 28.02.2002р. № 3877 і вважати недійсним акт прийому-передачі № 27 від 04.03.2002р.;

- зобов'язання відповідача ОСОБА_3 встановити початкове підключення окремої водопровідної труби до АДРЕСА_1 згідно геодезичної зйомки 1992р. за власний рахунок або за рахунок Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський»;

- зобов'язання ОСОБА_3 рекомендувати замовити проектну документацію і провести другу водопровідну трубу в своє самочинно збудоване «підсобне» приміщення;

- визнання юридичного права на приватне володіння окремої водопровідної труби за ОСОБА_2, яка проживає в кв. 24 у буд. № 65, що по вул. Рішельєвській у м. Одесі;

- зобов'язання ОСОБА_3 відшкодувати моральний і матеріальний збиток у розмірі 10 000 грн. та перерахування цієї суми коштів до Фонду ОСОБА_4 для реабілітації хворих дітей;

- передання матеріалів для відкриття провадження в прокуратуру та в Територіальне управління ДФС в Одеській області:

а) за самовільне захоплення землі для самовільної забудови житлового приміщення з усіма зручностями площею 30 кв. м. у 1971р. під виглядом підсобного приміщення;

б) за фальсифікацію з житловим фондом, використовуючи службове підроблення щодо фактичної житлової площі при отриманні повторного житла в 2000р.;

в) за «тіньове» використання житлового, а не підсобного приміщення, а саме: перенесення газової плити у 1971р. з основною кухні площею 19,9 кв. м. в житлову будівлю, а не підсобне приміщення з 4 кімнатами.

Цією ж ухвалою постановлено залишити без руху уточнену позовну заяву ОСОБА_2, подану до суду 30.03.2016р., в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третіх осіб: Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський» та Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії, надавши позивачу строк для усунення недоліків до 11.04.2016р., але не більш ніж пять днів з дня отримання копії ухвали.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що зявилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Залишаючи раніше подані до 30.03.2016р. позовні вимоги ОСОБА_2 без розгляду, а подані нею ж вимоги від 30.03.2016р. - без руху, суд першої інстанції виходив з того, що представник позивачки ОСОБА_5 просив суд залишити без розгляду частково заявлених попередньо позовних вимог ОСОБА_2, що подана до суду позовна заява від 30.03.2016р. містить недоліки, оскільки позивач зобовязаний чітко й послідовно сформулювати заявлені вимоги, при цьому таки вимоги мають відповідати положенням ч.2 ст. 16 ЦК України - про способи захисту цивільних прав - або мають бути сформульовані згідно зі спеціальною нормою права та що позовна заява має відповідати критеріям ясності, зрозумілості та недвозначності, в прохання в цілому має бути виконуваним на практиці.

Суд першої інстанції з підстав, передбачених п. 5 ч.1 ст. 207 ЦПК України, залишив позовні вимоги ОСОБА_2 без розгляду.

Проте погодитись з таким висновком суду не можна.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст.207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

ОСОБА_2 у апеляційній скарзі зазначає, що при зверненні до суду була подана позовна заява, яка відповідала ст. ст. 118-120 ЦПК України, у звязку з чим і було відкрито провадження у справі. За її доводами: «Справа розглядалася тривалий час. 30.03.2016р. нею було уточнено лише один пункт позовної заяви (зобовязання відповідача встановити початкове підключення окремої водопровідної труби до квартири 24 (2 поверх) за адресою:м. Одеса, вул. Рішельєвська, буд. №65), але саме це уточнення для суду стало не зрозуміло, що також є надуманими підставами для залишення позову без руху».

Згідно із ч.ч. 1 та 2 ст. ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У п. 7 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. «Про застування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» розяснено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам ст. 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, вважає, що доводи викладені ОСОБА_2 у апеляційній скарзі заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанції в порушення положень ч. 4 ст. 10 та ст. ст. 27, 31, 137 ЦПК України не сприяв позивачки у здійсненні нею прав, передбачених законом, не встановив остаточний обєм її позовних вимог, чим порушив принципи цивільного судочинства та передчасно залишив її попередні вимоги без розгляду.

В силу статей 119, 120 ЦПК ЦПК України якщо позовна заява не відповідає вимогам, викладених у цих статтях, або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог ст. 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Колегія суддів не може погодитися з вказівкою суду на те, що позивачкою належним чином не усунуто недоліки позовної заяви, оскільки матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 лише 08.07.2016р. одержала повний текст ухвали суду від 30.03.2016р. у звязку з чим не мала можливості це зробити.

Крім того, як видно з оскаржуваної ухвали суду суддя прийняв до провадження уточнену позовну заяву ОСОБА_2, подану до суду 30.03.2016р.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції помилково залишив частку позовних вимог ОСОБА_2 без розгляду, а частку - без руху.

Отже у відповідності до ч. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України ухвала суду першої інстанції перешкоджає подальшому провадженню у справі, що є підставою для скасуванню ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 311-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 березня 2016 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції подальшому оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.Ф.Парапан

ОСОБА_6

ОСОБА_7