1Справа № 335/8970/15-ц 2/335/224/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., при секретарі Марусій І.В., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Кредитні ініціативи, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Підрозділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Кредитні ініціативи про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування позову вказавши наступне.

В провадженні Підрозділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №5662, вчиненого 11.05.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про звернення стягнення на нежиле приміщення, Х літ. А-5, загальною площею 209,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, будинок № 25, що належить на праві власності ОСОБА_1, для задоволення вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» по стягненню заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 4 267 745,10 гривень.

Позивач вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки у нотаріуса не було документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем, а тому у приватного нотаріуса були відсутні підстави для вчинення такого виконавчого напису.

Посилаючись на те, що позивачу не було вручено вимоги про усунення порушень за договором іпотеки, а сума заборгованості у виконавчому написі зазначена виключно в гривні за невідомим курсом, що унеможливлює перевірити вірність такої заборгованості, а також, враховуючи, що строк виконання зобовязання за договором іпотеки не настав та приватний нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис, позивач звернулася до суду та просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

В судове засідання представник позивача не зявився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник Відповідача до судового засідання не зявився, суду надав письмову заяву про відкладення розгляду справи, однак доказів поважності причини неявки суду не надав, згідно раніше наданих письмових заперечень проти позову заперечує у повному обсязі, в задоволенні позову просить відмовити.

Представники третіх осіб у судове засідання не зявилися, причину неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 22.08.2006 року між АБ „АвтоЗАЗбанк та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №93/06, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 170 000 доларів США строком до 19.08.2011 року зі сплатою відсотків у розмірі 13 % річних за користування кредитними коштами.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №93/06 від 22.08.2006 року, 22.08.2006 року між АБ „АвтоЗАЗбанк та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір №90/06, посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 в реєстрі за номером 1646. Відповідно до умов договору, Іпотекодавець ОСОБА_1 передала в іпотеку Іпотекодержателю АБ „АвтоЗАЗбанк нежитлове приміщення, Х літ. А-5, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, будинок № 25, загальною площею 209,6 кв.м., що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, від 04.02.2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 65.

Згідно п. 16 Іпотечного договору, у разі порушення умов цього договору Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишиться без задоволення, Іпотекодержатель має право розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно Закону України Про іпотеку.

13.05.2008 року між АБ „АвтоЗАЗбанк та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до кредитного договору №93/06 від 22.08.2006 року, яким сторони встановили строк погашення кредиту до 21.08.2016 року.

13.05.2008 року між АБ „АвтоЗАЗбанк та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір до Іпотечного договору № 90/06 від 22.08.2006 року, яким сторони погодили, що іпотекодавець зобовязаний повернути іпотекодержателю кредит в строк до 21.08.2016 року. Вказаний договір посвідчено та зареєстровано приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 в реєстрі за номером 4208.

12.10.2009 року між ВАТ «Банк Кіпру», який є правонаступником АБ „АвтоЗАЗбанк, та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до кредитного договору №93/06 від 22.08.2006 року, яким сторони встановили строк погашення кредиту до 21.08.2016 року.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю „Кредитні ініціативи є правонаступником Публічного акціонерного товариства „Банк Кіпру на підставі договору факторингу від 06.06.2014 року та Договору про передачу прав за іпотечними договорами від 06.06.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 2746.

Із матеріалів справи вбачається, що виконавчим написом, вчиненим 11.05.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрованим в реєстрі за номером 5662, запропоновано звернути стягнення на нежиле приміщення, Х літ. А-5, загальною площею 209,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, будинок № 25, що належить на праві власності ОСОБА_1.

За рахунок кошів, отриманих від реалізації нежилого приміщення, Х літ. А-5, загальною площею 209,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, будинок № 25, рекомендовано задовольнити вимоги ТОВ „Кредитні ініціативи у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору №93/06 від 22.08.2006 року, в період з 06.06.2014 року по 21.03.2015 року, у загальному розмірі 4 267 745,10 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 3 709 852,45 гривень; заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 554 742,65 гривень; суми сплати за виконавчий напис у розмірі 3 150,00 гривень.

Постановою старшого державного виконавця Підрозділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області юстиції ОСОБА_6 від 10.06.2015 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного вище виконавчого напису від 11.05.2015 року за № 47795831.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про іпотеку, іпотека це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця.

Згідно з ч. 1 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 20 Закону України „Про заставу, звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріуса у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Згідно з ч.1 ст. 87 Закону України „Про нотаріат, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до п.п. 3.1-3.2 гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерством юстиції України № 296/5 від 22.02.2013 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи , якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

У пункті 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ №1172 від 29.06.1999 року, вказано, що для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також для звернення стягнення на заставлене майно шляхом одержання виконавчого напису подаються нотаріусу: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

В підпункті 1-1 вказаного пункту зазначаються іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов'язанням до закінчення строку виконання основного зобов'язання.

Крім того, Переліком №1172 від 29.06.1999 р. забороняється вчиняти виконавчі написи до закінчення строку виконання основного зобов'язання.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки не перевірив чи настав строк виконання основного зобовязання, можливість спору між сторонами щодо кредитної заборгованості, не встановив прав та обов'язків учасників правовідносин, а лише перевірив наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, тобто перевіряв, щоб документи, з яких обчислена заборгованість, не були спірні, тобто такими, які не викликають у їх отримувача боржника будь-яких заперечень чи сумнівів, будь-яких непогоджень із заявленими вимогами, будь-яких зустрічних заяв з відповідним обґрунтуванням та своїми запереченнями.

Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно статті 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В процесі вирішення даного спору, відповідач та третя особа своїми процесуальними правами щодо надання доказів в обґрунтування підстав своїх заперечень не скористалися та не представили суду докази повідомлення позивача, як іпотекодавця, про порушення умов кредитного договору № 93/06 від 22.08.2006 року із вимогою про погашення боргу у розмірі 4 267 745,10 грн. разом із застереженням, що у разі невиконання цих вимог Іпотекодержатель набуде права примусового звернення стягнення на іпотечне майно, а також не надано розрахунку заборгованості за кредитним договором із зазначенням строків стягнення. Також не надано суду жодних доказів щодо подання ТОВ „Кредитні ініціативи приватному нотаріусу таких документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника.

Також суд вважає, що відсутність у виконавчому написі розміру заборгованості в валюті кредиту, а зазначення її лише в гривні, без зазначення обмінного курсу унеможливлює встановити факт її безспірності.

Оскільки на момент вчинення виконавчого напису, строк виконання зобовязання не настав, приватним нотаріусом було порушено вимоги пп.1-1 п. 1 Переліку, затвердженого постановою КМ України №1172 від 29.06.1999 року.

Суд бере до уваги доводи позивача про те, що остання не отримувала ніяких вимог від ТОВ „Кредитні ініціативи про погашення заборгованості за кредитним договором № 93/06 від 22.08.2006 року у розмірі 4 267 745,10 грн. разом із застереженням про можливість примусового звернення стягнення на предмет іпотеки майно.

Отже, судом встановлено, що сума заборгованості у розмірі 4 267 745,10 гривень, вказана у виконавчому написі, вчиненому 11.05.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, не є безспірною, що, в свою чергу, виключає можливість вчинення цього виконавчого напису нотаріусом.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, є законними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 197, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Кредитні ініціативи, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Підрозділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 11.05.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за номером 5662, за яким запропоновано задовольнити вимоги ТОВ „Кредитні ініціативи у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору №93/06 від 22.08.2006 року, в період з 06.06.2014 року по 21.03.2015 року, у загальному розмірі 4 267 745,10 гривень, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Кредитні ініціативи (Київська область, м. Бровари, вул. Незалежності, 14; ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН 254006002) витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії рішення суду.

Суддя: В.В. Калюжна