У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом комунального підприємства теплових мереж Харківського району Харківської районної державної адміністрації до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 08 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року комунальне підприємство теплових мереж Харківського району Харківської районної державної адміністрації звернулось до суду із зазначеним вище позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за надані комунальні послуги у розмірі 6 644,16 грн.

На обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що ОСОБА_5, яка зареєстрована та мешкає у квартирі АДРЕСА_1, є споживачем послуг з центрального опалення, постачання холодної і гарячої води та водовідведення, які надає підприємство. Через несплату коштів за споживчі комунальні послуги з 01 вересня 2011 року до 01 листопада 2014 року у відповідачки виникла заборгованість у розмірі 6 644,16 грн.

Посилаючись на вищевикладене, комунальне підприємство теплових мереж Харківського району Харківської районної державної адміністрації просило позов задовольнити.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27 серпня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Харківської області від 08 жовтня 2015 року, позовні вимоги комунального підприємства теплових мереж Харківського району Харківської районної державної адміністрації задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь комунального підприємства теплових мереж Харківського району Харківської районної державної адміністрації заборгованість за спожиті комунальні послуги, що утворилися з 01 вересня 2011 року до 01 листопада 2014 року в сумі 6 644 грн 16 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити на новий розгляд.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, установивши, що відключення системи опалення квартири відповідачки від мережі централізованого опалення будинку відбулось без дотримання встановленого законом порядку, суд дійшов висновку про те, що таке відключення є самовільним і не припиняє правовідносини між споживачем послуг та теплопостачальним підприємством. У зв'язку з цим на підставі ст. 68 ЖК України та ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» суд стягнув з відповідачки заборгованість з оплати послуг за опалення квартири.

Висновок судів є правильним з урахуванням Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, Порядку відключення окремих житлових будинків від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Мінбуду від 22 листопада 2005 року № 4, та вимог ст. ст. 58, 59, 60 ЦПК України щодо належності, допустимості доказів і обов'язку доказування та надання доказів.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційні скарги і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 08 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Журавель

В.А. Черненко

С.П. Штелик