АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4561/16 Справа № 172/1483/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Прозорова М.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року

26 липня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього дитини,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року Турчин Н.Ю. звернулась до Лободи В.М. з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.В обґрунтування позовних вимог Турчин Н.Ю. посилалась те, що з відповідачем перебувала в шлюбних відносинах з 30.04.1997 року по 14.10.2005 року. Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області шлюб було розірвано. Від даного шлюбу у сторін 23.11.1997 року народився син Лобода Роман Віталійович. На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатись у Запорізькій державній інженерній академії на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Для навчання син потребує витрат на харчування, придбання одягу, канцелярських товарів, потребує коштів на транспортні витрати і позивач надає необхідні кошти. Крім цього, він щороку сплачує за проживання у гуртожитку 3 504 грн. Згідно виконавчого листа, виданого Васильківським районним судом Дніпропетровської області №2-237 від 12.05.2005 року, на користь позивача стягувалися аліменти з відповідача на утримання їхнього спільного сина Романа у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно. Стягнення проводити з 28.04.2005 року до повноліття дитини. Оскільки позивачу відомо, що відповідач працює машиністом гірничо-виїмних машин шахти Західно-Донбаська ВАТ Державної холдингової компанії Павлоградвугілля впевнена, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу їхньому спільному сину Лободі Роману Віталійовичу.

В звязку з чим, просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4, який продовжує навчання у Запорізькій державній інженерній академії в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня подачі заяви та до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_4 23-річного віку та стягнути з відповідача витрати на юридичні послуги, понесені за весь час розгляду справи.

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 07.04.2016 року частково задоволені позовні вимоги.

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з 15.12.2015 року і до закінчення навчального закладу, тобто 30.06.2019 року, або до досягненню дитиною 23-річного віку, якщо вона буде продовжувати навчання.

Також суд стягнув з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

В решті позовних вимог суд відмовив (а.с.44-46).

З таким рішенням не погодився ОСОБА_2 і звернувся з апеляційною скаргою, в який ставить питання про зміну рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн., посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права (а.с.57-59).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційній скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду змінити у частині розміру аліментів, у звязку з чим ухвалити нове рішення на підставі ст. 309 ЦПК України з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком повнолітньої дитини ОСОБА_4, який проживає з позивачем, є студентом 1 курсу денного відділення ФАСУВ і навчається з 01.09.2015 року за спеціальністю «Програмна інженерія» на державній бюджетній основі.

Очікуваний термін закінчення навчання 30.06.2019 року, що підтверджується довідкою наданою Запорізькою державною інженерною академією №01-28/1518 від 20.11.2015 року (а.с.6).

З довідки, наданої Запорізькою державною інженерною академією №01-28/1518 від 20.11.2015 року вбачається, що за даними бухгалтерського обліку ЗДІА ОСОБА_4 проживає у студентському гуртожитку №2 за адресою м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, буд.19. Повна вартість проживання у гуртожитку за 2015-2016 навчальний рік складає 3504 грн. У вересні 2015 року ОСОБА_4 було сплачено за проживання у гуртожитку 1 752 грн. (а.с.7).

За таких обставин, в силу діючого законодавства, а саме ст. 199 СК України, суд прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Але, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд першої інстанції не врахував вимоги ст. 182 СК України.

Тобто, при встановленні розміру аліментів у відповідності до ст. 182, 220 СК України враховуються судом обставини, а саме: 1. стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2.стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3. наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4. інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Згідно довідки про доходи за №4987 від 22.07.2016 року, щомісячний дохід відповідача становить у середньому 14 060 грн. 56 коп.

Але, з матеріалів справи вбачається, що з ОСОБА_2 стягуються аліменти на дітей від другого шлюбу: у розмірі 1/6 частини на ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ? частини на ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, 1/8 частини на користь другої дружини ОСОБА_7 (а.с.22).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що загальний розмір стягуваних з нього аліментів складає 54%, але він не заперечує проти стягнення з нього 300 грн., або 1/20 частини.

Тому, колегія суддів вважає можливим змінити рішення суду першої інстанції у частині розміру аліментів, зменшивши розмір з 1/10 до 1/20, частково задовольнивши апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 303,307,309,316,319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2016 року змінити в частині розміру стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання повнолітньої дитини, зменшивши розмір аліментів з 1/10 частини до 1/20 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: