Справа № 368/572/16-ц
Провадження № 2/368/348/16
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"21" квітня 2016 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Гребеневич А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шпендівської сільської ради Кагарлицького району Київської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, -

встановив:

позивач просить суд визнати за ним, ОСОБА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 право власності на житловий будинок (загальна площа приміщень 51,0 кв. м., загальна площа 40,0 кв. м., житлова площа 24,8 кв. м., допоміжна площа 15,2 кв. м., площа літніх приміщень 11,0 кв. м.) з надвірними спорудами та будівлями (веранда під літ. а; сарай під літ. Б, сарай під літ. В; колодязь питний під літ. L), що знаходяться за адресою Київська область, Кагарлицький район, с. Шпендівка, вул. Ольховського, 1, посилаючись на те, що 19.11.2010 року померла ОСОБА_2.

За життя ОСОБА_2 належав житловий будинок за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Шпендівка, вул. Ольховського, 1, що підтверджується довідкою Шпендівської сільської ради, виданими на підставі погосподарської книги.

Отже, після смерті ОСОБА_2 залишився вищезазначений житловий будинок.

Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

27.11.1987 р. ОСОБА_2 було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Шпендівської сільської ради ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі за № 64.

Відповідно до вищезазначеного заповіту ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було, з чого воно не складалось і все те, що їй належатиме на день її смерті і на що за законом матиме право заповіла йому сину ОСОБА_1.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_2 із спадкоємців першої черги залишився лише він її син, ОСОБА_1, інших спадкоємців не залишилось, оскільки інших дітей у ОСОБА_2 не було, а чоловік помер ще до її смерті.

Отже, враховуючи те, що інших спадкоємців першої черги після ОСОБА_2 немає, він відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України як спадкоємець за заповітом успадковує всю спадщину ОСОБА_2

У звязку з відкриттям спадщини ОСОБА_2 він у встановлений шестимісячний строк прийняв спадщину шляхом звернення до державного нотаріуса Кагарлицької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину.

Після прийняття спадщини для оформлення свідоцтва про право на спадщину він звернувся до нотаріуса Кагарлицької районної державної нотаріальної контори, яка попросила його надати правовстановлюючий документ на право власності на житловий будинок на імя ОСОБА_2

Позивач звернувся до державного нотаріуса Кагарлицької районної державної нотаріальні контори, яка його попросила надати правовстановлюючий документ на право власності на житловий будинок на імя ОСОБА_2

На вимогу нотаріуса він не зміг надати правовстановлюючий документ, оскільки такий документ за життя ОСОБА_2 не був виготовлений та отриманий, а також не був зареєстрований. У звязку з чим, державний нотаріус відмовила йому в оформленні свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок.

В Державній реєстраційній службі Кагарлицького районного управління юстиції Київської області йому також повідомили, що на даний час право власності на житловий будинок за ОСОБА_2 зареєстровано бути не може, оскільки власник помер.

В звязку з чим, нотаріусом було рекомендовано йому звернутись до суду щодо визнання за ним в порядку спадкування права власності на житловий будинок за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Шпендівка, вул. Ольховського, 1, який належав ОСОБА_2

Отже, за умов відсутності правовстановлюючого документа та реєстрації право власності на житловий будинок за ОСОБА_2 він не може у встановлений порядку оформити через нотаріальну контору та прийняти у спадщину житловий будинок за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Шпендівка, вул. Ольховського, 1.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Представник відповідача в особі Шпендівської сільської ради Кагарлицького району Київської області в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів.

Вислухавши позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити.

В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно з ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 234 Цивільного-процесуального кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових прав.

19 листопада 2010 року померла ОСОБА_2.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина до складу якої входить: житловий будинок за адресою: Київська обл., Кагарлицький р-н, с. Шпендівка, вул. Ольховського, 1.

Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи у заповіті.

27 листопада 1987 р. ОСОБА_2 було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Шпендівської сільської ради ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі за № 64.

Відповідно до вищезазначеного заповіту ОСОБА_2 все своє майно де б воно не було, з чого воно не складалось і все те, що їй належатиме на день її смерті і на що за законом матиме право заповіла синові ОСОБА_1.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у статтях 1261-1265 того Кодексу.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_2 із спадкоємців першої черги залишився її син ОСОБА_1. Інших спадкоємців не залишилось, оскільки інших дітей у ОСОБА_2 не було, а чоловік помер до її смерті.

Позивач ОСОБА_1 відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України як спадкоємець за заповітом першої черги успадковує всю спадщину ОСОБА_2

У звязку з відкриттям спадщини ОСОБА_2 позивач у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк звернувся до державного нотаріуса Кагарлицької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини стадник Г.І.

Спадкова справа заведена нотаріусом вказаної вище держнотконтори за № 79/2011 та зареєстрована у нотаріуса за реєстровим № 02-14.

Правом власності, згідно частини першої статті 316 ЦК України, є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Про те, оформити спадкові права на житловий будинок № 1 по вул. Ольховського в селі Шпендівка Кагарлицького району Київської області після смерті спадкодавця позивач не має змоги, так як вказаний будинок спадкодавцем за життя не був зареєстрований у визначеному законодавчо встановленому порядку на нього, а тому відсутній правовстановлюючий документ на об'єкт нерухомості, який відповідно до вимог закону підтверджує право власності на нього, а тому нотаріусом відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, що підтверджується вмотивованою відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії на підставі ст. 49 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до ст. 4 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, а саме право власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не виплаває із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», в разі смерті особи, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав не нерухоме майно, що набрало законної сили.

Вказане в судовому засіданні підтверджується наявними в справі доказами, які є належними та допустимими, а тому суд визнає за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 право власності на житловий будинок (загальна площа приміщень 51,0 кв. м., загальна площа 40,0 кв. м., житлова площа 24,8 кв. м., допоміжна площа 15,2 кв. м., площа літніх приміщень 11,0 кв. м.) з надвірними спорудами та будівлями (веранда під літ. а; сарай під літ. Б, сарай під літ. В; колодязь питний під літ. L), що знаходяться за адресою Київська область, Кагарлицький район, с. Шпендівка, вул. Ольховського, 1.

Стягнути з позивача на користь держави судовий збір в сумі 533 грн. 35 коп.

На підставі викладеного та керуючись Законом України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат», ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» , затверджена наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Шпендівської сільської ради Кагарлицького району Київської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 право власності на житловий будинок (загальна площа приміщень 51,0 кв. м., загальна площа 40,0 кв. м., житлова площа 24,8 кв. м., допоміжна площа 15,2 кв. м., площа літніх приміщень 11,0 кв. м.) з надвірними спорудами та будівлями (веранда під літ. а; сарай під літ. Б, сарай під літ. В; колодязь питний під літ. L), що знаходяться за адресою Київська область, Кагарлицький район, с. Шпендівка, вул. Ольховського, 1.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір на р/р 0324, МФО 821018, код 22030001, , банк ГУ ДКСУ у Київській області в сумі 533 (пятсот тридцять три) грн. 35 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами , які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І.І. Шевченко