Справа № 396/959/16-ц
Провадження № 2/396/481/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2016 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого: Гарбуз Ольга Анатоліївна

за участю секретаря: Пономаренко Р.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новоукраїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Новоукраїнська міська рада, про зняття з реєстрації місця проживання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з уточненим позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням № 56, що знаходиться по вул. Набережна в м. Новоукраїнка Кіровоградської області, посилаючись на те, що в 2004 році в даному будинку було зареєстровано місце проживання відповідача. На той час вони проживали в зареєстрованому шлюбі однією сім'єю. Однак, 27.11.2007 року шлюб між сторонами було розірвано.

Позивач являється власником житлового будинку № 56, що знаходиться по вул. Набережна в м. Новоукраїнка Кіровоградської області на підставі договору дарування житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями від 16 червня 2004 року.

Відповідач по справі з весни 2015 року в житловому будинку № 56, по вул. Набережна в м. Новоукраїнка Кіровоградської області не проживає. Позивачка неодноразово зверталась до відповідача з проханням добровільно знятися з реєстрації місця проживання, але ОСОБА_2 до цього часу її вимог не виконав, що позбавляє позивачку права вільно розпоряджатися своєю власністю, в звязку з цим позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом, підтримавши в судовому засіданні уточнені позовні вимоги в повному обсязі та просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи був повідомлений судовою повісткою, заперечень,щодо позову не подав.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини.

Згідно договору дарування житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, посвідченого приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу ОСОБА_3 від 16 червня 2004 року, позивач являється власником житлового будинку № 56, що знаходиться по вул. Набережна в м. Новоукраїнка Кіровоградської області. В 2004 році в даному будинку було зареєстровано місце проживання відповідача ОСОБА_2

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2007 року шлюб між сторонами розірвано. Розірвання шлюбу зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського районного управління юстиції у Кіровоградській області згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого 19 січня 2011 року, серія І-ОЛ №045497.

Відповідач з весни 2015 року в житловому будинку № 56, по вул. Набережна в м. Новоукраїнка Кіровоградської області не проживає, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 02.06.2016 року №267/02-55,

Позивачка неодноразово зверталась до відповідача з проханням добровільно знятися з реєстрації місця проживання, але ОСОБА_2 до цього часу її вимог не виконав, що позбавляє позивачку права вільно розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Крім того, згідно ч. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

17.07.97 року Україна ратифікувала римську Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року, відповідно до п.1 ст. 8 якої встановлено, що кожна людина має право на повагу до її житла. Цим правом закріплена недоторканність житла, яка проголошена також ст. 30 Конституції України. Відповідно до цього ніхто не може перешкоджати особі у законному володінні, користуванні чи розпорядженні своїм майном, а будь-які порушення цих повноважень захищаються у встановленому економ порядку. Зокрема глава 23 Цивільного Кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд.

Згідно ст. 12 Загальної декларації прав людини, дата підписання 10.12.1948 р., дата набрання чинності 10.12.1948 р. Прийнята і проголошена резолюцією 217A(III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканність його житла, тайну його кореспонденції або на його честь і репутацію. Кожна людина має право на захист закону від такого втручання або таких посягань.

При винесенні рішення, суд керується ст.11 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Відповідно до змісту ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а також у випадках поважності причин пропуску цього строку або у випадках прямо визначених Законом.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Судом встановлено, що відповідач не проживає у спірному житловому будинку без поважної причини з травня 2015 року. З цього часу спроб вселитися до будинку не робив, ніхто не перешкоджав проживанню або вселенню його до спірного житла.

Поважних причин, які б могли бути підставою для продовження строку, передбаченого ст. 71 ЖК України, збереження за відповідачем спірного жилого приміщення судом не встановлено.

Відсутність особи понад встановлений ст. 71 ЖК України строк є підставою для визнання відсутньої особи такою, що втратила право на жиле приміщення.

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або за законом.

Так як відповідач не проживає бульше року, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 03.06.2016 року, будинок на підставі договору дарування є власністю обдарованого- позивачки, спроб вселитися відповідач не здійснював, позивачка має іншу родину з якою проживає, таким чином, відповідач втратив право користування житловим будинком № 56 по вул. Набережна в м. Новоукраїнка Кіровоградської області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 209, 213-215, ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування житловим будинком № 56 по вул. Набережна в м. Новоукраїнка Кіровоградської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: О. А. Гарбуз