Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., за участю позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову зазначила наступне.

27 травня 1994 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі РАГСу Ужгородської міської управи за актовим записом № 281, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ФМ № 266286 від 27.05.1994 року.

Від цього шлюбу у них народилося двоє дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач зазначає, що тривалий час їх з відповідачем шлюбні відносини суттєво погіршилися, а згодом і фактично припинилися. Як виявилося, вони стали людьми з різними поглядами на життя, втратили спільні інтереси, у них різні цінності в житті ,вони не бажають разом проживати, оскільки таке призводить до взаємного роздратування і скандалів, підтримувати шлюбні відносини вони не бажають. Почуття, які можуть утримувати подружжя між ними втрачені. Спільного господарства вони не ведуть.

Причиною погіршення стосунків є неналежне виконання відповідачем своїх сімейних обовязків по матеріальному забезпеченню дітей, по утриманню спільного майна, забезпеченню духовного розвитку сімї.

Шлюб вони розривають вперше, у позасудовому порядку відповідач не погоджується на розірвання шлюбу, що з урахуванням наявності неповнолітньої дитини змушує вирішувати дане питання в судовому порядку.

Позивач - ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала повністю, просила суд шлюб розірвати.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні просив надати час для примирення, та заперечував проти розірвання шлюбу, проте жодних дій щодо збереження шлюбу, чи збереження сімї, які ним вчиняються або плануються вчиняти наведено не було.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

27 травня 1994 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі РАГСу Ужгородської міської управи за актовим записом № 281, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ФМ № 266286 від 27.05.1994 року.

Від цього шлюбу у них народилося двоє дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач зазначає, що тривалий час їх з відповідачем шлюбні відносини суттєво погіршилися, а згодом і фактично припинилися. Як виявилося, вони стали людьми з різними поглядами на життя, втратили спільні інтереси, у них різні цінності в житті ,вони не бажають разом проживати, оскільки таке призводить до взаємного роздратування і скандалів, підтримувати шлюбні відносини вони не бажають. Почуття, які можуть утримувати подружжя між ними втрачені. Спільного господарства вони не ведуть.

Причиною погіршення стосунків є неналежне виконання відповідачем своїх сімейних обовязків по матеріальному забезпеченню дітей, по утриманню спільного майна, забезпеченню духовного розвитку сімї.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Із ст. 55 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Виходячи із змісту ст. 160 Сімейного кодексу України - місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Враховуючи те, що позивач просила залишити сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який на даний момент живе з нею, проживати з нею, а відповідач не заперечував проти даної вимоги, суд вважає, що місцем проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, слід визначити місце проживання його матері ОСОБА_1

Витрати із сплати судового збору у відповідності до ст. 88 ЦПК України покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 11, 57, 60, 179, 212, 214, 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 55, 109, 112 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міської управи, під актовим записом № 281, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ № 266286, яке видане 27.05.1994 року - розірвати.

Визначити місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 - місце проживання його матері ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, м. Ужгород, вул. Докучаєва, 4/20, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, м. Ужгород, вул. Докучаєва, 4/20, ідентифікаційний номер суду невідомий, витрати із сплати судового збору в сумі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня 20 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Повний текст рішення виготовлений 28.04.2016 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5