Справа № 755/103/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

"31" березня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарях - Сидоренку П.М., Бабченко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовом: ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі, ОСОБА_1, ОСОБА_2, звернулися до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просять суд: визнати відповідачку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке знаходиться в АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що згідно ордера від 22 березня 1986 року НОМЕР_1 виданого на підставі рішення виконкому Дніпровської районної Ради народних депутатів УРСР від 28 липня 1964 року № 1044, ОСОБА_2 надана однокімнатна квартира житловою площею 14,7 кв.м. АДРЕСА_1, квартиронаймачем якої по сьогоднішній день є ОСОБА_2 З дозволу повнолітніх членів сім'ї відповідачка була зареєстрована у квартирі разом з ОСОБА_1 З моменту реєстрації відповідачка жодного дня за адресою: АДРЕСА_1 не проживала. Її речі та майно в квартирі відсутні. Жодних коштів на оплату комунальних послуг відповідачка не дає. Місце перебування відповідачки невідоме, зв'язків з ними вона не підтримує.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, проти заочного рішення не заперечує.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, суд про причини неявки не повідомила.

Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивачів, відповідача та за згодою позивачів ухвалити заочне рішення.

У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 березня 1986 року Виконавчим комітетом Дніпровської районної Ради народних депутатів було видано ордер НОМЕР_1 ОСОБА_2 було надано право на зайняття квартири АДРЕСА_1.

12 лютого 1999 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_2.

В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася ОСОБА_3, батьками якої записані - ОСОБА_1 та ОСОБА_5

Як вбачається з довідки форми 3, виданої Центром комунального сервісу 13 листопада 2015 року № 232, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, 1955 року народження - з 2002 року, ОСОБА_3, 1996 року народження - з 2002 року, ОСОБА_2, 1964 року народження - з 1986 року, ОСОБА_6, 2000 року народження - з 2000 року.

Згідно ч. 2 ст. 64 Житлового кодексу Української РСР, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Як роз'яснено в п. 10 постанови Пленуму ВСУ «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12 квітня 1985 року, у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Наявність рішення суду про право громадянина користуватися жилим приміщенням не є перешкодою до розгляду і задоволення позову про визнання його таким, що втратив це право з мотивів, що після набрання рішенням законної сили або після його виконання він був відсутнім понад шість місяців, у тому числі і в тих випадках, коли строк для виконання рішення не скінчився.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 вересня 2015 року ОСОБА_1 звертався до Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві із заявою з приводу фіксації не проживання доньки за адресою: АДРЕСА_1. Під час проведення перевірки по даному матеріалу встановити місце проживання гр. ОСОБА_3, не виявилось можливим.

Відповідно до акту, складеного квартиронаймачами будинку АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та затвердженого начальником Житловою експлуатаційною дільницею № 408, в квартирі АДРЕСА_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 не проживає та ніколи не проживала за даною адресою.

Згідно довідки № 1348 від 11 березня 2016 року, виданої Центром комунального сервісу, від ОСОБА_3, 1996 року народження заяв про чинення перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_1 та не зняття з реєстраційного обліку не надходило.

Згідно ст. 72 Житлового кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Таким чином, з огляду на вищевикладене вбачається, що відповідачі тривалий час не проживають за адресою реєстрації, будь-яких дій щодо вселення їх у спірну квартиру не проводили та не проводять, що свідчить про відсутність заінтересованості у проживанні в спірній квартирі.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на вищевикладене, надані стороною позивачів докази підтверджують факт не проживання відповідача у квартирі без поважних причин понад шість місяців, а відповідачем не надано доказів перешкоджання позивачами у користуванні житлом, доказів наміру вселитися в квартиру, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивачів про визнання ОСОБА_3 такою, що втратило право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, внаслідок відсутності понад встановлені строки.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 64, 71, 72 Житлового кодексу Української РСР, ст. ст. 3, 11, 57-61, 88, 208, 212-215, 218, 224-228, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: