Справа № 462/2323/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2016 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

за участю секретаря: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення відсотків від простроченої заборгованості за договором позики, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_2 840 євро відсотків від простроченої заборгованості за договором позики. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 10.12.2010 року вона позичила відповідачу гроші в сумі 2000 євро, на термін до 10.01.2011 року, зі сплатою позичальником до 10 числа кожного місяця трьох відсотків від суми позики. Рішеннями Галицького районного суду м. Львова від 11.10.2011року, 02.10.2013 року, 27.05.2014 року та Залізничного районного суду м. Львова від 23.07.2015року із ОСОБА_2 стягнуто заборгованість, однак на даний час відповідач має заборгованість за користування грошовими коштами в розмірі 840 євро.

Суд, ухвалив справу розглядати без участі представника позивача ОСОБА_3, що діє на підставі довіреності /а.с.14/, який в поданій заяві зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутності, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України, та за відсутності відповідача, яка належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду справи, однак повідомлення про вручення поштового відправлення було повернуте поштовим відділенням у звязку із закінченням терміну зберігання, що свідчить про те, що відповідач свідомо не бажала отримати таке, адже як вбачається із відомостей адресно-довідкового підрозділу при ГУМВС України у Львівській області /а.с.20/, відповідач зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 на яку й було направлено дані повідомлення, проте до суду повторно не прибула, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або іншихречей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом, що рішенням Галицького районного суду м.Львова від 11.10.2011 року із ОСОБА_2 стягнуто 2000 євро заборгованості за договором позики, 360 євро відсотків, 240 грн. витрат по оплаті судового збору та 120 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи /а.с.10/, рішенням Галицького районного суду м.Львова від 02.10.2013 року із ОСОБА_2 стягнуто 1440 євро, що еквівалентно 15004,80 грн. заборгованості за договором позики /а.с.111/, рішенням Галицького районного суду м.Львова від 27.05.2014 року із ОСОБА_2 стягнуто 540 євро, що еквівалентно 8652,25 грн. заборгованості за договором позики /а.с.12/ та рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 23.07.2015 року із ОСОБА_2 стягнуто 600 євро, що еквівалентно 14400 грн. заборгованості за договором позики /а.с.15-17/.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Встановлено, що у визначений договором строк відповідач свої зобовязання не виконала і коштів не повернула.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту ст.10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що докази повернення позивачу грошей відповідачем за договором позики відсутні, тому суд вважає, що з ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 трьох процентів річних від простроченої суми за договором позики від 10.12.2010 року в розмірі 840 євро, що в еквіваленті станом на день винесення рішення, становить 23587,20 грн.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню 551,20 грн. судового збору, сплаченого позивачем /а.с.13/.

Керуючись ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.509, 526, 527, 530, 610-612, 625, 1046-1050 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840 євро, що в еквіваленті станом на день винесення рішення, становить 23 587 гривні 20 копійок заборгованості за договором позики від 10.12.2010 року.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551,20 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Ю.Л. Бориславський