РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 2-57/10

провадження у справі № -

13 січня 2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Савицької Л. Й.

при секретарі Славушевич О. В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Новоград-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, виконавчого комітету Новоград- Золинської міської ради, треті особи - ОСОБА_5, відділ держкомзему у м. Новоград- Волинський про визнання права власності на спадкове майно та визнання частково недійсним Державного акту на землю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом до відповідача та просить визнати за ним право власності на успадковану після смерті матері ОСОБА_6 1/2 частину житлового будинку N° 43 по вул. Героїв Перекопу в м. Новоград-Волинський з відповідною частиною господарських будівель та виділити її в натурі, визнати частково недійсним Державний акт на земельну ділянку по вул. Героїв Перекопу, 43 від 09.08.1999року №4679 в 1/2 його частині та визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки по вул. Героїв Перекопу, 43 в м. Новоград-Волинський для обслуговування житлового будинку.

Зазначає, що в 1968 році його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб. Від шлюбу в них народились сини ОСОБА_5 та ОСОБА_1, 1969 та ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно. Під час подружнього життя батьки на підставі договору забудови від 20 грудня 1971 року побудували житловий будинок № 43 по вулиці Героїв Перекопу в м. Новоград-Волинський, який оформлений на батька ОСОБА_3 В 1991 році батьки розірвали шлюб та після розлучення розділили хатнє майно в добровільному порядку - батько забрав своє майно. А мати зі своєю часткою майна залишилась проживати в ІНФОРМАЦІЯ_2. 01 березня 1999 року мати ОСОБА_6 померла. Після смерті матері він вирішив поселитись в будинок і з цією метою в період з квітня по липень 1999 року провів його ремонт. Крім того, забрав належне матері майно. З 2002 року постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, в якому здійснив капітальний ремонт та провів до будинку воду і газ. В даний час батько ОСОБА_3 погрожує продати будинок № 43 по вулиці Героїв Перекопу та запропонував йому звільнити даний будинок в зв'язку з чим виникла необхідність звернутись до суду за захистом свого права. Оскільки спірний житловий будинок та господарські будівлі розташовані на земельній ділянці, в зв'язку з цим має право і на частину цієї ділянки. Земельна ділянка біля спірного будинку площею 0,0518 га., приватизована відповідачем, згідно рішення виконкому Новоград-Волинської міської ради № 383 від 28.07.1999 року, однак про це йому стало відомо лише 19.07.2008 року.

Ухвалою суду від 03.12.2009 року за заявою позивача позовну вимогу в частині виділу в натурі житла і земельної ділянки, залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, на їх обгрунтування послались на обставини, які викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник позов не визнали та просили відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування заперечень пояснили, що позивач не набув права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_6, оскільки не встановлено факту прийняття ним спадщини протягом шести місяців, відсутні правовстановлюючі документи на частину будинку, яка належала ОСОБА_6, крім того позивачем пропущено строк позовної давності.

Представник відповідача - виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради позов в частині визнання частково недійсним Державного акту на землю не визнала. Посилаючись на те, що Державний акт був виданий правомірно та в порядку визначеному законодавством.

Представник третьої особи відділу держкомзему у м. Новограді-Волинському пояснив, що позов в частині визнання частково недійсним Державного акту на землю не підлягає задоволенню, оскільки Державний акт на землю був виданий правомірно.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково із наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно листа КП «Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації» слідує, що право власності на будинок № 43 по вулиці Героїв Перекопу зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі договору забудови від 20.12.1971року (а.с. 24).

Договір забудови був укладений 20.12.1971 року (а. с. 170-175), на час укладення договору на право забудови ОСОБА_6 з 03 серпня 1968 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, а затим 13 травня 1991 року шлюб було розірвано, що стверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб ( а.с. 100-101). Відповідно до акту закінчення будівництва і вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 25.01.1978 року, слідує будівництво будинку по вулиці Героїв Перекопу, 43 в м. Новоград-Волинський розпочате в грудні 1971 року та закінчено в січні 1978 року (а. с. 168-169).

Згідно ч. 1 ст. 22, 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України, який діяв з 01.01.1970 року, майно, нажите подружжям під час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю і частки їх визнаються рівними.

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 належало по 1/2 частини домоволодіння кожному, хоча частка ОСОБА_6 не виділялась.

01 березня 1999 року ОСОБА_6 померла, що стверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с. 13)

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини домоволодіння по вулиці Героїв Перекопу, 43 в м. Новоград-Волинський. Спадкоємцями першої черги були: ОСОБА_5 та ОСОБА_1 позивач по справі. Заяв про прийняття спадщини в державну нотаріальну контору ОСОБА_5 та ОСОБА_1 А подавали, але позивач фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, що, згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, свідчить про прийняття спадкоємцями спадщини.

Відповідно до свідоцтва про народження, матір'ю позивача є ОСОБА_6 І.( а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_6 позивач фактично вступив в управління та володіння спадковим майном так як, в шестимісячний строк з дня смерті матері позивач проводив ремонт будинку і на даний час проживає в даному будинку.

В судовому засіданні факт прийняття позивачем ОСОБА_1 спадщини після смерті матері ОСОБА_6 підтвердили свідки.

Так, свідок ОСОБА_7 показала, що подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_6 під час шлюбу приблизно в період 1970-1972 року побудували будинок по вулиці Героїв Перекопу, 43 в м. Новоград-Волинський. Приблизно в 1990 роках подружжя розлучилось і після розлучення у будинку залишилась проживати ОСОБА_6 разом з дітьми. На початку березня 1999року (точної дати не пам'ятає) ОСОБА_6 померла. Хоронити матір приїхав син ОСОБА_1, який на той час проживав в м. Севастополі. Приблизно через місяць-півтора, після смерті ОСОБА_6 її син ОСОБА_1 розпочав ремонт будинку, оскільки будинок не був придатний для проживання. В будинку ОСОБА_1 почав перемуровувати грубки, прибирати сміття, замінювати вікна та двері. Частину речей, зокрема меблі, ОСОБА_1 забрав собі. На даний час ОСОБА_1 проживає в будинку по вулиці Героїв Перекопу, 43, де повністю зробив ремонт будинку і будинок став сучасним в якому є газ, вода в кімнатах проведений ремонт.

Свідок ОСОБА_8 показала, що проживає по сусідству з будинком по вулиці Героїв Перекопу 43, в якому на даний час проживає ОСОБА_1. Після смерті матері, ОСОБА_1 почав проводити ремонт будинку, в який поселився і на даний час проживає в ньому. Дату, коли померла мати ОСОБА_1 не пам'ятає, оскільки пройшло багато часу відтоді.

Свідок ОСОБА_9 в суді пояснив, що він приблизно в 2007році заходив до будинку позивача ОСОБА_1 по вулиці Героїв Перекопу, 43 та бачив, що в даному будинку проведений сучасний ремонт. Ремонт будинку був проведений позивачем.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що приблизно 10 років тому в кінці лютого померла ОСОБА_6 на її похорони приїхали сини: ОСОБА_5 та ОСОБА_1. Відразу після смерті ОСОБА_6 приблизно в березні - квітні місяці ОСОБА_1 розпочав проводити ремонт будинку по вулиці Героїв Перекопу, 43, оскільки будинок не був придатний для проживання. Віталій перемурував в будинку грубу, прибрав сміття з будинку. Крім того, після смерті матері, ОСОБА_1 забрав собі частину меблів, які були в будинку. ОСОБА_11 поселився в будинку з сім'єю та повністю провів капітальний ремонт, зробивши будинок сучасним.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення виконкому Новоград-Волинської міської ради від 28.07.1999 року за № 383 ОСОБА_3 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,0518 га для обслуговування індивідуального житлового будинку і господарських будівель за адресою вулиця Героїв Перекопу, 43 м. Новоград-Волинський (а. с 166-167). На час здійснення спадкування частини житлового будинку по вулиці Героїв Перекопу, 43 м. Новоград-Волинський діяв Земельний кодекс України 1991 року, ст. 30 якого закріплює, що при переході права власності на будівлю і споруду, разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення. Тому право власності на 1/2 частину земельної ділянки, закріплену за частиною жилого будинку по вулиці Героїв Перекопу, 43 м. Новоград-Волинський, повинно перейти до позивача ОСОБА_1

Підставами для визнання акта державного органу недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, а також порушення у зв"язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Позивачем ОСОБА_1 не зазначено підстав визнання частково недійсним Державного акту на землю в зв'язку з цим дана вимога не підлягає задоволенню.

Відповідач, її представник просили суд відмовити в задоволенні позову за пропуском строку позовної давності.

Ст. 257 ЦК України /в редакції 2003 року/ встановлено загальний строк позовної давності тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як встановлено судом, між позивачем та його батьком ніколи не було спорів з приводу права власності на вказаний будинок і у нього не було підстав звертатися до суду з такими вимогами, оскільки не існувало жодних спорів. Спір з приводу права власності на спірний будинок між позивачем та відповідачем виник в 2008 році, що послужило підставою для звернення позивача до суду для захисту його прав.

Крім того, позивач, як встановлено судом, фактично прийняв спадщину після смерті матері, а тому дійсно його право не вважалося в даному випадку порушеним.

Законодавством передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 79, 81, 209, 212-215 ЦП К України, ст. 22, 29 КЗпШС України, ст. ст. 529, 548, 549 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року ст. ЗО ЗК України(в ред. 1991 року), ст. 328, 391, 392 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на успадковану після смерті ОСОБА_6 1/2 частку житлового будинку № 43 по вулиці Героїв Перекопу в м. Новоград-Волинський з відповідною частиною господарських будівель, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки по вулиці Героїв Перекопу, 43 в м. Новоград-Волинський.

В задоволенні позовної вимоги про визнання частково недійсним Державного акту на землю відмовити за безпідставністю.

До апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд на рішення можуть бути подані: заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення, і апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуюча