Справа № 589/2585/16-ц
Провадження № 2/589/773/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2016 р.

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді Прачук О. В.,

з участю секретаря судового засідання Антошко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка Сумської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Шосткинської міської ради

- про встановлення факту належності на праві власності частки квартири померлому та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік - ОСОБА_2. Позивачці та її чоловіку за життя належала на праві спільної часткової власності квартира АДРЕСА_1.

В цьому році позивачка звернулася до нотаріуса для оформлення спадкових прав, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що не була проведена державна реєстрація права власності у відповідному Державному реєстраційному органі на підставі свідоцтва про право власності на житло, що суперечить п.п.4.14, 4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, а тому зазначена нотаріальна дія не може бути вчинена.

Таким чином, позивач є єдиною спадкоємицею першої черги за законом на спадщину, що відкрилась після смерті чоловіка, але оформити прийняття спадщини не має можливості по причині відсутності реєстрації права власності спадкодавця на спірну частку квартири в реєстраційному органі. Тому вона була змушена звернутися до суду, прохала встановити факт належності за життя 1/2 частки квартири чоловіку, та визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири у порядку спадкування за законом після ОСОБА_2

У судове засідання представник позивачки не з'явилася, надала заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягала.

Представник виконкому Шосткинської міської ради, у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, у вирішені справи покладаються на розсуд суду.

Дослідивши по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Свідоцтвом про укладення шлюбу підтверджується, що 18 травня 1972 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_3. (а.с. 7)

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 16 квітня 1996 року, виданого в/о «Свема», квартира АДРЕСА_2, належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1. (а.с. 8)

З свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Шостка. (а.с. 6)

Згідно відмітки в паспорті позивачки вона зареєстрована у зазначеній квартирі з 1977 року. (а.с. 5)

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.05.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_2 в зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на квартиру не зареєстрований у відповідному Державному реєстраційному органі. (а.с. 12)

Згідно відповіді приватного нотаріуса Даниленко Г. В. від 13.07.2016 року після померлого ОСОБА_2 інших спадкоємців, окрім його дружини - ОСОБА_1, в спадковій справі не зареєстровано.

На час відкриття спадщини діяв Цивільний кодекс Української РСР від 18.07.1963 р.

Відповідно до ст. 9 ЦК УРСР цивільна правоздатність громадянина припиняється у момент його смерті, тобто за особою не може бути визнане право власності, а лише може бути встановлений факт належності на праві власності померлому та визнане право власності за живою особою в порядку успадкування.

Виходячи із положень ст.ст. 112 ЦК УРСР України власність двох або кількох громадян без визначення часток є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 529. при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно з ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Позивачка була зареєстрована та проживала на момент смерті зі спадкодавцем, а отже є такою, що спадщину прийняла.

Таким чином, дослідженими доказами підтверджено, що за життя ОСОБА_2 належала спірна квартира та його частка становила 1/2, а позивачка є єдиним спадкоємцем, що прийняла спадщину.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст. 3, 10, 11, 57, 60, 213-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Встановити факт належності на праві власності за життя ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, 1/2 частки квартири АДРЕСА_3, згідно свідоцтва про право власності на житло від 16.04.1996 року, виданого виробничим об'єднанням «Свема» згідно з розпорядженням № 1800 від 16.04.1996 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги, а особам, які не були присутніми під час проголошення рішення суду, протягом цього строку з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження. У разі оскарження рішення, якщо воно не було скасованим, воно набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.В.Прачук