Справа № 139/638/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.,

при секретарі судового засідання Хонькович Л.І.,

з участю:

позивача ОСОБА_1 та

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 травня 2005 року. У шлюбі сторони мають спільних малолітніх дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу звернувся до суду.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав і пояснив: Біля року тому дружина пішла на роботу в кафе посудомийкою і з тих пір практично вся домашня робота лягла на його плечі. Крім того, дома виникають постійні непорозуміння через те, що і він, і дружина хочуть головувати у сімї. Вважає, що з припиненням шлюбу дружина відчуватиме себе «меншою».

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнала. Суду відповідач пояснила, що вона дійсно практично кожного дня до 20-ої чи до 21-ої години на роботі, а коли в кафе є замовлення, то буває, що додому приходить біля 3-ої години. Однак дома вона також встигає справлятися зі своїми обовязками дружини і мами. Заперечує про припинення подружніх стосунків, оскільки по сьогоднішній день в сімї всі питання вирішуються, а плани будуються спільно.

Заслухавши пояснення сторін, суд прийшов до висновку, що ініціатор процесу припинення шлюбу затіяв його з метою уникнення від обовязків подружжя та отримання переваг. Так, в судовому засіданні позивач зазначив, що і після припинення шлюбу планує продовжувати проживати з дружиною і дітьми, але вважає, що дружина в такому випадку буде мати менше прав щодо нього.

Відповідно до ст. 11 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За приписами ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд вважає, що визнання відповідачем позовних вимог суперечить її ж правам і викликане владною поведінкою позивача, а також суперечить інтересам малолітніх дітей подружжя, а тому не може прийняти таке визнання.

Суд вважає, що підтримання позовних вимог позивачем та визнання їх відповідачем є формальними і не повинні мати наслідком категоричне припинення шлюбу. Для збереження сімї, що має двох малолітніх дітей, які потребують повноцінної сімї, постійної одночасної материнської і батьківської любові та турботи, слід надати сторонам строк на примирення для перевірки своїх рішень та почуттів. В цьому конкретному випадку суд вважає за правильне, доцільне і достатнє надати подружжю строк на примирення терміном у два місяці.

На підставі викладеного, керуючись ст. 111 СК України, ч. 5 ст. 191 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_2 відмовити у прийнятті визнання позову ОСОБА_1 до неї про розірвання шлюбу

Надати подружжю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 строк для примирення терміном у два місяці.

Ухвала суду про надання строку на примирення не оскаржується.

Зупинити розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу до 9-ої години 30 вересня 2016 року.

Суддя: ____________