Справа № 361/7776/15-ц Головуючий у І інстанції Білик Г.О.
Провадження № 22-ц/780/4221/16 Доповідач у 2 інстанції Сушко Л. П.
Категорія 42 21.07.2016
УХВАЛА

Іменем України

21 липня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Лащенка В.Д., Кулішенка Ю.М.,

при секретарі: Волинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 червня 2016 року у справі за позовом Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області до ОСОБА_2, третя особа: Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна контора - 2" про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року позивач ВК Броварської міської ради Київської області звернувся до суду з вищезазначеним позовом обґрунтовуючи його тим, що відповідно до рішення Броварської міської ради від 22 травня 2014 року № 1224-45-06 «Про безоплатне прийняття у комунальну власність територіальної громади АДРЕСА_1» у комунальну власність територіальної громади м. Бровари було прийнято гуртожиток по АДРЕСА_1, який перебував у державній власності та рахувався на балансі ТОВ «Постійно-діючий будівельний поїзд-2». Також зазначив,що неодноразово з усними зверненнями зверталися мешканці даного гуртожитку з проханням поліпшити їх житлові умови за рахунок вільної кімнати НОМЕР_1, оскільки в ній ніхто фактично не проживає близько 5 років. Також було отримано від начальника управління освіти та науки листа про те, що в кімнаті в гуртожитку по АДРЕСА_1 яку надавали їх працівнику - вчителю Броварської ЗОШ № 3 ОСОБА_3 ніхто не проживає та не використовує. Тому просив винести питання щодо відібрання кімнати у ОСОБА_3 як таку, що не використовується наймачами на розгляд наглядової ради з питань розподілу і утримання житла в гуртожитках та використання гуртожитків і прибудинкових територій. ОСОБА_3 надала у відділ з житлових питань документи з метою отримання ордеру та підтвердження її права на користування кімнатою НОМЕР_1 в гуртожитку по АДРЕСА_1. До реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції було надано запит про наявність чи відсутність у відповідачів нерухомого майна. Відповідно до наданої інформації з Державного реєстру речових прав па нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно було встановлено, що на праві власності батьку відповідача ОСОБА_4 належить житловий будинок АДРЕСА_2 загальною площею 178,8 м.кв. (житлова площа 112,9 м. кв.) відповідно до договору дарування. З метою підтвердження та встановлення фактичною проживання відповідача виконавчий комітет Броварської міської ради звернувся з запитом до сільського голови с. Нові Петрівці. На запит було надано відповідь, що дійсно відповідач та її родина проживають за адресою по АДРЕСА_2. На засіданні наглядової ради з питань розподілу і утримання житла в гуртожитках ти використання гуртожитків і прибудинкових територій 24.04.2015 року розглядалося питання щодо можливості видачі ордеру відповідачу ОСОБА_3 на кімнату НОМЕР_1 в гуртожитку по АДРЕСА_1. Було ухвалено рішення доручити комісії з перевірки законності використання житлових приміщень у гуртожитках переданих до комунальної класності територіальної громади м. Бровари, здійснити перевірку фактичного проживання даної кімнати. Комісією було проведено перевірку фактичного проживання наймачів в кімнаті, складено акт від 18.05.2015 року і встановлено, що відповідач та її родина зі слів сусідів в кімнаті не проживають близько 5 років. На засіданні наглядової ради з питань розподілу і утримання житла в гуртожитках та використання гуртожитків і прибудинкових територій 20.05.2015 року повторно розглядалося питання щодо видачі ордеру та було рекомендовано виконавчому комітету відмовити у видачі ордеру на кімнату НОМЕР_1 в гуртожитку по АДРЕСА_1 - ОСОБА_3, склад сім'ї 4 чоловік у зв'язку з невикористанням кімнати за призначенням протягом тривалого часу, та було запропоновано в добровільному порядку звільнити жиле приміщення від особистих речей та здати ключі від кімнати до Комунального підприємства «Житлово - експлуатаційна контора-2». Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради від 26.05.2015 №307 було затверджено рішення наглядової ради та відмовлено у видачі ордеру в зв'язку з невикористанням кімнати за призначенням протягом тривалого часу. Станом на 01.05.2015 рік заборгованість за надані послуги становила 3078,38 грн. даний факт підтверджуються довідкою від 19.05.2015 року виданою КП «Житлово-експлуатаційна контора-2». Станом на 29.09.2015 рік заборгованість за надані послуги становить 32.46 грн. Сплата боргу, який мав місце до 29.09.2015 року підтверджує бажання відповідача утримання за собою житлову площу в гуртожитку, однак не є підставою для збереження за нею права на жилу площу. У зв'язку з цим та з урахуванням уточнення позовних вимог просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим даним приміщенням відповідно до вимог статей 71 та 72 Житлового кодексу України.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 червня 2016 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ВК Броварської міської ради Київської області просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщення у гуртожитку, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неповне встановлення судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд безпідставно не надав оцінку акту комісії від 18.05.2015 року, який свідчить про те, що відповідач не проживає за вказаною адресою більше 5 років. Крім того, вважає, що суд неправомірно роз'єднав позовні вимоги в окремі провадження, оскільки це призвело до ускладнення вирішення питання по суті.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що спірна кімната в гуртожитку є єдиним місцем проживання відповідача та місцем її реєстрації. Крім того позивачем не надано належних, допустимих доказів на підтвердження не проживання відповідача без поважних причин у гуртожитку, а враховуючи, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням у гуртожитку.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ст. 127 ЖК України гуртожитки як жилі приміщення призначені для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період їх роботи або навчання.

Відповідно до ст.71 ЖК України за тимчасово відсутнім без поважних причин членом сім'ї наймача, а також колишнім членом сім'ї, житлове приміщення зберігається на протязі 6 місяців.

Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верхового Суду України № 2 «Про деякі питання що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Встановлено, що відповідно до рішення Броварської міської ради від 22 травня 2014 року № 1224-45-06 «Про безоплатне прийняття у комунальну власність територіальної громади АДРЕСА_1», у комунальну власність територіальної громади м. Бровари було прийнято гуртожиток по АДРЕСА_1, який перебував у державній власності та на балансі ТОВ «Постійно-діючий будівельний поїзд-2» (а.с. 4-5).

Відповідно до корінця ордера № 2 від 14 серпня 2002 року на жилу площу в гуртожитку вбачається, що ордер виданий гр. ОСОБА_3 на право зайняття з сім'єю з 4 чоловік жилої площі в гуртожитку по АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Відповідно до карточки прописки ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Відповідно до довідки від 25.11.2015 року № 117 та від 02.03.2016 № 21 мати відповідача ОСОБА_3 дійсно працює в Броварській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Броварської міської ради Київської області на посаді вихователя групи продовженого дня з 26.08.1987 року (а.с. 79).

В матеріалах справи також міститься заява матері відповідача ОСОБА_3 на ім'я директора КП «ЖЕК-№2» з проханням про тимчасове не нараховування комунальних послуг на мешканців зареєстрованих в кімнаті НОМЕР_1 гуртожитку по АДРЕСА_1, у зв'язку з сімейними обставинами.

Згідно актів обстеження житлового приміщення 29.09.2015 року, 04.02.2016 року на факт проживання, встановлено факт не проживання ОСОБА_2 у кімнаті НОМЕР_1 гуртожитку по АДРЕСА_1.

Станом на 01.05.2015 рік заборгованість за надані послуги становила 3078,38 грн. даний факт підтверджуються довідкою від 19.05.2015 року виданою КП «Житлово-експлуатаційна контора-2» (а.с. 14 на звороті)

Станом на 29.09.2015 рік заборгованість за надані послуги становить 32,46 грн.. даний факт підтверджується довідкою від 29.09.2015 року виданою КП «Житлово- експлуатаційна контора-2» (а.с. 15).

З урахуванням наведеного, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки спірна кімната в гуртожитку є єдиним місцем проживання відповідача та місцем її реєстрації, іншого житла у власності відповідач не має, відповідач зазначила, що у спірній кімнаті наявні її речі, крім того відповідач оплачує комунальні послуги, що свідчить про те, що вона цікавиться спірним житлом. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження не проживання відповідача без поважних причин у гуртожитку, а враховуючи, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, підстав для задоволення позовних вимог про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням у гуртожитку не має.

Крім того колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно не прийняв докази -акти обстеження житлового приміщення від 29.09.2015 року та від 04.02.2016 року щодо не проживання ОСОБА_2 у кімнаті НОМЕР_1 гуртожитку по АДРЕСА_1.

Крім того сплата боргу, який мав місце до 29.09.2015 року підтверджує бажання відповідача утримання за собою житлову площу в гуртожитку.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно не надав оцінку акту комісії від 18.05.2015 року, який свідчить про те, що відповідач не проживає за вказаною адресою більше 5 років, не заслуговують на увагу, оскільки з даного акту не вбачається, час коли було здійсненно обстеження, а також не встановлено була перевірки кімнати на факт наявності особистих речей відповідача чи не було, а тому даний акт не можна вважати належним та допустимим доказом в розумінні ст. 60 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції викладених в рішенні не спростовують.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі. На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий:

Судді: