н/п 2-з/490/59/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Мамаєвої О.В.,

при секретарі Баришніковій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним та витребування майна у добросовісного набувача, -

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2016 року представник позивача звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та просив суд визнати недійсним догвір купівлі-продажу № 127 квартири АДРЕСА_1; витребувати у ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 Іванівнивищевказану квартиру та скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, запис про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_5.

Разом із позовною заявою представник позивача ОСОБА_1 надав до суду клопотання про забезпечення позову та просив суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_5.

В обгрунтування свого клопотання представник позивача вказав, що необхідність вжиття вищевказаного заходу зумовлюється тим, що вказана квартира вибула з власності ОСОБА_3 поза її волею, оскільки була продана ОСОБА_4 за підробленим договором купівлі-продажу вказаної квартири. Вказана обставина та вина ОСОБА_4 встановлена вироком Центрального раойнного суду м.Миколаєва від 15.03.2016 року.

Виходячи з вищевикладеного представник позивача вважає, що якщо не вжити заходів забезпечення позову, то в майбутньому це може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки ОСОБА_5 може розпорядитися вказаною квартирою, відчуживши її на користь третіх осіб.

Суд, оглянувши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.1 ч.1 та ч.3 ст.152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Зі змісту позовної заяви та заяви про вжиття заходів забезпечення позову вбачається, що між сторонами існує спір щодо нерухомого майна. З довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що відповідач ОСОБА_5 володіє квартирою №11 по вулиці М.Морська 27-А, в м.Миколаєві, на праві приватної власності. Представник позивача зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову в майбутньому може ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку про те, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Вжити заходи по забезпеченню позову ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним та витребування майна у добросовісного набувача та накласти арешт на квартиру № 11, що розташована за адресою м.Миколаїв, вул. М.Морська 27-А.

Ухвала в частині накладення арешту підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії рішення до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва.

Суддя О.В.Мамаєва