Справа №333/831/16-ц
Пр. № 2/333/1059/16
27 липня 2016 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Наумової І.Й.,
при секретарі Кунець В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою, -
Позивач, звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу, посилаючись на те, що 01.05.2013 року ОСОБА_2 взяв у неї у борг 2900 доларів США та зобов'язався їх повернути до 15.05.2013 року. 16.06.2013 року відповідач знов звернувся до неї, та пояснив що у нього тяжко захворіла дружина на онкологію, попросив на її лікування ще 50 000 грн., та обіцяв повернути всю суму до 01.08.2014 року. У зв'язку з тим, що у вказаний термін відповідач не зміг повернути суму боргу, та у зв'язку з нестабільністю курсу долару і обезцінюванню гривні, позивач та ОСОБА_2 домовились, що борг він буде їй повертати у доларовому еквіваленті, про що 15.06.2015 року була складена додаткова розписка, де ОСОБА_2 підтверджує, що він взяв у ОСОБА_1 у борг 50 000 гривень, що в еквіваленті на 16.06.2013 року складає 6 260 доларів США. В цій же розписці відповідачем вказано, що він повернув їй частину боргу у розмірі 1250 доларів США, сума боргу лишаться 5000 доларів США, та він зобов'язується 2500 доларів США повернути до 22.06.2015 року і ще 2500 доларів США до 31.12,2015 року. 01.08. 2015 року позивач отримала від відповідача 1000 доларів США і 05.08.2015 року, ще 900 доларів США, та його заборгованість за цієї розпискою складає 3100 доларів США. Таким чином, на сьогоднішній день ОСОБА_2 заборгував позивачу 2900 доларів США за розпискою від 01.05.2013 року та 3100 доларів США за розпискою від 16.06.2013 року, а всього сума боргу складає 6000 доларів США, що на момент подачі позовної заяви, згідно курсу НБУ складає 160 908 гривень. Курс долара підтверджується наданою довідкою Банка «Кредит Дніпро» № 55/1-18/49 від 16.02.2016 року.
Позивач неодноразово зверталася до відповідача ОСОБА_2 з проханням повернути грошові кошти, однак до теперішнього часу відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобов'язання. У зв'язку з тим, що відповідач не бажає врегулювати спір мирним шляхом позивач змушена звернутися до суду. Для неї ця сума є значною, і невиконання відповідачем своїх зобов'язань ставить її у вкрай важке матеріальне становище. Позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь суму боргу у розмірі 160 908,00 коп., судовий збір у розмірі 1609,08 грн..
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином за адресою проживання та за місцем роботи, на адресу суду повернулися конверти з причини «за закінченням терміну зберігання», згідно відмітки листоноші, адресату було залишено повідомлення про необхідність з'явитися для отримання кореспонденції, але з невідомих суду причин, відповідач не з'явився за її отриманням. На підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України, суд вважає, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином. На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів, та на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
Судом встановлено, що 01.05.2013 року ОСОБА_2 взяв у позивача ОСОБА_1 в борг 2900 доларів США та зобов'язався їх повернути до 15.05.2013 року, про що ОСОБА_2 власноруч було написано розписку (а.с.4).
15.06.2015 року була складена додаткова розписка, де ОСОБА_2 підтверджує, що він взяв у позивача у борг 50 000 гривень, що в еквіваленті на 16.06.2013 року складає 6 260 доларів США. В цій же розписці відповідачем вказано, що він повернув позивачу частину боргу у розмірі 1250 доларів США. Сума боргу лишаться 5000 доларів США, та він зобов'язується 2500 доларів США повернути до 22.06.2015 року і ще 2500 доларів США до 31.12.2015 року(а.с.6)
16.06.2013 року ОСОБА_2 взяв у позивача ОСОБА_1 в борг 50 000 грн. та зобов'язався їх повернути до 01.08.2014 року, про що ОСОБА_2 власноруч було написано розписку (а.с.5).
01.08. 2015 року позивач отримала від відповідача 1000 доларів США і 05.08.2015 року, ще 900 доларів США, та його заборгованість за цієї розпискою складає 3100 доларів США.
Розписки об'єктивно підтверджують правовідносини, які виникли між сторонами.
Таким чином, ОСОБА_2 заборгував позивачу 2900 доларів США за розпискою від 01.05.2013 року та 3100 доларів США за розпискою від 16.06.2013 року, а всього сума боргу складає 6000 доларів США, що на момент подачі позовної заяви, згідно курсу НБУ складає 160 908 гривень.
Позивачем розрахована сума заборгованості згідно Довідки ПАТ «Банк Кредит Дніпро» №55/1-18/49 від 16.02.2016 року офіційний курс Національного Банку України до долара США станом 16.02.2016 року складає 2681,8080 грн. за 100 доларів США, з яким суд погоджується та приймає як належний доказ по справі.
Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми має при цьому реквізити договору позики, немає потреби визнавати договір дійсним в судовому порядку.
Таким чином, судом достовірно встановлено, що між позивачем і відповідачем був укладений договір позики відповідно до ст.ст.1046,1047 ЦК України.
Відповідно дост.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 всупереч укладеного з ОСОБА_1. договору позики не виконав умови договору та не повернув вчасно грошові кошти у розмірі 6000 доларів США, що складає 160908,00 грн.
Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.
При вищевикладених обставинах, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за договором позики у розмірі 160 908,00 грн.
Крім того, відповідно до вимог ст. ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1609,08 грн..
Керуючись ст.ст. 11, 525, 526, 530, 1049 ЦК України, ст.ст.10, 57, 60, 212-215 ЦПК України, суд -
ПозовОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2) суму боргу в розмірі 160 908, 00 грн.(сто шістдесят тисяч дев'ятсот вісім гривень 00 коп.)
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 1609,08 грн..
Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів після отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м.Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й.Наумова