Справа № 313/445/16-ц
Провадження №2/ 313/157/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2016 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Кравцовій О.В., за участю представника відповідача позивача ОСОБА_1,представника відповідача адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВCТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у сумі 37 042,07 грн. за кредитним договором № б/н від 04.07.2005 р.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що 04.07.2005 р. з відповідачкою був укладений кредитний договір № б/н, згідно умов якого позивач надав відповідачці кредит у сумі 14 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У порушення норм закону та умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала.

Станом на 29.02.2016 р. ОСОБА_3 має заборгованість 37 042,07 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 13 633,63 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 23 308,44 грн. та 100,00 грн. - заборгованості за пенею та комісією.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» посилаючись у позові на ч.2 ст. 1050 ЦК України зазначає, що у звязку з порушенням ОСОБА_3 зобовязань за кредитним договором позивач має право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати у сумі 1 378,00 грн., повязані зі сплатою судового збору.

Під час судового розгляду справи у режимі відео конференції представник позивача ОСОБА_1позовні вимоги відтримав.

Присутній у судовому засіданні адвокат ОСОБА_2, який є представником відповідачки, позовні вимоги не визнав і просив у задоволенні позову відмовити, так як ОСОБА_3 дійсно певний час мала борг за кредитним договором, який утворився внаслідок втрати нею роботи, але на теперішній час вона має постійну роботу, отримує заробітну плату через ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», який з її заробітної плати робить певні відрахування на виконання зобовязань за кредитом, що є підтвердження того, що ніякі права позивача не порушуються. Крім того, адвокат ОСОБА_2 просить суд взяти до уваги той факт, що строк дії кредитної картки до 04/2017 року.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які посилається ПАТ КБ «ПриватБанк» як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов'язки.

Відповідно до ч.ч.3, 5 вказаної правової норми цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч.1 ст.12, ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ЦК України).

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

04.07.2005 р. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 уклали кредитний договір № SAMON8220.

Відповідно до умов Договору відповідачем було отримано кредит в розмірі 10 000,00 грн., у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць (30% на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом. Строк дії платіжної картки складає 2 роки.

Строк та розмір щомісячного погашення заборгованості по кредитному ліміту сторонами в Договорі обумовлені не були.

Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Пунктом 5.5. Договору визначено, що погашення заборгованості по кредитному ліміту, процентів за його користування здійснюються на умовах передбачених даним Договором та Правил користування платіжними картами.

Згідно із підпунктом 6.2.2. Правил погашення заборгованості по кредитному ліміту в повному обсязі має проводитися на протязі строку дії платіжної картки щорічно не пізніше останнього дня місяця вказаного на платіжній картці.

Строк дії картки вказаний на лицевій стороні картки (місяць та рік), картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця (підпункт 4.1.1. Правил).

На теперішній час у користуванні відповідачки перебуває емітована ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитна картка № 4149 6059 1110 1392 із строком дії до 04/2017 року.

Отже, беручи до уваги вищевказані положення Договору та Правил кінцевим терміном виконання грошового зобовязання є 30.04.2017 р.

Сторонами не визначено порядку щомісячного погашення заборгованості по кредитному ліміту, тому зобовязання є порушеним лише при його невиконані після завершення строку дії картки. До настання кінцевого терміну дії картки 30.04.2017 р. будь-яке право позивача не є порушеним.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу.

Відтак зазначені норми визначають обєктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права повязано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Порушення, невизнання або оспорювання субєктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством є підставою для відмови в позові.

Посилання у позові на неналежне виконання ОСОБА_3 зобовязань за кредитним договором є безпідставними, так як це спростовується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта ОСОБА_3 картрахунок 4149 6053 0368 3262 від 23.05.2005 р., з якої вбачається, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 03.10.2012 р. збільшив кредитний ліміт відповідачці до 8 000,00 грн., 08.01.2013 р. до 11 000,00 грн., а 09.03.2013 р. до 14 000,00 грн. На думку суду підставою для збільшення кредитного ліміту відповідачці є її належне виконання умов договору. Уразі неналежного виконання ОСОБА_3 умов кредитного договору, підстави для збільшення відповідачці кредитного ліміту і позивача були б відсутні. У цьому випадку мова вже б йшла не про збільшення кредитного ліміту, а були б підстави для цивільно-правової відповідальності ОСОБА_3 (а.с.62).

До речі, під час судового розгляду справи представник позивача також підтвердив, що кредитний ліміт збільшується тільки тим клієнтам банку, які належно виконують умови кредитного договору.

Таким чином, звертаючись до суду з позовом за захистом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» лише констатував факт наявності заборгованості по кредитному ліміту, але при цьому не довів факт порушення його прав. Тому, заявлений позов є передчасним і таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в сумі 37 042,07 грн. за кредитним договором від 04.07.2005 р. відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Веселівський районний суд у встановленому законом порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_4

06.07.2016