Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2016 року м. Артемівськ

Артемiвський мiськрайонний суд Донецької областi у складі

головуючого судді Шевченко Л.В.,

при секретарі судового засідання Брагіній М.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1 (на підставі довіреності від 10.10.2014 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Артемівськ Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Парасковіївської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

20.11.2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Парасковіївської сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом у звязку зі смертю ОСОБА_3, який помер 28.12.2009 року, на житловий будинок з господарськими спорудами, розташованого за адресою: Донецька область, Артемівський район, с. Парасковіївка, пров. Річний, буд. 3, який належить ОСОБА_4, померлої 10.03.2009 року. В обґрунтовування позову позивач зазначає, що 28.12.2009 року помер її батько ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина у виді житлового будинку за адресою: с. Парасковіївка, Артемівський район, пров. Річний, 3. Вказаний будинок ОСОБА_3 успадкував у звязку із смерть його матері ОСОБА_4, померлої 10.03.2009 року, яка є бабусею позивача. За життя батько позивача ОСОБА_3 подав нотаріусу заяву про визнання спадщини, однак не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину та незабаром помер. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті її батька ОСОБА_3 Інших спадкоємців немає. Позивачем було подано заяву до нотаріальної контори прор прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, проте отримати свідоцтво про право на спадщину вона не може у звязку із тим, що був втрачений правовстановлюючий документ на житловий будинок за адресою: Артемівський район, с. Парасковіївка, пров. Річний, буд. 3, а саме: свідоцтво про право власності на житло, видане Артемівським райкомхозом від 25.07.1987 року на імя ОСОБА_4. У звязку із цим позивач була змушена звернутися до суду, щоб у судовому порядку визнати за нею право власності на будинок, розташований за адресою: Донецька область, Артемівський район, с. Парасковіївка, пров. Річний, буд. 3.

Представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити на підставах викладених у позові.

Представник відповідача, Парасковіївкської сільської ради, до судового засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує (арк.с.56).

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини щодо спадкування майна і суд, ухвалюючи рішення, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Стаття 1268 ЦК України встановлює, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності до п.2 ОСОБА_5 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» «Момент виникнення права власності на річ ( майно) визначається законом.

Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 1223 ч.3 ЦК України передбачає, що «Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини».

У відповідності до ст. 1220 ЦК України: ч.1 «Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою»; ч.2 «Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою».

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 (дівоче - ОСОБА_1) ОСОБА_6 народилася 09.02.1968 року, є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_1 згідно свідоцтва про народження серії V-НО № 396489 видане 11.07.1983 року Парасковіївською сільською радою Артемівського району Донецької області (аркс.с.13). Після укладення шлюбу 01.09.1990 року з ОСОБА_7, ОСОБА_8 присвоєно прізвище «Бурхович» (свідоцтво про укладення шлюбу серії V-НО №483554, арк.с.12).

ОСОБА_3 помер 28.12.2009 року, про що свідчить Свідоцтво про смерть серія 1-НО № 429788, видане виконкомом Парасковіївської сільської ради Артемівського району Донецької області 29.12.2009 року (арк.с.18). Матірю ОСОБА_3 була ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження 1-НО № 260686 (арк.с.19), яка померла 10.03.2009 року, актовий запис про смерть № 12 від 11.03.2009 року (свідоцтво про смерть серії 1-НО № 373515, арк.с.21).

11.08.1987 року ОСОБА_4, яка мешкала за адресою: Донецька область, Артемівський район, с. Парасковіївка, пров. Річний, 3, був складений заповіт, згідно якого все своє майно, яке їй належатиме на день смерті, вона заповіла ОСОБА_3 (арк.с.22).

Згідно довідки Парасковіївської сільської ради № 2196 від 28.10.2015 року, ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, по день смерті 28.12.2009 року (арк.с.57).

Будинок, що знаходиться по пров. Річному в с. Парасковіївка, належав ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане Артемівським райкомхозом від 25.07.1987, що підтверджується довідкою КП «Артемівське БТІ» (арк.с.24,75).

Вказане майно, розташоване за адресою:с. Парасковіївка, пров. Річний, 3, ОСОБА_4 успадкувала згідно заповіту від 10.08.1968 року після смерті її матері ОСОБА_9, померлої 07.11.1969 року (арк.с.30,31).

Технічний паспорт на жилий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: Донецька область, Артемівський район, с. Парасковіївка, пров. Річний, 3, складений 22.07.1987 року, згідно якого власником будинку є ОСОБА_4 10.10.2014 року, згідно якого рік побудови будинку 1967. Загальна площа будинку 29,0 кв. м, з яких житлова площа 12,5 кв. м, допоміжна (підсобна) 16,50 кв. м (арк.с.28,38,39).

Відповідно до звіту про оцінку майна № IN021015-001 від 02.10.2015 року оціночна вартість обєкту оцінки (житловий будинок з надвірними спорудами та побудовами, загальною площею 29,00 кв. м, що розташований за адресою: Донецька обл., Артемівський р-н, с. Парасковіївка, провул. Річний, 3) становить 23 307,00 грн. (арк.с.46).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Згідно листа № 2080/01-16 від 14.12.2015 року, наданого державним нотаріусом Другої Артемівської державної нотаріальної контори ОСОБА_10, в провадженні державної нотаріальної контори є спадкова справа за № 417/2009 після смерті ОСОБА_4, померлої 10.03.2009 року. Вона була заведена за заявою ОСОБА_3 від 09.09.2009 року про прийняття спадщини, інших заяв від інших спадкоємців не надходило. Але свідоцтво про право на спадщину видано не було. (арк.с.72-74).

Тобто фактично ОСОБА_3 заяву про прийняття спадщини до нотаріуса подав, але свідоцтво про право на спадщину не отримав у звязку зі смертю останнього, а тому на даний час право власності належить померлій у 2009 році ОСОБА_4.

Згідно інформації, наданої у листі державним нотаріусом Другої Артемівської державної нотаріальної контори ОСОБА_10А від 14.12.2015 року № 2081-01-16, згідно заяви ОСОБА_2 від 29.10.2015 року про прийняття спадщини було заведено спадкову справу на майно ОСОБА_3, померлого 28.11.2009 року. Однак, свідоцтво про право на спадщину не видано (арк.с.68-71).

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна.

Належність правовстановлюючих документів необхідно встановлювати відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що з моменту відкриття спадщини ОСОБА_3 хоч і подав заяву про прийняття спадщини, однак до 28.12.2009 року (дати смерті) свідоцтво про право на спадщину не оформив. В заяві про прийняття спадщини вказано, що він є спадкоємцем першої черги, та це спадкове майно було заповідано йому заповідальними розпорядженням, посвідченим Парасковіївською сільською радою 11.08.1987 року за реєстровим № 137.

Згідно заповіту від 13.11.2009 року, посвідченого секретарем виконкому Парасковіївської сільської ради Артемівського району Донецької області ОСОБА_11, ОСОБА_3 усе своє майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не було, та з чого б воно не складалося, заповів ОСОБА_12 та ОСОБА_8 в рівних частках (арк.с.20).

Статтею 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_12 відмовився від прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_3 та не заперечував щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на імя його сестри ОСОБА_2, про що свідчить його заява від 06.05.2015 року (арк. с. 77).

Відповідно до ст. 1276 якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився.

Частиною 4 ст.174 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання позову відповідачами у справі жодним чином не порушує прав третіх осіб та є таким, що не суперечить чинному законодавству України.

З урахуванням всіх обставин, суддійшов висновку про наявність правових підстав для визнання за позивачем ОСОБА_2 право власності на жилий будинок з господарськими спорудами за адресою: Артемівський район, с. Парасковіївка, пров. Річний, буд. 3, в порядку спадкування за заповітом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 392 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Парасковіївської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування у звязку з втратою правовстановлюючого документа задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: Донецька область, Артемівський район, с. Парасковіївка, пров. Річний, буд. 3, у порядку спадкування за заповітом у звязку із смертю ОСОБА_3, померлого 28.12.2009 року, та померлої 10.03.2009 року ОСОБА_4.

Рішення ухвалено в судовому засіданні 12.01.2016 року, вступну та резолютивну частини оголошено в судовому засіданні 12.01.2016 року. Повне рішення оформлено 16.01.2016 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів після його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.В.Шевченко