Справа № 2-763/11 19.07.2016
Провадження №22-ц/784/9/16
Справа № 2/763/11
Провадження № 22-ц/784/9/16 Головуючий першої інстанції: Тішко Д.А.
Категорія: 6 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
УХВАЛА

19 липня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Коломієць В.В.

суддів Шолох З.Л., Темнікової В.І.,

при секретарі Тищенко Л.С.,

за участю представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, відповідачки ОСОБА_4, представника відповідачів ОСОБА_5, третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_6, його представника ОСОБА_7,

прокурора Коткової В.А.,

експерта ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі за апеляційними скаргами Миколаївської міської ради в особі Адміністрації Центрального району виконавчого комітету Миколаївської міської ради та ОСОБА_6 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 березня 2014 року у справі за позовом Миколаївської міської ради в особі Адміністрації Центрального району виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_4, ОСОБА_9, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, про зобовязання звільнити земельну ділянку шляхом знесення самовільного будівництва,

ВСТАНОВИЛА:

6 серпня 2009 року Миколаївська міська рада в особі Адміністрації Центрального району виконавчого комітету Миколаївської міськради звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_9 було здійснено самочинне будівництво з облаштуванням підвального приміщення та мансарди на місці знесених квартир №№ 14, 15, 16 у будинку № 39 по вул. Пушкінській в м. Миколаєві. При здійсненні зазначених робіт відповідачами також була самовільно зайнята земельна ділянка, яка належить територіальній громаді міста. За вчинення зазначених дій відповідачка була притягнута до адміністративної відповідальності та на її ім'я видано припис про припинення будівельних робіт. Посилаючись на викладене, позивач, який неодноразово змінював позовні вимоги, остаточно просив суд зобов'язати відповідачів звільнити самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 62 кв. м у дворі загального користування по вул. Пушкінській, 39, в м. Миколаєві шляхом знесення самовільно побудованих споруд та житлової мансарди зазначених квартир.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 березня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою того ж суду від 10 квітня 2014 року виправлено описку у вищезазначеному рішенні суду у прізвищах відповідачів.

В апеляційній скарзі Адміністрація Центрального району, яка діє від імені Миколаївської міськради, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. На думку апелянта, рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права та судом неправильно встановлені обставини справи.

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі також просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі. На думку апелянта, рішення суду є незаконним, необґрунтованим та ухваленим з порушенням норм процесуального права.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 22 вересня 2015 року було частково задоволено клопотання представника Миколаївської міської ради про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої поставлені наступні питання:

1) Чи має місце самовільне захоплення земельної ділянки, повязане з самовільним будівництвом, яке зробили ОСОБА_4 та ОСОБА_9 за адресою: м. Миколаїв, вулиця Пушкінська, 39, квартири №№ 14,15,16, якщо так, то яку площу має самовільно захоплена земельна ділянка ?

2). Чи порушені будівельні норми надбудовою мансарди над квартирами №№ 14,15,16 по вулиці Пушкінській, 39, у м. Миколаєві та іншим самовільним будівництвом, яке зробили ОСОБА_4 та ОСОБА_9 за цією адресою, чи є ці порушення істотними та в чому вони полягають ?

3). Чи можливі перебудова або знесення самовільного будівництва у квартирах № 14,15,16 у будинку № 39 по вулиці Пушкінській в м. Миколаєві та які саме будівельні роботи необхідно провести з метою перебудови чи знесення для звільнення самовільно захопленої земельної ділянки ?

Проведення експертизи було доручено Науково-дослідному експертно-криміналістичному центру при УМВС України в Миколаївській області.

Витрати, повязані із проведенням експертизи, були покладені на апелянта ОСОБА_6, який проти цього не заперечував.

16 грудня 2015 року до апеляційного суду надійшло повідомлення про неможливість надання висновку експерта на виконання ухвали апеляційного суду Миколаївської області від 22 вересня 2015 року в звязку з тим, що проведення експертизи не було оплачено, та матеріали справи повернуті експертною установою до апеляційного суду.

З матеріалів справи вбачається, що 23 листопада 2015 року на адресу апеляційного суду Миколаївської області надійшло клопотання від НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області щодо направлення ОСОБА_6 рахунку на оплату експертизи. Вказаний рахунок було направлено апеляційним судом ОСОБА_6, який згідно зворотному поштовому повідомленню був отриманий останнім 27 листопада 2015р., та відповідно до копії квитанції від 7 грудня 2015 року був оплачений ОСОБА_6 у повному обсязі.

За таких обставин, ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 19 січня 2016 року була повторно призначена судова будівельно-технічної експертиза у даній справі, на вирішення якої були поставлені ті ж самі питання, що і в ухвалі апеляційного суду від 22 вересня 2015 року.

23 травня 2016 року до апеляційного суду надійшов висновок експерта Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при МВС України ОСОБА_8 від 10.05.2016р. № 14.

Не погодившись з даним експертним висновком ОСОБА_6 та його представником ОСОБА_7 було заявлено клопотання про призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої доручити тому ж експертові НДЕКЦ МВС України, на вирішення якої поставити ті ж самі питання, що були предметом дослідження у попередній судовій будівельно-технічної експертизі. На думку заявників, дослідження було проведено експертом неповно, його висновки не є вичерпними, конкретними, чіткими та обґрунтованими, а тому вони сумніваються у його правильності.

Представники позивача та прокурор підтримали дане клопотання.

Відповідачка та представник відповідачів заперечували проти призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вислухавши пояснення експерта ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Згідно роз'яснень, викладених у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України N 8 від 30.05.1997р. «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з'ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо.

Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об'єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер.

Як вбачається із висновку проведеної у справі судової будівельно-технічної експертизи від 10.05.2016р. № 14, в ньому містяться повні, ясні та обгрунтовані відповіді по 1-му та 2-му питаннях, викладених в ухвалі апеляційного суду про призначення експертизи.

Крім того, як вірно зазначив експерт, для відповіді на третє питання стосовно перебудови, або знесення самочинного будівництва, а також визначення необхідних для цієї мети видів і обсягів будівельних робіт та технологічних операцій, необхідно складання проектно-кошторисної документації, що виходить за межі компетенції судового експерта та виконуються ліцензованими організаціями та установами.

Між тим, відповідно до п.2.3. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерство юстиції України N 53/5 від 08.10.1998р. (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно з Наказом Міністерства юстиції № 1350/5 від 27.07.2015р.), експерту, зокрема, забороняється вирішувати питання, які виходять за межі спеціальних знань експерта та з'ясування питань права і надавати оцінку законності проведення процедур, регламентованих нормативно-правовими актами.

За такого, колегія суддів вважає, що виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, висновків експертизи від 10.05.2016р. № 14, а також з урахуванням наданих експертом ОСОБА_8 у суді апеляційної інстанції пояснень, не можна вважати експертний висновок неповним та неясним.

До того ж у випадку оспорювання змісту висновку експерта учасником цивільного процесу він як доказ підлягає судової оцінки поряд з іншими доказами, які є у справі.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизи.

Керуючись ст.ст. 143-144, 150, 303, 304 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий В.В. Коломієць

Судді В.І. Темнікова

ОСОБА_14