НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/7978/15
№ 2/183/740/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2016 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Юрєвої Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Борух Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те що, 10 листопада 2015 року під час проведення першої сесії Новомосковської міської ради VII скликання в будівлі Новомосковської міської ради відповідач особисто публічно в присутності новообраних депутатів і великої кількості осіб громадян м. Новомосковська, телебачення та представників друкованих засобів масової інформації поширив про нього інформацію, що зафіксовано відеозаписом, а саме: 180 обєктів, які належали місту Новомосковську, депутат ОСОБА_1 поділив разом з іншою особою. Також наголосив на тому, що міліція та прокуратура проявила бездіяльність з цього приводу, тому вказані злочини досі не розкриті.

Позивач вважає, що обвинувачення ОСОБА_2 в його адресу є безпідставними, лживими, не містять в собі взагалі ніякої правдивої інформації і лише спрямовані на те, щоб принизити його честь, гідність та ділову репутацію, як публічної людини.

Позивач вважає, що в даному випадку інформація, яка публічно розповсюджена відповідачем, містить твердження, висловлювання та негативну інформацію, які не відповідають дійсності, зачіпає його інтереси оскільки є неправдивою, та шкодить його діловій репутації і принижує його честь та гідність в громадській думці.

Позивач зазначає, що публічно розповсюджена відповідачем недостовірна інформація на сесії Новомосковської міської ради, має бути визнана судом недостовірною та підлягає спростуванню тим же способом, у який була розповсюджена, а саме відповідач має особисто та публічно спростувати розповсюджену ним недостовірну інформацію на найближчий сесії Новомосковської міської ради.

Діями відповідача позивачу завдано моральних страждань та переживань. Він вважає, що компенсація за завдану моральну шкоду складає 80 000 грн.

Позивач просить суд визнати недостовірною інформацію, що була особисто публічно поширена відповідачем 10 листопада 2015 року під час проведення першої сесії Новомосковської міської ради VII скликання в будівлі Новомосковської міської ради, що розташована за адресою м. Новомосковськ, вул. Радянська, 14, відносно нього, та зобов'язати відповідача особисто і публічно на найближчий сесії Новомосковської міської ради спростувати поширену ним недостовірну інформацію. Стягнути з відповідача на користь позивача 80 000.00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові, просили його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити, посилаючись на те, що відповідач під час свого виступу 10 листопада 2015 року в сесійній залі Новомосковської міської ради висловив свою думку стосовно дій позивача, вважаючи ці висловлювання є правдивими, оскільки цю інформацію він взяв у газеті «Новомосковськ - сьогодні» від 30 січня 2013 року у колонці «Рейдерство по Новомосковськи-2». Ніякої шкоди позивачу він не заподіяв, тому просить відмовити в позові в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, свідків, дослідивши докази у справі, прийшов до наступного висновку.

Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та що кожен має право на повагу до його гідності (ст. ст. 3, 28). Частиною 4 ст. 32 Конституції України встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім"ї, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої використанням і поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно із ст.277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Як вбачається зі справи та не заперечується сторонами, відповідачем дійсно була розповсюджена інформація 10 листопада 2015 року в сесійній залі Новомосковської міської ради про те, що в час виступу були висловлювання, наведені у позовній заяві, відносно колишнього депутата Новомосковської міської ради ОСОБА_1

В судовому засіданні був досліджений диск з відеозаписом, справжність якого представник відповідача не заперечував.

Суд, з врахуванням національних та міжнародних норм, усталеної судової практики, вважає, що інформація, яка міститься в висловлюваннях відповідача не відноситься до критиці та оціночного судження, містить непідтверджену належними та допустимим доказами в контексті ст.ст.58,59 ЦПК України фактичні дані про вчинення позивачем кримінально - карних діянь.

Цивільно-процесуальний кодекс України на кожну сторону покладає обовязок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.3 ст. 10, 60 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно зі ст.1 Закону «Про інформацію» під інформацією слід розуміти документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі. В силу ст. 47-1 оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири.

В роз"ясненнях, наданих у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі - Постанова) також вказано, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Втім викладені в висловлюваннях відповідача відомості переконують суд, що наведені вислови, які в них застосовані, використовуються відповідачем у кримінальному значенні та ототожнююся з поняттям злочину. Зокрема, це обумовлюється таким: «180 обєктів, які належали місту Новомосковську, депутат ОСОБА_1 поділив разом з іншою особою».

Порочна інформація не є судженням або критикою, в розумінні національного та міжнародного законодавства, а є відвертим звинуваченням позивача у вчиненні особливо тяжкому злочину та є поширеною. Оскільки відповідач, не переконавшись на наявність обвинувальних вироків стосовно позивача діяв явно протиправно, розповсюджував порочну інформацію серед широкого кола громадян м. Новомосковська. Поряд з цим Позивач до кримінальної відповідальності не притягувався і не притягується, знятої чи погашеної судимості не має та не переховується від суду та слідства. Вважає, що негативна недостовірна інформація розповсюджена відповідачем з метою безпідставно принизити Позивача, виникнення у широкого кола громадян м. Новомосковська підозр у зловживаннях, що призвело до ушкодження честі гідності та ділової репутації Позивача.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 показали, що дійсно, 10 листопада 2015 року на 1 сесії Новомосковської міської ради у присутності широкого кола громадян, депутатів,телебачення та представників друкованих засобів масової інформації у час свого виступу ОСОБА_5 висловлював інформацію, що ОСОБА_6 вкрав у громадськості м. Новомосковська, 180 обєктів нерухомості та поділив з іншою особою.

Частина 1 ст. 62 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КК України наголошують: «Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено в обвинувальним висновком. Посилання представника відповідача на то, що, будучи мером м. Новомосковська у травні 2015 року Відповідач звертався до Генеральної прокуратури із повідомленням про злочини, але в цьому повідомленні не має прізвища Позивача, та це повідомлення не є судовими рішеннями в контексті матеріального права. Крім того, посилання представника позивача на те, що цю інформацію він взяв у газеті «Новомосковськ - сьогодні» від 30 січня 2013 року у колонці «Рейдерство по Новомосковські-2» не може бути допустимим доказом в контексті ст.ст.58,59 ЦПК України - фактичні дані про вчинення позивачем кримінально - карних діянь. Більш того, з тексту цієї статті не вбачається, що «180 обєктів нерухомості м. Новомосковська було поділено позивачем з іншою особою». Таким чином інформація в висловлюваннях Відповідача про вчинення Позивачем кримінальних правопорушень не знайшла свого документального підтвердження в суді.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 головний редактор газети «Новомосковськ - сьогодні», суду пояснила, що у 2013 році у її газети була публікація «Рейдерство по Новомосковські-2». Інформація для цієї статті була взята з Інтернету. Позивач звертався до редакції газети з позовом щодо визнання цієї інформації недостовірною, та захист честі, гідності та ділової репутації. Позов був залишений без розгляду. Але інформація, яка була вказана в цієї статті не стосується поділу 180 обєктів нерухомості міста Новомосковська.

Посилання представника відповідача на ст.ст.3,4,6 Декларації щодо межі допустимої критики, яка у публічної особи є значно ширшою, у даному випадку безпідставне. Розповсюджена відповідачем інформація в висловлюваннях відносно Позивача перевищили межі прийнятої критики.

Статтею 297 ЦК України передбачено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Пленум Верховного суду України «Про судову практику у справах про захист честі, гідності а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року №1 в п. п. 6, 15, розяснив, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Відповідно до ст. 277 ЦК України, спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена і незалежно від вини особи, яка поширила інформацію.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Враховуючи викладене, аналізуючи зміст оспорюваних висловлювань, суд приходить до висновку, що оспорювана інформація, на яку позивач посилається в своєму позові, як на недостовірну та таку, що зачіпає його інтереси, оскільки є неправдивою, шкодить його діловій репутації і принижує його честь та гідність, що є підстави для задоволення позову.

На підставі вимог ст. ст.275, 299 ЦК України фізична особа має право на захист свого особового немайнового права від протиправних посягань інших осіб, має право на недоторканність своєї ділової репутації.

Позивач займається громадською діяльністю, він має громадську приймальню, де приймає громадян м. Новомосковська, та допомагає людям, як громадський діяч. Але відповідач неправдивою інформацією вирішив очорнити його ділову репутацію серед громадськості м. Новомосковська.

Ст.23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до ч. 2 цієї статті моральна шкода полягає: у тому числі у душевних стражданнях, які особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

З урахування усіх обставин справи в їх сукупності і взаємозв'язку, суд вважає, що, внаслідок протиправних дій Відповідача Позивач зазнав шкоди діловій репутації, свого престижу у суспільстві, суд також враховує час та зусилля, необхідні для їх відновлення, доступ до неї необмеженого кола осіб, що змусило позивача захищати своє порушене право у судовому порядку. Поряд з цим суд вважає, що спростування порочної інформації у такий саме спосіб: зобов'язати Відповідача особисто і публічно на найближчий сесії Новомосковської міської ради спростувати поширену ним недостовірну інформацію.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, у грошовому еквіваленті, в сумі 500 грн., суд виходить, з засад розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в звязку з частковим задоволенням позовних вимог, суд вважає стягнути з Відповідача на користь Позивача судові витрати, повязані з сплатою судового збору, у розмірі 1218 грн.

Керуючись ст.ст.3, 28, 34, 40,62 Конституції України, ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Законами України «Про інформацію», ст.ст. 3, 16, 23,ч.1,ст.277, 297, 1167 ЦК України, ст.ст. 3, 10,11, 57, 58,60, 88, 213, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист чести, гідності та ділової репутації , та відшкодування моральної шкоди, - задовольнити частково.

Визнати інформацію недостовірною і такою, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 слова ОСОБА_2 на 1 сесії Новомосковської міської ради 7 скликання, яка відбулася 10 листопада 2015 року про те, що «180 обєктів нерухомості, які належали місту Новомосковську депутат ОСОБА_1 поділив разом з іншою особою, а міліція та прокуратура проявила бездіяльність з цього приводу, тому вказані злочини досі не розкриті».

Зобовязати ОСОБА_2 на найближчій сесії Новомосковської міської ради, в присутності депутатів міської ради вибачитися перед ОСОБА_1 за вказане висловлювання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 500 (п'ятсот) грн. якості відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вомог, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його оголошення, а особами, які не були присутні при оголошенні рішення протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.І. Юрєва