Апеляційний суд Житомирської області
Справа №289/719/16-ц Головуючий у 1-й інст. Свінцицький Л. В.
Категорія 39 Доповідач Якухно О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Якухна О.М.

суддів Коломієць О.С., Зарицької Г.В.

з участю

секретаря судового засідання Добровольської Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ленінської сільської ради Радомишльського району Житомирської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 30 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті матері ОСОБА_2, померлої 21.07.2014 року. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що в останні дні на прийняття спадщини вона перебувала у відрядженні, а тому не змогла подати заяву про прийняття спадщини до нотаріуса.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 30 травня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову. Зазначає, що суд розглянув справу без повідомлення її про час та місце судового розгляду, позбавивши можливості надати додаткові докази. Вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Апелянт та її представник підтримали апеляційну скаргу.

Розглянувши справу в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні вимог, суд вважав наведені позивачем причини пропуску строку на прийняття спадщини не поважними, оскільки спадкоємець мала змогу подати заяву до відрядження.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивач є дочкою ОСОБА_2, яка померла 19 липня 2014 року.

Як вбачається із довідки виконкому Радомишльського району Житомирської області від 03.03.2016 року, спадкодавець проживала одна.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на земельні ділянки, що знаходяться на території Ленінської сільської ради Радомишльського району площею 0,1932 га та 2,8122 га.

У встановлений законодавством шестимісячний строк заяв про прийняття спадщини або відмову у її прийнятті від спадкоємців до нотаріуса не надходило.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року по справі № 6-1486цс15.

Аналіз вищевказаних норм законодавства дозволяє зробити висновок, що встановлений законом шестимісячний строк на подачу заяви про прийняття спадщини надає спадкоємцю право звернутися із такою заявою у будь-який час в межах визначеного терміну і не зобовязує його подавати заяву завчасно. Виникнення обставини, яка перешкоджає подати заяву в останні дні на прийняття спадщини, є поважною.

Строк на прийняття спадщини після смерті спадкодавця закінчувався 19 січня 2015 року, а у період з 08.01.2015 року по 23.01.2015 року позивач перебувала у відрядженні в іншій області, що створило перешкоди для звернення до нотаріуса по місцю відкриття спадщини у період з 08 по 19 січня 2015 року, а тому вказана причина є поважною.

Враховуючи наведене, висновок суду про те, що заявлена позивачем причина пропуску строку подачі заяви є неповажною, оскільки остання мала змогу подати таку заяву до відрядження, зроблений з порушенням норм матеріального права та не відповідає обставинам справи.

За таких обставин, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 30 травня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, після померлої 19 липня 2014 року матері ОСОБА_2, протягом двох місяців з часу набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: