Ухвала

іменем україни

05 січня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Євтушенко О.І.,

суддів: Мартинюка В.І., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни, подану представником Невечеровим ДмитромВолодимировичем, на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 15 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ПАТ «КБ «Надра» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, зазначаючи, що 27 грудня 2006 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 було укладено договір-анкету № 6/1/2006/840-К/711, відповідно до якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № НОМЕР_1 та видав кредитну картку за тарифним пакетом «Іміджевий-Партнерський-Platinum».

Також 27 грудня 2006 року між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 2 до договору-анкети № 6/1/2006/840-К/71 про відкриття рахунку та обслуговування кредитної картки, відповідно до якої відповідачу встановлено ліміт кредитування у розмірі 26 700 доларів США зі строком дії ліміту кредитування до 26 грудня 2007 року та відсотковою ставкою за користування кредитом у розмірі 15,5 % за строковим кредитом та 23,1 % за простроченим кредитом.

13 лютого 2008 року між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 3 до договору-анкети № 6/1/2006/840-К/711 про відкриття рахунку та обслуговування кредитної картки.

Відповідно до п. п. 1, 2, 4 додаткової угоди № 2 позивач встановлює для відповідача ліміт кредитування у розмірі 36 900 доларів США зі строком дії ліміту кредитування до 12 лютого 2008 року та відсотковою ставкою за користування кредитом у розмірі 16,68 % за строковим кредитом та 33,36 % за простроченим кредитом.

Свої зобов'язання за договором позивач виконав у повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кошти, що підтверджується поточним звітом за операціями за рахунком кредитної картки з 15 грудня 2006 року до 02 жовтня 2013 року.

ОСОБА_1 свої зобов'язання порушив і станом на 24 березня 2014 року має заборгованість у розмірі 44 303,31 доларів США та 105 748 грн 94 коп., яка складається із суми кредиту в розмірі 34 117,78 доларів США; суми процентів за користування кредитом у розмірі 10 184,53 доларів США; суми заборгованості за пенею, штрафами в розмірі 10 376,19 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 105 748 грн 94 коп.

На забезпечення належного виконання відповідачем зобов'язань, що витікають з договору, між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір поруки від 27 грудня 2006 року № 6/1/2006/840-П/712.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути вказану заборгованість солідарно з відповідачів, а також відшкодувати судові витрати.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 15 вересня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ПАТ «КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкова І.О. просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з поточним звітом за операціями за рахунком кредитної картки ОСОБА_1 з 31 березня 2009 року припинив сплачувати позивачу будь-які кошти в рахунок погашення заборгованості. Позивач достовірно знав про це та не міг не знати про несплату боржником щомісячних платежів.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в справі № 6-14цс14, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Строк позовної давності за вимогами, з якими звернулось ПАТ «КБ «Надра», розпочався з місяця, наступного за датою останньої сплати відповідачем грошових коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, а саме: з 31 березня 2009 року та закінчився 31 березня 2012 року. З позовом про стягнення заборгованості позивач звернувся 24 жовтня 2013 року, тобто після спливу позовної давності.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що право позивача на повернення кредитних коштів є порушеним, однак звертаючись до суду з позовною заявою позивач пропустив позовну давність, передбачену ст. 257 ЦК України, що є підставою для відмови в позові.

Що стосується вимог до поручителя ОСОБА_2, то з огляду на положення ч. 4 ст. 559 ЦК України порука є припиненою.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційного банку «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційного банку «Надра» Стрюкової ІриниОлександрівни, подану представником Невечеровим Дмитром Володимировичем, відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 15 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.І. Євтушенко

судді: В.І. Мартинюк

О.М.Ситнік