У х в а л а

26 квітня 2016 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Сімоненко В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року в справі за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_3, орган опіки та піклування Житомирської міської ради, відділ реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, про усиновлення; за заявами ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_5, заінтересовані особи: ОСОБА_2, виконавчий комітет Житомирської міської ради, про збереження правового зв'язку з дитиною,

в с т а н о в и л а:

22 березня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду України із зазначеною заявою.

Заява про перегляд судового рішення не відповідала вимогам статей 357, 358 ЦПК України, оскільки заява не містила конкретних підстав, передбачених статтею 355 ЦПК України, а також в заяві було відсутнє обґрунтування неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та до заяви не було подано ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 серпня 2011 року, на яку заявниця посилалася у заві.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 28 березня 2016 року заявниці було надано строк до 18 квітня 2016 року для усунення недоліків заяви.

15 квітня 2016 року ОСОБА_1 надіслала до Верховного Суду України лист та заяву, в якій зазначено підстави перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2016 року передбачені пунктами 2, 4 статті 355 ЦПК України та обґрунтування цих підстав, додано копії заяви відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. В той же час, заявниця у листі вказує, що помилково вказала дату рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5.05 "2011 року" замість "2015 року". Однак решти вимог ухвали від 28 березня 2016 року не виконала, а саме, не зазначила норми права, які неоднаково застосовані та не додала копію постанови Верховного Суду України, якщо заява подається з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, а додала копію ухвали Верховного Суду України від 7 лютого 2010 року, яка постановлена Верховним Судом України в порядку, передбаченому главою 2 розділу V ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 359 ЦПК України заява повертається заявнику якщо заяву подано без додержання вимог статей 357 та 358 цього Кодексу, і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

Ураховуючи те, що ОСОБА_1 не усунула в повному обсязі вимоги ухвали протягом установленого ухвалою Верховного Суду України строку, заява підлягає поверненню заявнику.

Керуючись пунктом 1 частини 4 статті 359 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року в справі за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_3, орган опіки та піклування Житомирської міської ради, відділ реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, про усиновлення; за заявами ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_5, заінтересовані особи: ОСОБА_2, виконавчий комітет Житомирської міської ради, про збереження правового зв'язку з дитиною повернути заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.М. Сімоненко