З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
29 липня 2016 року Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - Чумак Т.А.
за участю секретаря - Жандарук В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Ідея Банк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,
В судове засіданні представник позивача не з'явився, надав до суду заяву у якій просив позов задовольнити повністю, просив справу слухати у його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив.
Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 08.05.2012 року було укладено кредитний договір, за яким кредитодавець надав позичальнику у кредит грошові кошти в сумі 58 5712,95 грн. зі сплатою 20,99 % річних, для придбання транспортного засобу ВАЗ моделі 211440-110-32, 2011 року випуску, темно-зеленого кольору, номер шасі VIN - НОМЕР_3 НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_1, строк користування кредитними коштами за кредитним договором - до 08.05.2017 року, що підтверджується відповідним кредитним договором № 910.144877 від 08.05.2012 року(а.с. 13-14).
Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши позивачу суму коштів, передбачену договором, що підтверджується меморіальним ордером від 10.05.2012 року (а.с. 15).
Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Статтею 590 ЦК України передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.1 ст.16 ЗУ «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору.
У відповідності до частин 1, 3, ст. 20 Закону України "Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. При частковому виконанні боржником забезпеченого заставою зобов'язання застава зберігається в початковому обсязі. Звернення стягнення на заставне майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором.
Договором застави між сторонами передбачено, що заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку порушення заставодавцем будь-якого із зобов'язань, передбачених кредитним договором та/або цим Договором, виявлення заставодержателем погіршення стану предмету застави, або зменшення його вартості понад нормальний фізичний знос, або фактичної часткової відсутності предмета застави, смерті заставодавця та в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за вибором заставодержателя одним із способів: за рішенням суду або в позасудовому порядку шляхом набуття заставодержателем предмета застави у власність чи шляхом продажу заставодержателем предмету застави третій особі ( п.5.1, 5.2 Договору застави)
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ч.2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу вартості предмета забезпечувального обтяження; початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.
Враховуючи, що відповідач не виконує своїх зобов'язань за кредитним договором, що забезпечений заставою, суд приходить до висновку, що позивач набув законних підстав для звернення стягнення на предмет застави.
Вимоги про вилучення транспортного засобу у інших осіб задоволенню не підлягають, оскільки інші особи у яких може бути транспортний засіб повинні бути вказані в позові у якості відповідачів.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 213, 215, 224, 226 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
У задоволенні позову в іншій частині - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Апостолівським районним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя:Т. А. Чумак