Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ластовки Н.Д.,

при секретарі Фузік Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Залізничний відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, про зменшення розміру аліментів та зменшення заборгованості по аліментам та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1, звертаючись з позовом до суду, просить винести рішення, яким зменшити розмір аліментів та зменшити заборгованість по аліментам, мотивуючи свої вимоги тим, що він перебував у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 у період з 31.07.1999 року по 04.09.2008 року, від якого мають спільного неповнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щодо якого позивач виконує всі покладені на нього обов'язки батька. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16.07.2008 року стягнуто з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.06.2008 року і до досягнення дитиною повноліття. За даний період позивач не ухилявся від виплат аліментів на утримання свого сина, оскільки чітко усвідомлює свою відповідальність за здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, як батько дбає про дитину, що підтверджено квитанціями про здійснення грошових переказів. На підставі відмітки підприємства, установи та організацій про відрахування із заробітку боржника, а саме: щодо стягнення аліментів, виявлено, що з квітня 2009 року по червень 2009 року стягнуто аліментів 936,71 грн., поштовий збір 36,25 грн., у тому числі стягнуто для погашення заборгованості 318,49 грн. Так як позивачем проводились періодичні платежі грошових коштів на утримання дитини, позивач не знав та не був попереджений про заборгованість, а дізнався про наявність останньої лише 07.10.2015 року, коли ним була отримана постанова державного виконавця, відповідно до якої заборгованість позивача по сплаті аліментів станом на 01.07.2015 року становить 67 575,80 грн. Разом з тим, позивач вважає, що заборгованість по сплаті аліментів йому нараховано необ'єктивно, оскільки його місце працевлаштування змінювалось, позивач неофіційно перебував у статусі безробітного і мав мінливий дохід, що, на думку позивача, не було ураховано державним виконавцем при нарахуванні суми заборгованості по аліментам, яка має бути зменшена у судовому порядку. Крім того, позивачем зауважено, що на його утриманні знаходиться дружина, ОСОБА_4, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та з метою забезпечення належних умов для своєї сім'ї позивач придбав автомобіль із використанням банківського кредиту, на погашення якого позивач сплачує близько 2 000,00 грн. щомісячно. Вищенаведені факти зміни сімейного та матеріального стану позивача, та наявність кредитного зобов'язання, позивачем розцінено як обставини, що мають істотне значення задля зменшення розміру присуджених позивачу до сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 з 1/3 частини до 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є складовою предмету спору.

18.12.2015 року в судовому засіданні протокольною ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення об'єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Залізничний відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, про зменшення розміру аліментів та зменшення заборгованості по аліментам. (Том 1 а.с. 162)

ОСОБА_2, звертаючись до суду із зустрічною позовною заявою, просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь пеню (неустойку) у розмірі від суми несплачених аліментів на утримання дитини за кожний день прострочення, мотивуючи свої вимоги тим, що 31.07.1999 року між нею та відповідачем ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб, від якого мають спільного неповнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16.07.2008 року було видано виконавчий лист № 2-1951/1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку. 11.08.2008 року позивачем було пред'явлено виконавчий лист до виконання, та 12.08.2008 року державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Однак в подальшому, у зв'язку із частою зміною відповідачем місця свого працевлаштування, а також його явним небажанням сплачувати аліменти на утримання сина, судове рішення стало неможливим для вчасного виконання в ході проведення виконавчого провадження. Під час усього терміну проведення виконавчих дій, виконавче провадження неодноразово закривалось, у зв'язку із зміною місця роботи відповідача і передавалося за територіальністю до інших відділів Державної виконавчої служби. Та позивачем зауважено, що відповідач систематично змінював місце роботи та про його зміну не повідомляв органи державної виконавчої служби, тим самим фактично умисно ухилявся від сплати аліментів на утримання свого неповнолітнього сина. На час звернення з даним позовом до суду виконавчий лист перебуває на виконанні у Залізничному ВДВС Львівського МУЮ, та згідно з проведеними державним виконавцем розрахунками заборгованість відповідача ОСОБА_1 по сплаті аліментів на утримання його сина станом на 01.07.2015 року складає 67 575,80 грн., що, на думку позивача, свідчить про свідоме, систематичне ухилення відповідача від сплати аліментів на утримання свого сина, всупереч вимогам діючого законодавства, у зв'язку з чим позивач вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин вимоги ст. 196 Сімейного кодексу України про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на її користь неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. (Том 1 а.с. 143-147)

10.03.2016 року в судовому засіданні за клопотанням представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_7 протокольною ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва долучено до матеріалів справи заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої представник просить суд тягнути з відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів, за період з червня 2009 року по червень 2015 року, на утримання дитини за кожний день прострочення, від суми заборгованості зі сплати аліментів станом на 10.03.2016 року, у сумі 504 680,01 грн., з підстав, що містить зміст зустрічної позовної заяви. (Том 1 а.с. 217-219)

10.03.2015 року в судовому засіданні представником позивача за первісним позовом ОСОБА_8 подано заяву, відповідно до якої представником уточнено позовні вимоги в частині зменшення розміру заборгованості позивача ОСОБА_1 по аліментам, нарахованої державним виконавцем в ході здійснення виконавчого провадження, з 67 575,80 грн. до 5 100,00 грн. (Том 1 а.с. 216)

25.03.2016 року представником позивача за зустрічним позовом ОСОБА_7 до суду подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої представник просить суд стягнути з відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів на утримання дитини за кожний день прострочення станом на 25.03.2016 року від суми заборгованості зі сплати аліментів за період з червня 2009 року по січень 2016 року у розмірі 531 906,43 грн., з підстав, що містить зміст зустрічної позовної заяви, а також представник просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 12 500,00 грн. (Том 2 а.с. 17-20)

14.04.2016 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Залізничний відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, про зменшення розміру аліментів та зменшення заборгованості по аліментам - залишено без розгляду.

Представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 - ОСОБА_7 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, однак надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги за зустрічним позовом підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за його відсутності. (Том 2 а.с. 35-36)

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив, доказів причини своєї неявки суду не надав, що є підставою для визнання неявки відповідача ОСОБА_1 в судове засідання без поважних причин, однак відповідачем надіслано заперечення проти зустрічного позову, долучені до матеріалів справи. (Т. 1 а.с. 196-197)

Представник відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_8 в судове засідання, призначене на 10.03.216 року з'явилась, однак було оголошено перерву у розгляді справи задля уточнення представником заявлених позовних вимог, у подальшому представник відповідача в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомила, доказів поважності причини своєї неявки суду не надала.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України).

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 p., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відображене в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення Сімейного кодексу України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір'ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов'язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім'ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 Сімейного кодексу України.

Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві від 23.04.2008 року, актовий запис № 490. (а.с. Том 1 а.с. 148, 149)

За даними свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 19.06.2013 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, про що складено відповідний актовий запис № 819. (Том 1 ас. 70)

На підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16.07.2008 року видано виконавчий лист № 2-1951/1 від 08.08.2008 року, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Боярка, Київської області, мешканця АДРЕСА_1, працюючого ревізором ТОВ «МТІ», на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.06.2008 року і до досягнення дитиною повноліття. (Том 1 а.с. 47-49)

За даними трудової книжки на початок періоду виплати присуджених аліментів, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, працював на посаді заступника керуючого служби економічної безпеки департаменту безпеки бізнесу і персоналу ТОВ «МТІ» та звільнений із займаної посади Наказом № 1145-8 від 22.09.2008 року. Наказом № 875-к від 25.09.2008 року прийнятий на посаду заступника директора з безпеки ТОВ «Карварі», де Наказом № 335-к від 19.06.2009 року звільнений за власним бажанням. 02.10.2009 року був прийнятий на роботу до ФОП ОСОБА_10 на посаду директора магазину, та звільнений з посади 11.02.2013 року. Наказом № 58-к від 02.07.2013 року прийнятий на посаду заступника начальника ревізійного відділу ТОВ СП «Київ-Захід», де 12.06.2014 року звільнений Наказом № 51-к. Наказом 382-о від 21.07.2014 року прийнятий на посаду начальника відділу контрольно-ревізійної роботи ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» ім. Данила Галицького. (Том 1 а.с. 56-58)

За даними Довідки, виданої Національним університетом харчових технологій МОН України від 07.12.2015 року № 02-253, ОСОБА_2 дійсно працює в Університеті з 01.03.1999 року, на посаді старшого викладача кафедри ділової іноземної мови та міжнародної комунікації (1,0 ставка) працює з 03.09.2007 року по час видачі цієї Довідки. (Том 1 а.с. 130)

За даними Довідок, виданих Національним університетом харчових технологій МОН України від 07.12.2015 року № 227-294-11, від 17.11.2015 року № 227-94-11 загальна сума доходу ОСОБА_2 за період з вересня 2008 року по серпень 2011 року за винятком аліментів ставить 118 785,07 грн.; з період з вересня 2011 року по липень 2013 року за винятком аліментів ставить 226 259,27 грн.; за період з серпня 2013 року по жовтень 2015 року за винятком аліментів становить 138 706,26 грн. (Том 1 а.с. 131, 12, 133)

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2, виданого Залізничним відділом РАГС м. Києва від 28.05.1976 року, актовий запис № 1166, матір'ю зазначено - ОСОБА_12, яка відповідно до Довідок УПФУ у Дніпровському районі м. Києва знаходиться на обліку в Управлінні та отримує пенсію за віком. (Том 1 а.с. 134, 135-142)

Згідно Характеристики ОСОБА_3, учня 8-А класу СЗШ № 11 Дніпровського району м. Києва, сім'я ОСОБА_3 складається із 3-х чоловік: матері, сина, бабусі і проживає за адресою: АДРЕСА_2. Батько ОСОБА_1 із сім'єю не проживає. Утриманням та вихованням дитини займається матір, ОСОБА_2. За час навчання на всі заходи, що проводились в школі, приходили мама та бабуся. Жодного разу до школи батько не приходив. (Том 1 а.с. 107)

10.08.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб, від якого мають малолітню доньку, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції від 10.08.2013 року, актовий запис № 368, та свідоцтвом про народження, виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції від 07.02.2014 року, актовий запис № 102 (Том 1 а.с. 68, 69)

Згідно Договору купівлі-продажу автомобіля із використанням банківського кредиту № 814741-Y02643 від 16.01.2014 року, укладеного із ПАТ «Галичина-Авто», ОСОБА_1 придбано автомобіль «ЗАЗ VIDA F69Y021», рік випуску - 2013, умовами якого встановлено щомісячний платіж погашення кредитної заборгованості - 1 720,58 грн. (Том 1 а.с. 61-67)

На підставі постанови державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області від 18.06.2015 року про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції 29.07.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва на підставі виконавчого листа № 2-1951/1 від 08.08.2008 року про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Боярка, Київської області, мешканця АДРЕСА_1, працюючого ревізором ТОВ «МТІ», на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.06.2008 року і до досягнення дитиною повноліття. (Том 1 а.с. 188-190)

За даними Довідки про нарахований дохід та податок, виданої ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» ім. Данила Галицького, від 04.08.2015 року № 294, за період з липня 2014 року по червень 2015 року начальником відділу Підприємства ОСОБА_1 отримано заробітну плату у розмірі 67 269,04 грн., з вирахуванням встановлених законом податків. (Том 1 а.с. 186)

30.09.2015 року державним виконавцем Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції винесено постанову, якою постановлено з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику ОСОБА_1, після відрахування податків, проводити стягнення в розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) щомісячно, до погашення суми боргу та досягнення дитиною повноліття; заборгованість по виконавчому документу станом на 01.07.215 року становить 67 575,80 грн., за липень, серпень, вересень 2015 року у зв'язку із відсутністю інформації про розмір заробітної плати, - заборгованість не встановлена, стягнення аліментів потрібно проводити в розмірі 50% щомісячно до погашення заборгованості. (Том 1 а.с. 183, 184)

01.10.2015 року копію постанови державного виконавця від 30.09.2015 року надіслано за місцем працевлаштування боржника ОСОБА_1 до ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» ім. Данила Галицького, - для виконання. (Том 1 а.с. 182)

Згідно Листа Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 23.12.2015 року № 841-т-3440, ОСОБА_1 на ім'я ОСОБА_2 за період з квітня 2013 року по квітень 2015 року здійснено пересилання поштових переказів на загальну суму 5 100,00 грн. (Том 1 а.с. 199)

За даними Звіту про здійснені відрахування та виплати, складеного ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» ім. Данила Галицького на виконання постанови державного виконавця від 30.09.2015 року за виконавчим листом № 2-1951/1 від 08.08.2008 року, за період з жовтня 2015 року по січень 2016 року, проведені відрахування у розмірі 50% від заробітної плати ОСОБА_1 на загальну суму 12 488,15 грн. (Том 2 а.с. 33)

Згідно розрахунку боргу по сплаті аліментів проведеного державним виконавцем Залізничного ВДВС Львівського міського управління юстиції, заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів станом на 01.02.2016 року становить - 70 480,33 грн., з урахуванням заборгованості, нарахованої державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ в Київській області станом на 12.06.2014 року у розмірі 45 152,79 грн. (Том 2 а.с. 23-24)

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини 9 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до частини 1, 2 статті 196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 Цивільного кодексу України неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 Сімейного кодексу України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різнитись.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). (Постанова Верховного Суду України від 03.02.2016 року у Справі № 6-1477цс15)

Згідно роз'яснень п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Таким чином, під час розгляду справи суд повинен установити обставини, з якими закон пов'язує звільнення від відповідальності платника аліментів за їх прострочення або зменшення розміру неустойки.

Проте зменшити розмір неустойки можна після обрахування її суми за правилами ст. 196 Сімейного кодексу України, а не зменшити розмір передбаченого законом відсотка. (Постанова Верховного Суду України від 08.06.2011 року)

Як убачається з матеріалів справи, предмет спору становлять вимоги позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів на утримання дитини ОСОБА_3, за кожний день прострочення станом на 25.03.2016 року від суми заборгованості зі сплати аліментів за період з червня 2009 року по січень 2016 року у розмірі 531 906,43 грн., з підстав ухилення відповідача від сплати аліментів на користь позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, присуджених за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16.07.2008 року у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.06.2008 року і до досягнення дитиною повноліття, а також позивач просить стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу у розмірі 12 500,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як визначено в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч.1 ст.64 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вирішуючи позов про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, суд на підставі статті 196 Сімейного кодексу України, відповідно до вимог статті 214 Цивільного процесуального кодексу України повинен встановити факт заборгованості за аліментами, наявність чи відсутність вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, в її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність в одержувача аліментів права на стягнення неустойки. При цьому суд має враховувати, що право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене статтею 196 Сімейного кодексу України, не пов'язується з дотриманням державним виконавцем норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо повідомлення боржника про наявність заборгованості.

Так, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись вищенаведеними нормами діючого сімейного законодавства України, суд дійшов висновку щодо правомірності звернення позивача ОСОБА_2 з вимогами про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на її користь суми неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 за кожний день прострочення, за період з червня 2009 року по січень 2016 року, - оскільки за наявності встановленого судом факту заборгованості з боку відповідача по сплаті аліментів у розмірі 70 480,33 грн. та, ураховуючи відсутність в матеріалах справи доказів на спростування вини відповідача щодо невиконання зобов'язання по сплаті аліментів, який є обізнаним щодо покладення на нього такого обов'язку згідно рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16.07.2008 року, про що свідчить часткова сплата відповідачем аліментів на користь позивача, - судом встановлено наявність підстав для реалізації передбаченого статтею 196 Сімейного кодексу України права позивача, на утриманні якої знаходяться неповнолітній син та непрацездатна матір, на стягнення з відповідача неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, яка обчислюється в межах одного місяця, за визначений позивачем період виникнення аліментної заборгованості з червня 2009 року по січень 2016 року, яку судом розраховано у розмірі 20 040,11 грн. відповідно до наданих виконавчою службою розрахунків заборгованості по аліментам (Том 1 а.с. 184, 191; Том 2 а.с. 23-24), згідно визначеної Верховним Судом України правової позиції (Постанова Верховного Суду України від 03.02.2016 року у Справі № 6-1477цс15), тобто шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць), ураховуючи, що неустойка (пеня) за один місяць обчислюється шляхом множення заборгованості зі сплати аліментів за місяць на 1 % пені, що помножено на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість.

Разом з тим, відповідно до моральних засад суспільства, керуючись принципами справедливості, добросовісності та розумності, якими законодавчо урегульовано сімейні відносини, приймаючи до уваги правила, визначені частиною 2 статті 196 Сімейного кодексу України, суд убачає наявність можливості для зменшення розміру неустойки (пені), нарахованої від суми несплачених відповідачем аліментів, до 19 911,80 грн., оскільки відповідачем надано суду докази зміни його сімейного стану, у зв'язку із народженням та перебуванням на його утриманні з січня 2014 року малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що є обставиною, з якою закон пов'язує зменшення розміру неустойки платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 79 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, серед іншого, витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Цивільного процесуального кодексу України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

Згідно положення ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до частини першої ст. 84 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача за зустрічним позовом про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу у розмірі 12 500,00 грн. - оскільки відповідно до статей 84, 88 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права під час вирішення цивільної справи. Однак в матеріалах справи наявні докази лише щодо участі представника позивача, який діяв за Договором про правову допомогу № 0031 від 18.11.2015 року, у судовому засіданні від 10.03.2016 року, тривалістю 1 годину, компенсація за яке не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі (1378,00 грн.), тобто не може перевищувати 551,20 грн., та позивачем не надано доказів понесення нею витрат на правову допомогу у зазначеному розмірі, пов'язаних з наданням їй такої допомоги саме під час судового вирішення справи, в обґрунтування вимог в цій частині позову.

Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення підлягає частковому задоволенню та присуджує до стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 неустойку (пеню) від суми несплачених аліментів на суму 19 911,80 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 551,20 грн., в іншій частині позову вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує з відповідача ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 p, ст.ст. 7, 141, 150, 196 Сімейного кодексу України, ст.ст. 49, 549 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», ст.ст. 10, 11, 56-60, 64, 79, 84, 88, 208-209, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) від суми несплачених аліментів в сумі 19 911,80 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 551,20 грн., а всього на загальну суму 20 463 (двадцять тисяч чотириста шістдесят три) гривні 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я: