Справа № 694/645/16-ц
провадження 2/694/360/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

16.12.2016 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді Кравченко Т.М.,

при секретарі Некречій Н.Я.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділення в натурі частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить виділити в натурі належну їй частину у майні, що перебуває у спільній частковій власності, а саме будинку по вул. Мічуріна, 52-а в м. Звенигородка Черкаської області. Позовні вимоги мотивує тим, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 з 29 грудня 1987 року. В період шлюбу згідно договору дарування від 29 травня 2002 року їм було подаровано по 1/2 частині житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований на земельній ділянці площею 1000 кв.м. за адресою: м. Звенигородка, вул. Мічуріна, 52-А. Шлюбні відносини з відповідачем припинилися з червня 2015 року і на даний час вирішується питання про розірвання шлюбу. Добровільно вирішити питання про поділ майна відповідач відмовляється, а тому вона змушена звернутися до суду. Також просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали позовну заяву та просили її задовольнити. Просили виділити частку в майні відповідно до першого варіанту, запропонованого у висновку судової будівельно-технічної експертизи. Позивач ОСОБА_4 пояснила, що просить виділити їй більшу за площею частину будинку, оскільки разом з нею проживає їхній з відповідачем син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та батько відповідача ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнав, однак просив поділити спільне майно відповідно до другого варіанту експертизи. Пояснив, що хоча на даний час і проживає з іншою жінкою в її будинку, однак планує проживати з нею в своїй частині будинку та просить виділити йому більшу площу.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані ними докази, суд вважає що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 грудня 1987 року, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу (а.с. 5).

Згідно договору дарування від 29.05.2002 року батько відповідача ОСОБА_6 подарував позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_3 житловий будинок, що розташований по вул. Мічуріна 52-а в м. Звенигородка Черкаської області (а.с. 6-7).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником 1/2 частини та ОСОБА_3 є власником 1/2 частини житлового будинку по вул. Мічуріна 52-а в м. Звенигородка Черкаської області (а.с. 8).

З технічного паспорту на житловий будинок садибного типу по вул. Мічуріна, 52-а в м. Звенигородка Черкаської області вбачається, що будинок загальною площею 92,8 кв.м. складається з веранди площею 3,5 кв.м., коридору площею 5,2 кв.м., кухні площею 15,3 кв.м., ванної площею 8,2 кв.м., чотирьох житлових кімнат площею 60,6 кв.м. (16,4 кв.м., 11,8 кв.м., 12,2 кв.м., 20,2 кв.м.). Також біля будинку розташовані надвірні споруди: гараж «Г», літня кухня «Д», сарай «Е, І», погріб «З», вбиральня «Ж», літній душ «К», огорожа №1, № 4, № 5, ворота з хвірткою № 2, № 7, колодязь № 3 (а.с. 83-87).

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно з положенням ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з вимогами ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є співвласником будинкупо вул. Мічуріна, 52-А в м. Звенигородка, який перебуває у спільній частковій власності, а тому має право на виділ своєї частки в натурі.

За клопотанням позивача для визначення можливості виділення в натурі її частки у спільному нерухомому майні ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 06.06.2016 року було призначено судову будівельно-технічну експертизу (а.с. 41-75).

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 14.11.2016 року № 501/16-23; № 853/16-23 виділення в натурі частки позивача ОСОБА_1, якій належить 1/2 частка будинку по вул. Мічуріна, 52-а в м. Звенигородка Черкаської області, технічно можливе. В дослідницькій частині висновку експертом розроблено три варіанти поділу даного будинку в частках 1/2 до 1/2, а також визначена грошова компенсація співвласнику, частка якого після поділу стала меншою (а.с. 41-75).

Позивач ОСОБА_1 просить поділити нерухоме майно відповідно до першого варіанту розподілу будівельно-технічної експертизи посилаючись на те, що з нею проживає син та свекор, які не мають окремого житла. Відповідач ОСОБА_3 визнав факт проживання з позивачем їхнього спільного сина та свого батька, а тому ці обставини не потребують доказування.

Суд вважає, що виділення ОСОБА_1 її частки в натурі відповідно до першого варіанту розподілу висновку експертизи є можливим. При цьому суд враховує ту обставину, що позивач погоджується сплатити грошову компенсацію відповідачу та разом з нею проживають їхній з відповідачем син та свекор похилого віку.

Враховуючи те, що при поділі будинку згідно першого варіанту розподілу частка позивача ОСОБА_1 стане більшою за ідеальну, з неї необхідно стягнути компенсацію на користь відповідача ОСОБА_3 в сумі 49461 грн.

Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 понесені неї судові витрати на оплату судового збору в сумі 1527 грн. 95 коп., вартість виготовлення технічного паспорту на житловий будинок в сумі 745 грн. 55 коп. та вартість судової експертизи в сумі 7 486 грн. 80 коп., а всього 9 760 (девять тисяч сімсот шістдесят) грн. 30 коп.

На підставі ст.ст. 16, 317, 319, 355, 356, 358, 364 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 84, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

в и р іш и в:

позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 в натурі частку з майна, що перебуває у спільній частковій власності, а саме житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Мічуріна 52-А в м. Звенигородка Черкаської області та визнати за нею право власності на наступні приміщення: коридор «1-1» площею 5,2 кв.м., вартістю 8125,16 грн.; кухню «1-2» площею 15,3 кв.м., вартістю 23906,71 грн.; ванну «1-3» площею 8,2 кв.м., вартістю 12812,75 грн.; кімнату «1-4» площею 16,4 кв.м., вартістю 25625,49 грн.; кімнату «1-5» площею 11,8 кв.м., вартістю 18437,85 грн.; І «а 3» вартістю 11633,6 грн.; «Г» гараж вартістю 76846,5 грн.; «Д» літню кухню вартістю 97250,8 грн.; «З» погріб вартістю 24009,8 грн.; «К» літній душ вартістю 4182,9 грн.; ворота № 2 вартістю 13853 грн.; колодязь № 3 вартістю 5330 грн., ? частину огорожі № 1 вартістю 17970,8 грн., а всього вартістю 339985,36 грн.

Виділити ОСОБА_3 в натурі частку з майна, що перебуває у спільній частковій власності, а саме житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Мічуріна 52-А в м. Звенигородка Черкаської області та визнати за ним право власності на наступні приміщення: кімнату «1-6» площею 12,2 кв.м., вартістю 19062,87 грн.; кімнату «1-7» площею 20,2 кв.м., вартістю 31563,11 грн., «Е» сарай вартістю 123698,9 грн.; «Ж» убиральню вартістю 7070,9 грн.; огорожу № 4 вартістю 19038 грн., огорожу № 6 вартістю 8974,7 грн.; ворота № 7 вартістю 13683,7 грн., ? частину огорожі № 1 вартістю 17970,8 грн., а всього вартістю 241062,97 грн.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на будинок по вул. Мічуріна, 52-А в м. Звенигородка Черкаської області.

Обовязок по проведенню необхідних перепланувань при виділенні частки щодо закладення дверного прорізу між кімнатами 1-4 і 1-7, 1-5 і 1-6 покласти на ОСОБА_1.

Обовязок по проведенню необхідних перепланувань при виділенні частки щодо влаштування дверного прорізу між кімнатами 1-7 і 1-6, влаштування входу знадвору в кімнату 1-6 покласти на ОСОБА_3.

Проведення реконструкції системи опалення, газопостачання, водопостачання, електропостачання з метою забезпечення їх автономності покласти на сторони.

Зобовязати ОСОБА_1 сплатити ОСОБА_3 компенсацію за перевищення вартості частини будинку, що їй виділяється, в сумі 49461 (сорок девять тисяч чотириста шістдесят одну) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати на оплату судового збору в сумі 1527 грн. 95 коп., вартість виготовлення технічного паспорту на житловий будинок в сумі 745 грн. 55 коп. та вартість судової експертизи в сумі 7486 грн. 80 коп., а всього 9760 (девять тисяч сімсот шістдесят) грн. 30 коп.

Повний текст рішення складено 20 грудня 2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд.

Суддя Т.М. Кравченко