Справа № 349/1384/16-ц
Провадження № 2/349/602/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 грудня 2016 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Рибія М. Г.,

секретар Мартиновська І. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Помонятівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, від імені якого діє ОСОБА_2, звернувся до суду із позовом до Помонятівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок № 276 та господарські будівлі, що знаходяться по вул. В. Івасюка в с. Помонята Рогатинського району Івано-Франківської області.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 02 квітня 2013 року помер його дід, ОСОБА_3, який все своє майно він заповів йому, ОСОБА_1. Для оформлення своїх спадкових прав він звернувся із відповідною заявою до нотаріуса,однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документа, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Представник Помонятівської сільської радив судове засідання не з`явився також. Помонятівська сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Так, згідно з копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 168129 ОСОБА_3 помер 02 квітня 2013 року.

ОСОБА_4 померла 16 вересня 1997 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 002779.

Згідно з довідкою № 566 від 22.11.2016, виданою виконавчим комітетом Помонятівської сільської ради, станом на 01 липня 1990 року в господарстві за адресою: вул. В. Івасюка, 276, с. Помонята, проживали ОСОБА_4 і ОСОБА_3. Це господарство відносилось до категорії «колгоспний двір». Заповіт ОСОБА_3, посвідчений в Помонятівській сільській раді за № 21 від 27.03.2013 року, не змінювався і не скасовувався. За вказаною адресою ОСОБА_4 і ОСОБА_3 проживали до своєї смерті.

Згідно із ст. 549 ЦК УРСР , чинною на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Це означає, що ОСОБА_3 прийняв спадщину ОСОБА_4.

Відповідно до копії заповіту від 27 березня 2013 року, посвідченого сільським головою Помонятівської сільської ради, ОСОБА_3 заповів усе своє майно ОСОБА_1.

Згідно з заявою до Рогатинської районної державної нотаріальної контори від 03.09.2013 року ОСОБА_1 прийняв спадщину ОСОБА_3.

В заяві до Рогатинської районної державної нотаріальної контори від 06 вересня 2013 року ОСОБА_5 відмовився від прийняття обовязкової частки у спадщині свого батька, ОСОБА_3.

Постановою державного нотаріуса Рогатинської державної нотаріальної контори ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з неподанням ним документів, що підтверджують право власності ОСОБА_3 на домоволодіння.

Згідно з копіями технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 276 по вул. В. Івасюка у с. Помонята Рогатинського району Івано-Франківської області та довідки № 499, виданих ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» 31 жовтня 2016 року, до його складу входять: житловий будинок (літ. А) загальною площею 54,6 кв. м, в т. ч. житловою площею 39,2 кв. м, криниця (№ 4). Право власності на це домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не реєструвалось.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Як зазначено в ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 набув право власності на домоволодіння № 276 по вул. В. Івасюка в с. Помонята Рогатинського району Івано-Франківської області як спадкоємець ОСОБА_3, однак не може отримати документа, який засвідчує його право власності на це майно, це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208, 212-215 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок № 276 та господарські будівлі по вул. В. Івасюка у с. Помонята Рогатинського району Івано-Франківської області, а саме: житловий будинок (літ. А) загальною площею 54,6 кв. м, в т. ч. житловою площею 39,2 кв. м, криницю (№ 4).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М. Г. Рибій