"02" серпня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді Ластовки Н.Д.
при секретарях Фузік Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу від імені боржника,
Представник позивача в судове засідання не з'явилася, однак направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу, вказану в позовній заяві, причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надавав.
На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, яка подала заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного.
З матеріалів справи убачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» є правонаступником усіх прав та обов'язків АКІБ «УкрСиббанк» (ПАТ «УкрСиббанк»).
Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.
Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.
Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу відповідач передав у заставу автомобіль: Тип ТЗ: легковий сєдан; Марка: Volkswagen; Модель: Jetta; рік випуску: 2007; Номер кузова: НОМЕР_2; державний номерний знак: НОМЕР_3, який належить ОСОБА_1 на праві власності.
В статті 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені).
Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
У відповідності до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
Частиною другою статті 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 та ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Як убачається з матеріалів справи, відповідачем порушено умови зазначеного кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту та процентів за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 01.12.2015 року загальний розмір заборгованості перед позивачем становить 344388,12 грн., з яких:
- заборгованість за кредитом - 162086,47 грн.;
- три відсотки річних - 4862,63 грн.
Під час розгляду судової справи, сторона відповідача не заперечувала щодо розрахунків наданих позивачем на підтвердження позовних вимог, які базувались на даних, виходячи з умов кредитного договору, інших доказів, які мали спростувати наведені позивачем розрахунки відповідачем не надано.
Крім того, слід зазначити, що згідно з ч. 2 ст. 1056 Цивільного кодексу України, відповідач мав право відмовитися від одержання кредиту частково або в повному обсязі, повідомивши про це кредитодавця, проте цим правом він не скористався, отже, оцінюючи всі фінансові ризики, відповідач не відмовився від отримання кредитних коштів.
Згідно ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону.
Таким чином, оцінюючи всі зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу від імені боржникає обґрунтованими та підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути 4823,00 гривень судового збору за вимоги майнового та немайнового характеру..
Враховуючи наведене та керуючись Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.ст. 525, 526, 610, 625, 611, 638, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 31, 58, 60, 88, 208-210, 212-215, 218, 224-226, 232-233, 294Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу від імені боржника - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4823 (чотири тисячі вісімсот двадцять три) грн. 00 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.