Справа 237/1217/14-ц
Номер провадження 2/237/67/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 року м. Курахове

Марїнський районний суд Донецької області у складі:

судді Ліпчанського С. М.

при секретарі Готовщиковій Т. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Марїнського районного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення матеріальної шкоди у розмірі 42 116,78 грн. та моральної шкоди в розмірі 50 000 грн., спричинених злочином.

Позовні вимоги мотивовані тим, що злочинними діями відповідачів, позивачу завдано тілесні ушкодження, що спричинило матеріальну шкоду у вигляді витрат на лікування у сумі 42 116,78 грн. та моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 50 000 грн.

Ухвалою Марїнського районного суду Донецької області від 28.02.2014 року розєднано позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, заподіяної злочином. Виділено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, заподіяної злочином в самостійне провадження.

Відповідно до Постанови пленуму Верховного суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди № 6 від 27.03.1992 року. Роз'яснити судам, що шкода, заподіяна кількома особами,

відшкодовується кожною з них в частині, заподіяної нею (в порядку

часткової відповідальності). Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли

неподільну шкоду взаємопов'язаними, сукупними діями, або діями зєдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими.

Відповідно до ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд сум може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їх вини.

Оскільки, ухвалою суду вимогу солідарного стягнення з відповідачів було розділено на окремі провадження, то суд дійшов висновку про поділ позовних вимог та вважає, що позивач просить стягнути з ОСОБА_5 відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 21 058,39 грн. та моральної шкоди у розмірі 25 000 грн.

Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Вироком Марїнського районного суду Донецької області від 23.04.2014 року по справі 237/94/14 ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності по ст. 122 ч. 1 КК України на підставі ст. 6 ч. 1 п. г Закону України Про амністію в 2011 році. Кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_2 по ст. 122 ч. 1 КК України припинено. Таким чином, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, однак вона підпадає під Закон України Про амністію в 2011 році

Згідно мотивувальної частини постанови Марїнського районного суду Донецької області від 23.04.2014 року встановлено, що в потерпілої ОСОБА_1 в особистому користуванні знаходиться земельна ділянка по якій жителі села Луганське протоптали стежку. 01.11.2010 року близько 17 годин вона побачила як на її ділянці проводяться якісь роботи місцевими жителями. Вона вийшла до них та попросила припинити роботи на своїй ділянці. У відповідь вони стали її ображати, потім ОСОБА_2 завдала їй удару лопатой по нозі в ділянку коліна. Крім того їй завдала удару ОСОБА_3 в ділянку лівого запястя. Від нанесених ударів їй спричинено тілесні пошкодження середнього ступеня важкості.

Згідно виписки з історії хвороби № 803, 3522 ОСОБА_1 знаходилась на стаціонарному лікуванні з 05.11.2010 року по 08.04.2011 року. Стан пацієнтки змінився 01.11.2010 року на фоні значної для пацієнтки стресової ситуації побутового характеру. Була госпіталізована в № 11 ОМСР з діагнозом: розлад адаптації з пролонгованою тривожно-депресивною реакцією, параноїчним включенням.

Позивачем надано до матеріалів справи квитанції з аптек, які підтверджують, витрати на лікування у розмірі 42 116,78 грн.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача стягненню підлягає документально доведена шкода в сумі 21 058,39

Згідно з ч.2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обовязковому зясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями ( бездіяльністю) вони заподіяні, з чого виходить позивач про оцінці заподіяної йому шкоди.

Суд погоджується з твердженням позивачки, про те, що їй була спричинена моральна шкода та погоджується з з встановленою позивачем шкодою у розмірі 25 000 грн., яку належить стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди спричиненої злочином задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 суму матеріальної шкоди у вигляді витрат на лікування у розмірі 21 058 (двадцять одна тисяча пятдесят вісім) гривень 39 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 суму моральної шкоди в розмірі 25 000 (двадцять пять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 460 (чотириста шістдесят) гривень 58 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Марїнський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 04.04.2016