АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3197/16 Справа № 199/8339/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Руденко В. В. Доповідач - Куценко Т.Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

13 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Волошина М.П., Демченко Е.Л.

при секретарі - Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради про усунення перешкод у користуванні водою, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 у жовтні 2015 року звернулася до суду з позовом про усунення перешкод користування водою шляхом зобов'язання відповідача не перекривати вентиль водопостачання на частину домоволодіння АДРЕСА_1, яка їй належить, посилаючись на порушення відповідачем її прав власника майна /а.с.2-3/.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено, шляхом усунення перешкод позивачу в користуванні водою шляхом зобов'язання відповідача відкриття водопровідного вентиля та заборонення його перекриття у майбутньому у водорозбірній колонці, яка постачає воду на частину домоволодіння АДРЕСА_1, яким фактично користується та є власником позивач. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат /а.с.73-75/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, та рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права /а.с.77-80/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ст.ст.10,11,60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 27.06.2008 року №190 Про затвердження Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України за стан внутрішньобудинкових водопровідних і каналізаційних мереж є відповідальними підприємства та організації, у яких вони перебувають на балансі.

Відповідно п.2.1. вказаних правил договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України "Про питну воду та питне водопостачання" та "Про житлово-комунальні послуги".

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2007 р. «Про затвердження Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» (пункт 9 розділу Порядок обліку та оплати послуг) у квартирі (приватному будинку) роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача.

Нормами т..7 ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання» встановлено, що держава гарантує захист прав споживачів у сфері питної води та питного водопостачання шляхом забезпечення кожної людини питною водою нормативної якості в межах науково обґрунтованих нормативів питного водопостачання залежно від району та умов проживання.

Згідно ч.3 ст.16 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв на проведення ремонтних і профілактичних робіт за графіком, між опалювальний період для систем опалення, рішення про початок та закінчення якого приймається виконавчими органами відповідних місцевих рад, ліквідацію наслідків аварій або дії обставин непереборної сили.

Положеннями ч. 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 Цивільного кодексу України права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Також статтями 64, 68 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що позивач є власником 38/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 з господарчими будівлями та спорудами на підставі договору купівлі-продажу від 02 грудня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кот Б.А. та зареєстровано в реєстрі за № 2072. Власником іншої частини домоволодіння є відповідач по справі. На території вищевказаного домоволодіння розташована водорозбірна колонка, яка постачає воду як на частину домоволодіння належну позивачу, так і на частину домоволодіння належну відповідачу та має водопровідні вентелі.

Колишній власник даної частини домоволодіння - ОСОБА_5 уклала з КП «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради договір про надання населенню приватного сектору послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення № 02. Також був встановлений лічильник води, що підтверджується актом допуску в експлуатацію лічильника холодної/гарячої води.

Відповідно до наданих сторонами доказів та пояснень судом встановлено, що відповідач дійсно перекриває водопровідний вентиль у водорозбірній колонці, яким фактично користується та є власником позивач, у зв'язку з тим, що вважає, що остання не має права на його користування, що також не заперечується відповідачем в апеляційній скарзі. Дані дії відповідач обґрунтовує тим, що колонка та трубопроводи були встановлені за його кошти, проте в матеріалах справи відсутні будь-які докази в розумінні ст. 60 ЦПК України на підтвердження даних обставин.

Між тим, встановлено, що розробкою проекту підключення будинку до міської мережі водопроводу здійснювалось колишньої власницею будинку по АДРЕСА_1 - ОСОБА_6 в 1960 році. Крім того, земельні ділянка під домоволодінням знаходиться у спільному користуванні сторін.

Встановивши зазначені обставини з урахуванням зібраних доказів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 шляхом усунення перешкод в користуванні комунальними послугами та відновлення відповідачем водопостачання на частину домоволодіння, яким фактично користується та є власником позивач.

Посилання відповідача в своїй апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції при розгляді даної справи не було досліджено всіх обставин по справі, оскільки ухвалюючи рішення керувався лише доводами позивача у зв'язку з чим не в повному обсязі судом було з'ясовано обставини, що мають значення по справі, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів, незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Разом з тим, обставини на які відповідач посилається у своїй апеляційній скарзі не можуть бути прийняті до уваги, оскільки суду не було надано будь-яких доказів в розумінні ст.ст. 57-61 ЦПК України, які би підтверджувала наведені твердження в скарзі.

Посилання відповідача на те, що позивач фактично користується водою за його рахунок, оскільки грошові кошти на обладнання будинку водопостачанням вона не сплатила не дає жодних законних підстав для усунення позивача від постачання води на її частину домоволодіння, оскільки випадки відключення від водопостачання передбаченні ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання», ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України та входять до компетенції відповідних органів.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегії суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Волошин М.П.

Демченко Е.Л.