Справа №265/6830/15-ц
Провадження №2/265/171/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді - Щербіна А.В., при секретарі судового засідання - Себко Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради, в інтересах малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Маріупольська місцева прокуратура №2 Донецької області, комунальний заклад «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області, Орджонікідзевський районний центр для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2015 року позивач Орган опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради, в інтересах малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Маріупольська місцева прокуратура №2 Донецької області, комунальний заклад «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Цент опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області, Орджонікідзевський районний центр для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обгрунтування позову, з урахуванням уточнень від 25.12.2015 року зазначив, що відповідно до свідоцтва про народження малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 є його матір'ю. Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 23.06.2015 № 4 виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області відомості про батька в свідоцтві про народження ОСОБА_2, записані відповідно до частини першої ст.135 Сімейного кодексу України. Відповідач ОСОБА_3 відмовилась забрати дитину з пологового будинку, про що, комунальним закладом «Пологовий будинок №2 м. Маріуполя» 16.02.2015 був складений акт про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров'я. Відповідно до листа Орджонікідзевського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 05.06.2015 №01-13-383 спеціаліст-психолог надавав жінці індивідуальну психологічну консультацію, з метою зміни намірів щодо дитини та збереження біологічної родини, але жінка не змінила власних намірів і покинула новонароджену дитину в пологовому будинку. З 16.07.2015 малолітній ОСОБА_2 був переведений до комунального закладу Маріупольський дитячій будинок змішаного типу «Центр опіки» дія дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області, де і знаходиться по теперішній. Рішенням колегії Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 25.02.2015 №31 «Про державну реєстрацію народження малолітнього ОСОБА_2, покинутого в пологовому будинку», малолітній ОСОБА_2 був зареєстрований в Орджонікідзевському відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій (свідоцтво про народження Серія НОМЕР_1). Рішенням колегії Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ряди від 24.06.2015 №145 «Про надання ОСОБА_2 статусу дитини, позбавленої батьківського піклування», малолітньому надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. Рішенням колегії Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 22.07.2015 №166 «Про влаштування ОСОБА_2 на повне державне забезпечення», малолітній влаштований до державного закладу на повне державне забезпечення. Відповідач ОСОБА_3, покинувши сина у «Пологовому будинку №2 м.Маріуполя», жодного разу його ніде не відвідувала, не цікавилась його життям та розвитком. Вважаючи таку поведінку ОСОБА_3, як матері, по відношенню до дитини безвідповідальною, посилаючись, зокрема на ст.ст.150, 152, 155, 164 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), просив суд: позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав стосовно малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку, на утримання малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь опікуна або державної установи, куди буде влаштована дитина.

Письмових заперечень проти позову від ОСОБА_3 до суду не надходило.

11.01.2016 року, від представника позивача Ралюк Я.П., що діє на підставі довіреності, надійшла заява про залишення позовних вимог в частині стягнення аліментів з Відповідача без розгляду.

В судовому засіданні, представник позивача Ралюк Я.П., що діє на підставі довіреності, позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3, в судовому засіданні, проти задоволення позовних вимог в частині позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не заперечувала. Зазначила, що дитину в пологовому будинку покинула добровільно, не збирається її забирати до себе та займатися її вихованням, оскільки не має матеріальних можливостей для утримання двох дітей одночасно. Вважала, що дитині буде краще, якщо її позбавлять батьківських прав.

Прокурор Кулік А.В., в судовому засіданні зазначила, що позов підлягає задоволенню.

Представник третьої особи Орджонікідзевського районного центру для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради Солонська І.Г., в судовому засіданні також зазначила, що позов підлягає задоволенню.

Представники комунального закладу «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Цент опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області, в судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про місце, день та час розгляду справи, були повідомлені належним чином. У зв'язку з цим, суд вважає, що вказані представники не з'явилися до судового засідання без поважних причин та їх неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та пояснення відповідача, пояснення прокурора та представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є матір'ю малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 від 23.06.2015 року. Відомості про батька в свідоцтві про народження відсутні.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 23.06.2015 № 4 виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області відомості про батька в свідоцтві про народження малолітнього ОСОБА_2, записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст.143 СК України, мати, батько дитини, які перебувають у шлюбі, зобов'язані забрати дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я. Мати, яка не перебуває у шлюбі, зобов'язана забрати дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я.

Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 16.02.2015 року, яка була складена в пологовому будинку, остання відмовляється забрати свою дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з пологового будинку №2 м.Маріуполя, у зв'язку з тяжким фінансовим становищем.

За наслідками вказаної заяви, комунальним закладом «Пологовий будинок №2 м.Маріуполя» 16.02.2015 був складений акт про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров'я.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердила, що вказану заяву вона написала добровільно.

Відповідно до ст.144 СК України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Невиконання цього обов'язку є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

З матеріалів справи вбачається, і проти цього відповідач не заперечувала, що реєстрація народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану була проведена на підставі рішенням колегії Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 25.02.2015 №31 «Про державну реєстрацію народження малолітнього ОСОБА_2, покинутого в пологовому будинку».

Положення Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яку Україна ратифікувала 27.02.1991 р. та положення якої набули чинності для України 27.09.1991 р., передбачають, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (стаття 27).

Частина 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням колегії Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ряди від 24.06.2015 №145, малолітньому ОСОБА_2 було надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. А згідно рішення колегії Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 22.07.2015 №166, малолітній ОСОБА_2 був влаштований до державного закладу на повне державне забезпечення.

Відповідач ОСОБА_3, в судовому засіданні, проти того, що її син ОСОБА_2 є дитиною позбавленою батьківського піклування та перебуває на повному державному забезпеченні не заперечувала.

Пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснює. що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Таким чином, суд вважає, що відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, діє всупереч інтересам та потребам свого малолітнього сина, що на думку суду є неприпустимим.

Згідно зі ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, а ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Частина 1 ст.164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно її малолітнього сина є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 209, 213-215, 218, 223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради, в інтересах малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Маріупольська місцева прокуратура №2 Донецької області, комунальний заклад «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області, Орджонікідзевський районний центр для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

2. Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

4. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В. Щербіна