Справа №731/658/15-ц
Провадження №2/731/13/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2016 року Варвинський районний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді МОЦЬОРА О.В.,

за участю секретаря Трохименко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Варвинської селищної ради Варвинського району Чернігівської області, Варвинської районної державної адміністрації Чернігівської області, Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області, третя особа - відділ Держгеокадастру у Варвинському районі, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

30 листопада 2015 року до суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Варвинської селищної ради Варвинського району Чернігівської області, Варвинської районної державної адміністрації Чернігівської області, Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області, третя особа - відділ Держгеокадастру у Варвинському районі, яким, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 4,5 умовних кадастрових гектари в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 та зобов'язати Головне управління Держгеокадастру в Чернігівській області виділити їй у власність земельну ділянку із земель запасу, які знаходяться на території Варвинської селищної ради.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно заповіту ОСОБА_2 від 19 грудня 1994 року вона є спадкоємцем всього її майна на випадок її смерті. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла. Спадщину після смерті ОСОБА_2 вона прийняла та отримала свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та на майновий пай. Про наявність іншого спадкового майна вона не знала. У вересні 2015 року їй стало відомо, що померлий ОСОБА_3, що доводився ОСОБА_2 чоловіком, за життя мав право на земельну частку (пай) з земель, які розпайовували в КСП «Україна». Таким чином, ОСОБА_2, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка, успадкувала також і вищезазначений пай, а, отже, останній входить до спадкової маси після її смерті.

До початку судового розгляду позивач подала заяви про проведення судового розгляду без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 40, 109).

Представник відповідача - Варвинської селищної ради Варвинського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився. Від селищного голови надійшли заяви про розгляд справи без участі представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с. 34, 80, 106).

Представник відповідача - Варвинської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не з'явився. Від голови Варвинської районної державної адміністрації надійшли заяви про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с. 37, 65, 108).

Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області, за довіреністю (а.с. 111) Матухно В.В. в судове засідання не з'явився, до початку судового розгляду подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог з урахуванням уточнених позовних вимог не заперечує (а.с. 110).

Третя особа - відділ Держгеокадастру у Варвинському районі, свого представника в судове засідання не направив. Від начальника відділу надійшла заява про розгляд справи без участі представника відділу Держгеокадастру у Варвинському районі, проти уточнених позовних вимог не заперечують (а.с. 64).

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав.

14 липня 1994 року на підставі рішення Варвинської селищної ради народних депутатів 1-ї сесії 22-го скликання колективному сільськогосподарському підприємству «Україна» було видано державний акт на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2, згідно якого передано в колективну власність 2598,7 га землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 13).

До акту додавався список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, де під номером 465 зазначений ОСОБА_5 (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, що підтверджується довідкою та свідоцтвом про смерть (а.с.14,69). Місцем смерті ОСОБА_3 зазначено с.м.т. Варва Варвинського району Чернігівської області.

Як вбачається з довідки відділу Держгеокадастру у Варвинському районі Чернігівської області від 04 листопада 2015 року, за даними Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) власників земельних часток (паїв) на території Варвинської селищної ради сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім'я ОСОБА_3 не виготовлявся (а.с. 8). Вартість земельної ділянки (паю) становить 100 906,12 грн. Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 4,5 га.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Крім того, статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-ІV визначено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Аналізуючи наведені правові норми, правовідносини та обставини справи, суд приходить до висновку про наявність у ОСОБА_3 права на земельну частку (пай) в складі земель колективного сільськогосподарського підприємства «Україна», оскільки на час видачі державного акту на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2 від 14 липня 1994 року він був пенсіонером, який раніше працював в КСП «Україна» і залишався членом зазначеного підприємства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, хоча в зв'язку зі смертю він і не встиг в подальшому отримати відповідний сертифікат.

Згідно матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3, спадщину після смерті останнього прийняла його дружина - ОСОБА_2, що підтверджується заявою про прийняття спадщини (а.с. 68), свідоцтвом про право на спадщину за законом на ? частку автомобіля (а.с. 73) та свідоцтвом про право на спадщину за законом на ? частку житлового будинку з належною часткою надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 76).

19 грудня 1994 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Варвинської державної нотаріальної контори Зеленською Н.М., зареєстрований в реєстрі за №2305, яким все своє майно заповідала ОСОБА_1 (а.с. 85).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла (а.с. 15, 84). Місцем смерті ОСОБА_2 зазначено с.м.т. Варва Варвинського району Чернігівської області.

10 січня 2000 року спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 прийняла ОСОБА_1 (а.с. 82).

16 лютого 2000 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 89), а 27 грудня 2007 року - свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майновий пай в загальному пайовому фонді КСП «Україна» (а.с. 91).

Виходячи зі змісту ст. 5 ЦК України до правовідносин застосовується те законодавство, яке діяло на час їх виникнення.

Зважаючи на те, що смерть спадкодавців ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відбулась у 1994 та 1999 році, суд вважає за необхідне керуватись матеріальними нормами ЦК УРСР в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин.

Так, ст. 524 ЦК УРСР визначає можливість спадкоємства за законом і за заповітом, та вказує, що спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Часом відкриття спадщини відповідно до ст. 525 ЦК УРСР визнається день смерті спадкодавця, а місцем згідно ст. 526 ЦК УРСР - останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Згідно ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14 лютого 1992 року N 2114-XII пай може успадковуватись відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Зі змісту цієї норми вбачається, що спадкоємець приймає (або не приймає) спадщину в повному обсязі.

Таким чином, право на земельну частку (пай), яке належало за життя померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3, було успадковане в складі всієї спадкової маси його дружиною ОСОБА_2, а після смерті останньої - ОСОБА_1.

Згідно ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

З 1 січня 2013 року розпорядником земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Чернігівської області є Головне управління Держземагентства у Чернігівській області.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" при неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Згідно земельно-облікових документів та річного звіту форми №6-зем «Про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями» на території Варвинської селищної ради нараховується 530,00 га орних земель державної власності (а.с. 8).

Таким чином, у Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області є можливість виділити ОСОБА_1 у власність земельну ділянку із земель запасу, які знаходяться на території Варвинської селищної ради Варвинського району Чернігівської області.

Статтями 15, 16, 20 ЦК України передбачено право особи на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення.

Сертифікат на право на земельну частку (пай) та державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_3 не може бути видано, оскільки згідно п. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР та ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не приймати її.

Позивач ОСОБА_1 виявила свою волю на прийняття спадщини шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно.

Інших спадкоємців за заповітом та спадкоємців, що мають право на обов'язкову частку в спадщині, немає.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідачі не заперечують проти визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Зважаючи на наведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 524, 525, 529, 548 ЦК Української РСР, ст.ст. 15, 16, 20, 328, 1268 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовом ОСОБА_1 до Варвинської селищної ради Варвинського району Чернігівської області, Варвинської районної державної адміністрації Чернігівської області, Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області, третя особа - відділ Держгеокадастру у Варвинському районі, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, право на земельну частку (пай) розміром 4,5 умовних кадастрових гектари в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру в Чернігівській області виділити ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 4,5 умовних кадастрових гектари із земель запасу, які знаходяться на території Варвинської селищної ради Варвинського району Чернігівської області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Моцьор