Справа №565/997/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2016 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Ковбасюк А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м.Кузнецовськ Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

14 липня 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зазначивши, що одруження сторін виявилося невдалим, їх спільне життя не склалося. Згідно з доводами позивачки відповідач всупереч вимог ст.55 СК України проявляє неповагу до сімї, не бажає створювати сімейні відносини на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. ОСОБА_1 вказала, що на ґрунті сімейно-побутових проблем та протилежних поглядів на сімейне життя у неї розвинулась неприязнь і зникли почуття любові та поваги до ОСОБА_2 За таких обставин, позивачка вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейно-шлюбні відносини із відповідачем немає і їх шлюб необхідно розірвати.

У судове засідання сторони не з'явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені судом про час, дату і місце розгляду даної справи. 05 серпня 2016 року від ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в суд надійшли письмові заяви про розгляд справи без їх участі.

Окрім цього, зі змісту вказаної письмової заяви позивачки від 05 серпня 2016 року слідує, що ОСОБА_1 повністю підтримує вказані позовні вимоги про розірвання шлюбу. При цьому позивачка зазначила, що причиною розірвання шлюбу є розбіжність характерів подружжя і примирення із відповідачем не наступило. Згідно з доводами ОСОБА_1 спору щодо визначення місця проживання малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в неї із ОСОБА_2 немає.

Відповідач повністю визнав позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, про що зазначив у письмовій заяві від 05 серпня 2016 року. При цьому ОСОБА_2 підтвердив відсутність взаєморозуміння сторін через протилежність характерів і вказав, що примирення між ним і позивачкою не наступило. Відповідач також зазначив про відсутність в нього спору із позивачкою щодо визначення місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнання відповідачем позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу в даному випадку не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України підлягає прийняттю.

Враховуючи зазначені письмові заяви сторін від 05 серпня 2016 року, суд дослідив і оцінив у сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, та прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Зазначений висновок суду ґрунтується на наступних підставах.

17 лютого 2012 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 уклали між собою шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, про що 17 лютого 2012 року зроблено актовий запис за №21. Наведений факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ №075426, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 17 лютого 2012 року.

Із свідоцтва про народження серії 1-ГЮ №153243, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 20 березня 2012 року (відповідний актовий запис за №139 від 20 березня 2012 року), слідує, що 10 березня 2012 року у сторін народився син ОСОБА_3, який на момент розгляду справи є малолітнім. Згідно з довідкою ЖЕД №3 Кузнецовського міського комунального підприємства №6319 від 26 липня 2016 року малолітня дитина сторін, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом із своєю матір'ю - ОСОБА_1 у квартирі №2 будинку №24 по мікрорайону Перемоги в м.Вараш (раніше - м.Кузнецовськ) Рівненської області.

Із змісту позовної заяви ОСОБА_1 і письмових заяв сторін від 05 серпня 2016 року судом встановлено, що сторони мають протилежні погляди на життя, побут, права та обов'язки подружжя. Між ними відсутнє взаєморозуміння та почуття поваги. Примирення ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не наступило. Сторони не бажають відновити сімейно-шлюбні відносини і вважають неможливим збереження цього шлюбу. Спір щодо визначення місця проживання малолітньої дитини між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - відсутній.

Згідно з вимогами, передбаченими ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, а також зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, з наведених підстав, суд вирішив розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_1, оскільки докази справи свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам обох сторін.

Враховуючи наведене, керуючись ч.1 ст.24, ч.ч.1, 4 ст.55, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.112 СК України, ст.ст.4, 60, ч.1 ст.61, ч.1 ст.88, ч.4 ст.174, ч.3 ст.208, ч.ч.1, 2 ст.209, ст.ст.212-215, ч.1 ст.218, ч.3 ст.222, ч.1 ст.223, ч.1 ст.294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити повністю.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_1, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 17 лютого 2012 року, актовий запис за №21 від 17 лютого 2012 року, - розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одної) гривні 20 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя О.І.Горегляд