ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2248/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2016 р. суддя Дарницького районного суду м.Києва Вовк Є.І., вивчивши матеріали за позовом Органу опіки та піклування Лохвицької районної державної адміністрації Полтавської області до ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав стосовно сина ОСОБА_3., передавши дитину органу опіки та піклування та стягнення аліментів у частці від доходу батька на користь установи чи опікуна, де буде виховуватись дитина, треті особи: Служба у справах дітей Лохвицької районної державної адміністрації Полтавської області, Орган опіки та піклування Гирявоісківецька сільська рада Полтавської області,

Встановив:

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з вказаним позовом до відповідача в порядку цивільного судочинства.

Вказану заяву було подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, а саме: не вказано поштових індексів позивача та відповідача; зміст вказаних позовних вимог викладено не конкретно; відсутнє обгрунтування щодо позбавлення батьківських прав стосовно ОСОБА_3. - згідно з цією позовною вимогою, при цьому, таке обгрунтування міститься щодо позбавлення батьківських прав стосовно ОСОБА_3; відсутнє обгрунтування та зазначення доказів щодо розміру та способу (у частці від доходу батька) стягнення аліментів; відсутнє обгрунтування щодо звернення до суду з цим позовом Органу опіки та піклування Лохвицької районної державної адміністрації Полтавської області в контексті посилання в ньому на місце навчання та проживання вказаної дитини на території відповідної юрисдикції Органу опіки та піклування - Гирявоісківецької сільської ради Полтавської області.

Враховуючи викладене, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва було вирішено залишити без руху позовну заяву з наданням строку для виправлення недоліків - 5 днів, копію якої позивач отримав 13.06.2016 року.

Проте, недоліки позову були усунуті не у повному обсязі.

Так, до Дарницького районного суду м.Києва надійшла заява про усунення недоліків від позивача на одному аркуші та позовна заява в новій редакції від 17.06.2016 року лише в одному примірнику всупереч вимогам ч.1 ст.120 ЦПК України, що підтверджується актом.

Крім того, щодо не надання для відповідача копій вказаних додатків, то заявником не враховано, що відповідно до положень ст.120 ЦПК України - позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

При цьому, позивачем не враховано, що не надання вказаних додатків здійснено без врахування і принципу змагальності сторін (ст.10 ЦПК України), якому кореспондує необхідність здійснення пропозиції відповідачу подати в зазначений строк (в ухвалі про відкриття провадження) письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обгрунтовуються, що передбачено п.5) частиною 5 ст.122 ЦПК України.

Крім того, відсутнє обгрунтування щодо звернення до суду з цим позовом Органу опіки та піклування Лохвицької районної державної адміністрації Полтавської області в контексті посилання в ньому на місце навчання та проживання вказаної дитини на території відповідної юрисдикції Органу опіки та піклування - Гирявоісківецької сільської ради Полтавської області (зокрема в контексті вимог ст.165 СК України, щодо визначення суб"єкту, уповноваженого на звернення з цим позовом ).

Судом також враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «ОСОБА_4 проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані висновки не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

При цьому з положень ч.2 ст.121 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до положень ч.5 ст.121 ЦПК України - повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, вважаю, що відповідно до ст.121 ЦПК України заяву належить повернути.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

Ухвалив:

Повернути позов Лохвицької районної державної адміністрації Полтавської області.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя: