Провадження № 2/643/700/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2016 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Ференчук О.В.

при секретарі - Петровій О.С..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкові цивільну справу за позовом

ОСОБА_1, в інтнресах якого діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення в квартиру і по зустрічному позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом, в якому просить з урахуванням уточнених позовних вимог усунути йому перешкоди у користуванні квартирою № 95 в будинку № 185/93 по вул. Салтівське шосе в м. Харкові шляхом вселення його самого та члені його сім'ї - ОСОБА_6 , неповнолітніх - ОСОБА_7, ОСОБА_8 в зазначену квартиру. Обгрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що він є власником на праві спільної власності 1/6 частиною квартири АДРЕСА_1. Але вимушений проживати в орендованій квартирі, тому як відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_3 першкоджають йому користуватися квартирою.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала і подала зустрічний позов, в якому просить визнати ОСОБА_1, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловою площею в спірній квартирі зі зняттям останніх з реєстрації у квартирі. Вказала, що вона є співласником квартири АДРЕСА_2. В квартирі зареєстровані 4 особи - ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_1 Відповідачі ОСОБА_11 та ОСОБА_1 в квартирі не проживають з 1997 року без поважних на то причин, матеріальної допомоги на ремонт квартири не надавали, а тому вони втратили право користування житловою площею в спірній квартирі, оскільки не проживають в квартирі тривалий термін без поважних на то причин.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 за основним позовом заявлені вимоги підтримала, проти зустрічного позову заперечувала.

Відповідач за основним позовом ОСОБА_3 заявлені вимоги не визнав. Як третя особа за зустрічним позов, наполягав на задоволенні зустрічного позову.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_5 до суду не прибула, про час та місце судового засідання повідомлялася налижним чином.

В судовому засіданні встановлене наступне.

Спірною є квартира АДРЕСА_3, яка приватизована.

На підставі Свідоцтва про право власності на житло від 22.03.1995 року, реєстраційний № 5-95-40942, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, квартира АДРЕСА_4 на праві спільної власності належить: ОСОБА_12, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_13, ОСОБА_14 (а.с.33)

На теперішній час в квартирі зареєстровані: ОСОБА_4 (співвласник квартири), неповнолітній ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 (співвласник квартири), ОСОБА_15 (позивач за первинними позовом) (а.с.10)

Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втраачає право користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником

Позивачка за зустрічним позовом стверджує, що відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_5 не проживають в спірній квартирі з 1997 року, і тому мають бути позбавлені права проживання в ній.

Але суд не приймає її твердження.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦКПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачка не надала суду ніяких належних доказів того, що у 2005 році при поселенні в квартиру відповідач ОСОБА_1 порушив її право власності, а також того, що відповідач втратив право користування квартирою і продовжує порушувати право власності позивачки на квартиру, та до того ж не проживає в спірній квартирі більш шести місяців без поважних на то причин.

Той факт, що між сторонами виник спір з приводу користування житловою площею в спірній квартири, підтверджується і позовними заявами кожної сторони, з яких вбачається, що ОСОБА_3 перестала допускати ОСОБА_1 до квартири і він з цього приводу став звертатися до відповідних органів з заявами про поновлення його права, яке було порушене ОСОБА_3

Відповідно до довідки, наданої начальником Московського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області № 07/8998 від 03.03.2015 року, ОСОБА_1 звертався із заявою про перешкоджання ОСОБА_3 в проживанні ним в ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).

Позивач за зустрічним позовом просить визнати втратившою право користуватися спірною квартирою ОСОБА_5, яка також є співвласником цієї квартири, а тому суд відмовляє в задоволенні зустрічного позову і у вказаній частині.

Таким чином суду вважає, що позов ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

З урахуванням наведеного суд частково задовольняє основний позов в частині усунення ОСОБА_1 перешкод в користування спірною квартирою, шляхом його вселення до квартири.

В той час суд відмовляє в задоволенні основновного позову в частині вселення ОСОБА_6, неповнолітніх - ОСОБА_7, ОСОБА_8 в зазначену квартиру.

Відповідно до 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Статтею ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Належних доказів щодо прав власності на спірну квартиру позивач за основним позовом ОСОБА_1 суду не надав.

Керуючись ст. ст. 11, 60, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 71, 72 ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення в квартиру - задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні квартирою № 95 в будинку № 155/93 по вул. Салтівське шосе в м. Харкові шляхом вселення його до вказаної квартири.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею, відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області особами яки брали участь в судовому засіданні протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду, а особами яки не брали участь в судовому засіданні протягом того ж строку з дня отримання копії рішення суду.

Суддя О.В. Ференчук