АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/3333/16 Головуючий 1 інст. Король Т.В.
Справа № 617/1544/15-ц Доповідач Кірсанова Л.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Кірсанової Л.І.

суддів: Гуцал Л. В., Трішкової І.Ю.

за участю секретаря - Сотнікової А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 13 жовтня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію «ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2015 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» звернулась у суд із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що 01 вересня 2008 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_1 було надано кредитні грошові кошти у розмірі 85 000 грн. 00 коп. строком по 31 серпня 2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,9 % річних. Погашення кредиту, нарахованих відсотків та комісії повинно відбуватись щомісячно, відповідно до графіку погашення. Свої зобовязання банк перед ОСОБА_1 виконав у повному обсязі. Відповідач свої зобовязання не виконує, станом на 03 липня 2015 року виникла заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті відсотків та сплаті пені в розмірі 131 982 грн. 31 коп. Крім того, відповідно до укладеного договору іпотеки від 01 вересня 2008 року ОСОБА_2 зобовязалася відповідати перед Банком за належне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобовязань. Тому позивач звернувся до суду і просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь суму заборгованості в розмірі 131 982 грн. 31 коп. та в рахунок погашення заборгованості накласти стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 13 жовтня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором від 01 вересня 2008 року в сумі 131 982 грн. 31 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з вказаним заочним рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, просить змінити рішення районного суду в частині стягнення солідарно з нього та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» суми основної заборгованості та пені та стягнути суму основної заборгованості за кредитом в розмірі 32612, 21 грн. та пені за прострочення сплати відсотків та строків повернення кредиту в розмірі 3248,48 грн. В іншій частині позовних вимог рішення залишити без змін.

В обгрунтування апеляційної скарги посилається на незаконність та необгрунтованість рішення суду, неповне з»ясування судом обставин по справі. Вказує на те, що до січня 2014 року відповідач виконував свої зобов'язання в повному обсязі, але позивач з незрозумілих причин зараховував суми погашення з березня 2009 року по грудень 2011 року, квітень 2012 року, червень - липень 2012 року, з червня 2013 по жовтень 2013 року, грудень 2013 року - січень 2014 року не на погашення тіла кредиту, що є безпосереднім порушенням умов кредитного договору. Наводить свій розрахунок пені, вважає що загальна сума пені за прострочення сплати відсотків визначених цим Договором та комісій, а також прострочення строків повернення кредиту складає 3248, 48 грн. Отже сума заборгованості перед позивачем складає: основний борг (в т.ч. відсотки та тіло кредиту) 32612 21 грн., пеня за прострочення сплати відсотків та строків повернення кредиту складає 3248, 48 грн.

Позивач ПАТ «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію «ПАТ КБ «Надра» вказане рішення не оскаржив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства.

Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

З матеріалів справи вбачається, що 01 вересня 2008 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 6/5/04/2008/980-К/377, відповідно до якого ОСОБА_1 було надано кредитні грошові кошти у розмірі 85 000 грн. 00 коп. строком по 31 серпня 2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,9 % річних. Погашення кредиту, нарахованих відсотків та комісії повинно відбуватись щомісячно, відповідно до графіку погашення (а.с.12-18).

З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором від 01 вересня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки, за яким остання зобовязалася відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_1 своїх зобовязань, відповідно до договору щодо повернення наданого кредиту, сплати процентів та інших платежів, передбачених договором, на умовах та порядку, передбачених договором (а.с. 20-21).

ОСОБА_1 свої зобовязання відповідно до укладеного кредитного договору не виконав, тому виникла заборгованість по кредиту, відсотках та пені у розмірі 131 982 грн. 31 коп., яка відповідно до розрахунку складається з: 74 553 грн. 65 коп. заборгованість по кредиту, 26 185 грн. 79 коп. заборгованість по відсоткам, 31 242 грн. 87 коп. пеня (а.с. 24-26).

Пунктом 4.1.2.2 кредитного договору передбачено, що у випадку прострочення виконання зобовязання у відношенні повернення Кредиту у строк, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування Кредитом або його частини у розмірі 41, 8 % річних виходячи з фактичної кількості днів у розрахунковому місяці, рік дорівнює 360 дням.

Судова колегія вважає не обґрунтованими посилання ОСОБА_1 та його представника, що до січня 2014 року відповідач виконував свої зобов'язання в повному обсязі, але позивач з незрозумілих причин зараховував суми погашення з березня 2009 року по грудень 2011 року, квітень 2012 року, червень - липень 2012 року, з червня 2013 по жовтень 2013 року, грудень 2013 року - січень 2014 року не на погашення тіла кредиту, що є безпосереднім порушенням умов кредитного договору.

З матеріалів справи та наданих відповідачем копій квитанцій про оплату сум за кредитом та заборгованості вбачається наступне.

Наявні в матеріалах цивільної справи квитанції, підтверджують та відповідають розрахунку заборгованості, від 03.07.2015 року, який наданий позивачем на підтвердження заборгованості за ОСОБА_1 по кредитному договору № 6/5/04/2008/980-К/377 від 01.09.2008 року.

Відповідно до умов первісного кредитного договору від 01.09.2008 року, ОСОБА_1 зобовязувався повертати Кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом згідно графіку, який є його невід'ємною частиною. Відсоткова ставка встановлена на рівні 20,9 %.

02 березня 2009 року, відповідно до графіку, ОСОБА_1, з метою належного виконання зобовязань, повинен був сплатити суму у розмірі 1949.24 гривень, але всупереч умовам договору, сплачував 200 гривень (а. с.173) та не 02.03.2009 року, як передбачено графіком, а 04.03.2009 року. Відповідно до п.4.1.2.2 Договору у випадку прострочення виконання зобов'язання у відношенні повернення кредиту у строк, обумовлений у п. 4.1.1 цього Договору, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування Кредитом або його частини (якщо зобовязання частково виконані Позичальником) у розмірі 41,8 % річних виходячи з фактичної кількості днів у розрахунковому місяці, рік дорівнює 360 дням.

Відповідно до умов Договору, визначених в п.п.9.1-9.2, у разі порушення Позичальником строків сплати відсотків/кредиту, Позичальник зобов'язаний сплатити на користь Банку пеню у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобовязань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У звязку з тим, що Позичальник порушив умови договору щодо строку сплати та розміру сплати заборгованості по кредиту, - з 02 березня 2009 року по 08 лютого 2010 року, відсотки за користування кредитом нараховувались у розмірі 41,8% річних.

09 лютого 2010 року, ОСОБА_1, уклав з Банком Додаткову угоду №1 до (первісного) кредитного договору № 6/5/04/2008/980-К/377 від 01.09.2008 року. На момент укладення Додаткового договору Боржник перебував у строковій заборгованості.

Предметом Додаткового договору, було встановлення розміру відсоткової ставки, за користування Кредитом, у розмірі 20.9 % відсотків річних.

Відповідно до п 2.8 Додаткового договору № 1, погашення заборгованості Позичальника за цим договором здійснюється у в наступній черговості:

1. Прострочена заборгованість за нарахованими відсотками;

2. Прострочена заборгованість за Кредитом;?

3. Нараховані відсотки, строк сплати яких ще не сплинув;

4. Строкова заборгованість за Кредитом;

5. Прострочена заборгованість за комісіями;

6. Комісія;

7. Неустойка.

Крім того, розмір щомісячної суми, необхідної для належного виконання зобовязань, не змінився. За умовами первісного кредитного договору, погашення кредиту та відсотків за його користування здійснювалось відповідно до графіку, а після укладення Додаткового договору, узгоджено, що Позичальник вносить черговий мінімальний платіж щомісячно першого числа поточного місяця (п. 1.1.1 Додаткової угоди).

Безпідставним є твердження відповідача, щодо недійсності умов первісного договору № 6/5/04/2008/980-К/377 від 01.09.2008 року після укладення Додаткової угоди №1. Додаткова угода № 1не скасовує сам Кредитний договір, а є його невід'ємною частиною.

Пеня розрахована Банком у відповідності до положень ч.2 ст. 258 ЦК України, згідно якої позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

На час звернення до суду, розрахунок заборгованості за пенею здійснений у відповідності до чинного законодавства, а саме за останній рік: з 03.07.2014р. - 02.07.2015 року.

Пеня розрахована Банком за формулою: СЗ х (стНБУ х 2) -н 100 -ь 360 х Днп

СЗ - сума заборгованості; стНБУ - облікова ставка Національного банку України; Днп - кількість днів прострочки; 100 - сто відсотків; 360 днів

Шляхом додавання розрахованих сум за кожним із періодів, пеня за кредитним договором становить - 31 242.87 гривні. Під час здійснення розрахунку заборгованості, уповноважені на це особи Банку, керувалися чинним законодавством України, кредитною політикою Банку та умовами кредитного договору.

Відповідно до ч.З ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшено за рішенням суду якщо він значно перевищує розмір збитків та при наявності інших обставин, маючих суттєве значення.

Згідно п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення ч. З ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями ст. ст. 1054, 1056-1 ЦК України, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

Істотними обставинами в розумінні ч. З ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Положення ст. 616 ЦК України передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може.

В зв»язку з наведеним, враховуючи істотні обставини, а саме важке матеріальне становище відповідачів відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання судова колегія зменшує розмір пені до 10000грн..

Виходячи з наведеного колегія суддів, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, визнає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення допустив невідповідність висновків суду обставинам справи, порушив норми матеріального та процесуального права, що згідно до ст. 309 ЦПК України є підставою для зміни рішення районного суду.

За таких обставин судова колегія задовольняє апеляційну скаргу ОСОБА_1 частково, рішення районного суду змінює в частині розміру стягнутої заборгованості за кредитним договором від 01 вересня 2015 року. В іншій частині вказане рішення залишено без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ч. 2 ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 13 жовтня 2015 року змінити в частині розміру стягнутої заборгованості за кредитним договором від 01 вересня 2015 року. Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» заборгованість по кредиту 74553,65 грн., заборгованість по відсоткам 26185, 79 грн.; пеню 10 000грн., а всього 110739,44 грн.

В іншій частині вказане рішення залишити без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ: СУДДІ: