Справа № 201/9256/16-ц
Провадження №2з/201/168/2016р.
У Х В А Л А

03 серпня 2016р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Ткаченко Н.В., розглянувши матеріали заяви представника Дніпропетровської міської ради про вжиття заходів забезпечення позовних вимог по цивільній справі за позовом Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_1 (третя особа - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради) про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.02.2015р.,

В С Т А Н О В И Л А:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 23.06.2016р. надійшла позовна заява Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_1 (третя особа - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради) про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.02.2015р.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 24.06.2016р. провадження у справі відкрито.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 02.07.2016р. заява Дніпропетровської міської ради про вжиття заходів забезпечення позову була повернута.

02.08.2016р. до суду повторно надійшла заява Дніпропетровської міської ради про вжиття заходів забезпечення позовних вимог, яка 03.08.2016р. була передана судді Ткаченко Н.В. В даній заяві представник позивача просив накласти арешт та заборону вчиняти будь-які дії будь-яким особам щодо нерухомого майна земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Дніпро (м. Дніпропетровськ), вул. Архітектора Дольніка ( вул. Шаумяна) в районі буд. № 3, кадастровий номер :03:326:0025, площею 0,0705га. В обґрунтування вимог, представник позивача посилався на те, що відповідач має можливість відчуження даної земельної ділянки, що в свою чергу ускладнить виконання в майбутньому рішення суду.

Ознайомившись із заявою представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову, вважаю за можливе в її задоволені відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до п.1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з заявлених позовних вимог, позивач просить скасувати свідоцтво про право власності на земельну ділянку, що розташована по вул. Архітектора Дольніка (вул. Шаумяна), в районі буд. № 3 в м. Дніпро ( м. Дніпропетровськ) та належить ОСОБА_1 та скасувати державну реєстрацію права власності на дану земельну ділянку за ОСОБА_1

В обґрунтування заявлених вимог про вжиття заходів забезпечення позову, представник позивача посилається на те, що право власності у ОСОБА_1 на земельну ділянку по вул.Архітектора Дольніка (вул. Шаумяна) в районі буд. № 3 виникло незаконно, оскільки в рішенні міської ради, на підставі якого зареєстровано право власності, відсутні відомості про передачу земельної ділянки у власність відповідачу. В подальшому, відповідач продав земельну ділянку ОСОБА_2, а остання подарувала її своїй доньці ОСОБА_3 Вважаючи незаконним набуття відповідачем права власності на земельну ділянку, позивач вважає, що несумлінні дії відповідача можуть призвести до відчуження нерухомого майна третім особам, а тому представник просила вжити заходи забезпечення позову.

З наявної в матеріалах цивільної справи Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інш. від 26.05.2016р. вбачається, що власником земельної ділянки по вул. Шаумяна (на сьогоднішній день найменування вулиці змінено на Архітектора Дольніка) в районі буд. № 3 є ОСОБА_3О.( а.с. № 14- 15).

Відповідно до 5.6.1. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом МЮУ № 74/5 від 15.12.1999р., арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а у разі потреби - в обмеженні права користування майном або його вилученні у боржника та передачі на зберігання іншим особам.

Таким чином, враховуючи, що земельна ділянка не належить відповідачу, а належить особі, яка не є стороною по даній цивільній справі, то вжиття заходів забезпечення може обмежити її право власності, набуття якого в рамках даної цивільної справи не оспорюється сторонами.

Крім того, відмовляючи в задоволені заяви про вжиття заходів забезпечення позову, також враховано той факт, що позивачем у позові заявлено вимоги лише про скасування свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації права власності, а тому вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту та заборони вчинення дій, спрямованих на відчуження земельної ділянки, не є співмірною вимогою по відношенню до позовних вимог, адже вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння позивачем не заявлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст.ст. 151, 153, 210, 293 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И Л А :

В задоволені заяви представника Дніпропетровської міської ради про вжиття заходів забезпечення позовних вимог по цивільній справі за позовом Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_1 (третя особа - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради) про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.02.2015р. відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пяти днів через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Ткаченко Н.В.