Провадження № 2/761/6019/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарях Савенко О.І., Кривошиї Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства сприяння обороні України про скасування наказів та поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 09 червня 2016 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства сприяння обороні України (далі - Відповідач) про скасування наказу про звільнення.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він з 27 червня 2014 року перебував на посаді начальника Управління військово-патріотичної роботи та сприяння територіальній обороні України Центрального комітету Товариства сприяння обороні України. Зауважив, що 27 квітня 2016 року Головою Товариства сприяння обороні України Тімченком Віктором Миколайовичем видано наказ № 16, яким ліквідовано очолюване ним управління та, відповідно, скорочено посаду начальника управління, яку він обіймав. Вважає вищезгаданий наказ незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Просив суд ухвалити судове рішення, яким скасувати у повному обсязі наказ «Про оптимізацію штатної структури апарату ЦК ТСО України» № 16 від 27 квітня 2016 року, виданий Головою ТСО України, а також поновити його на посаді начальника управління військово-патріотичної роботи та сприяння територіальній обороні ТСО України.

У ході судового розгляду справи, заявами від 19 липня 2016 року та 20 липня 2016 року Позивач неодноразово уточнював позовні вимоги. В остаточній заяві про уточнення (зміну) позовних вимог від 20 липня 2016 року зазначив, що ознайомившись із наказом № 24 від 04 липня 2016 року, яким його звільнено із посади начальника управління військово-патріотичної роботи та сприяння територіальній обороні ЦК ТСО України з 05 липня 2016 року на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України, він вважає вищезазначений наказ незаконним, оскільки в ньому не сформульовано причину його звільнення. Крім того, зауважив, що оскільки ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання організації не відбулося, підстави для припинення трудових відносин між ним та Відповідачем, на його думку, відсутні. До того ж, зазначив, що на момент видання наказу № 24 від 04 липня 2016 року, яким його звільнено із займаної посади, очолюване ним Управління військово-патріотичної роботи та сприяння територіальній обороні ЦК ТСО України продовжувало існувати, тобто на день видання наказу про звільнення ще не настали обставини, якими вони обґрунтовувалися. З вищеописаних підстав, просив суд ухвалити рішення, яким скасувати у повному обсязі наказ «Про оптимізацію штатної структури апарату ЦК ТСО України» № 16 від 27 квітня 2016 року, виданий Головою ТСО України; наказ по особовому складу № 24 від 04 липня 2016 року, виданий Головою ТСО України та поновити його на посаді начальника Управління військово-патріотичної роботи та сприяння територіальній обороні ЦК ТСО України.

У судовому засіданні Позивач та його представник позов, з підстав, зазначених у позовній заяві з урахуванням уточнень, підтримали, просили суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представники Відповідача у судовому засіданні позов не визнали, у задоволенні позовних вимог просили суд відмовити у повному обсязі, мотивуючи тим, що Товариство сприяння обороні України не погоджується із доводами Позивача, викладеними у позовній заяві, та вважає їх необґрунтованими і надуманими. Зауважили, що оскаржуваний Позивачем наказ «Про оптимізацію штатної структури апарату ЦК ТСО України» № 16 від 27 квітня 2016 року не є наказом про звільнення Позивача із займаної ним посади і, що на час пред'явлення позову, Позивач знаходився із Відповідачем у трудових відносинах, тому він не може вимагати поновлення його на посаді, оскільки зі своєї посади він звільнений не був. Зауважили, що даний наказ стосується оптимізації штатної структури ТСО України та до нього не можуть бути застосовані норми, які регулюють порядок розірвання трудових договорів. Також зауважили, що згідно зі статутом Товариства сприяння обороні України, створення та ліквідація управлінь належить до компетенції голови товариства, тому наказ «Про оптимізацію штатної структури апарату ЦК ТСО України» № 16 від 27 квітня 2016 року є законним та таким, що виданий у межах повноважень голови Товариства. Крім того, представник Відповідача зазначив, що 30 травня 2016 року головою ТСО України були затверджені зміни до штатного розпису, якими зі штатного розпису було виключено управління військово-патріотичної роботи та сприяння територіальній обороні ЦК ТСО України та посаду начальника згаданого управління. При цьому зауважив, що Позивача було у встановлені статтею 492 КЗпП України строки повідомлено про звільнення у зв'язку зі скороченням посади. Зазначив, що звільнення Позивача із займаної ним посади відбулося у день ліквідації управління та в день введення в дію відповідних змін у штатному розписі. Вважає, що Відповідачем було дотримано процедуру звільнення працівника у зв'язку зі скороченням чисельності або штату працівників, тому позов є безпідставним.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до пунктів 1.2., 5.19., 5.21., 5.24., Статуту Товариства сприяння обороні України (ТСО України) зі змінами та доповненнями, зареєстрованого Міністерством юстиції України наказом від 06 серпня 2010 року № 1786/5, у своїй діяльності Товариство керується Конституцією України, чинним законодавством і цим Статутом;

вищим керівним органом Товариства є з`їзд;

у період між з'їздами всієї діяльністю Товариства керує Центральний комітет ТСО України. З його складу на Пленумі обирається голова ТСО України, перший заступник голови та заступники;

голова ТСО України, в тому числі, розробляє і затверджує штатну структуру апарату Центрального комітету, обов'язки заступників голови і начальників відділів комітету, керівників організацій центрального підпорядкування та організації Автономної Республіки Крим, обласних, Київської і Севастопольської міських організацій;

голова ТСО України приймає і звільняє з роботи працівників штатного апарату ЦК ТСО України, керівників організацій центрального підпорядкування (а.с. 27-40).

Судом встановлено, що 26 червня 2014 року, з метою удосконалення управлінської діяльності апарату ЦК ТСО України, спрямованої на її подальше покращення, Головою ТСО України Тімченком В.М. затверджено Зміни № 01/14/05 до штатного розпису № 01/13 від 01 лютого 2013 року працівників апарату ЦК ТСО України, якими передбачено включення до штатного розпису посади «Начальник управління військово-патріотичної роботи та сприяння територіальній обороні» (а.с. 82).

З матеріалів справи вбачається, що 27 червня 2014 року Головою Товариства сприяння обороні України Тімченком В.М. видано наказ № 42 (по особовому складу), яким ОСОБА_1 переведено на посаду начальника управління військово-патріотичної роботи та сприяння територіальній обороні Центрального комітету Товариства сприяння обороні України за сумісництвом з 01 липня 2014 року на підставі заяви останнього (а.с. 9).

Суд встановлено, що Наказом (по особовому складу) № 16 від 27 квітня 2016 року «Про оптимізацію штатної структури апарату ЦК ТСО України», виданого Головою ТСО України Тімченком В.М., у зв'язку з невизначеністю законодавства України про участь громадських організацій у виконанні завдань територіальної оборони та з метою оптимізації штатної структури апарату Центрального комітету ТСО України відповідно до вимог Статуту ТСО України, з 05 липня 2016 року наказано ліквідувати управління військово-патріотичної роботи та сприяння територіальній обороні ЦК ТСО України та у зв'язку з ліквідацією управління військово-патріотичної роботи та сприяння територіальній обороні ЦК ТСО України та загальною оптимізацією штатної структури апарату ЦК ТСО України та скорочено посаду начальника управління військово-патріотичної роботи та сприяння територіальній обороні ЦК ТСО України, яку обіймав Позивач (а.с. 90).

Крім того, Головою ТСО України Тімченком В.М. 30 травня 2016 року затверджено Зміни № 01/16/04 до штатного розпису № 01/16 від 01 січня 2016 року працівників апарату Центрального комітету Товариства сприяння обороні України, які введено в дію з 05 липня 2016 року та якими передбачено виключення посади начальника Управління військово-патріотичної роботи та сприяння територіальній обороні на підставі Наказу Голови ТСО України № 16 від 27 квітня 2016 року (а.с. 87).

З матеріалів справи вбачається, що 05 травня 2016 року ОСОБА_1 повідомлено про звільнення із займаної посади з 05 липня 2016 року, про що свідчить особистий підпис останнього на повідомленні та одночасно зазначено, що запропонувати ОСОБА_1 роботу в Товаристві відповідно до його фаху немає можливості (а.с. 86).

Згідно Наказу Голови ТСО України Тімченка В.М. (по особовому складу) № 24 від 04 липня 2016 року, ОСОБА_1 звільнено з 05 липня 2016 року з посади начальника Управління військово-патріотичної роботи та сприяння територіальній обороні ЦК ТСО України за сумісництвом згідно п.1 ст. 40 КЗпП України на підставі Наказу № 16 від 27 квітня 2016 року (а.с. 88).

Беручи до уваги вищенаведене та той факт, що всі вищезазначені накази видані головою ТСО України в межах повноважень, передбачених Статутом Товариства, що перевірено судом, суд приходить до висновку, що позовна вимога щодо скасування Наказу «Про оптимізацію штатної структури апарату ЦК ТСО України» № 16 від 27 квітня 2016 року є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Крім того, відповідно до пункту 1) статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках:

1) змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

За змістом частин 1 та 2 статті 492 Кодексу законів про працю України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Згідно довідки вих. № 02/139 від 26 грудня 2016 року, виданої Начальником управління кадрової та організаційної роботи ЦК ТСО України, станом на 05 липня 2016 року, тобто на день звільнення Позивача, вакансії в апараті ЦК ТСО України були відсутні.

За змістом витягів зі Штатного розпису № 01/16 (зі змінами) апарату ЦК ТСО України станом на 05 липня 2016 року та станом на 14 грудня 2016 року, наданих на запит суду, на момент звільнення Позивача із займаної ним посади та станом на 14 грудня 2016 року апарат Центрального комітету Товариства сприяння обороні України укомплектований та вакантні посади у ньому відсутні.

Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку, що при звільненні ОСОБА_1 із займаної ним посади начальника Управління військово-патріотичної роботи та сприяння територіальній обороні ЦК ТСО України керівництвом Товариства сприяння обороні України норм трудового законодавства порушено не було, у зв'язку з чим суд не вбачає підстав для визнання Наказу по особовому складу № 24 від 04 липня 2016 року незаконним та, відповідно, для поновлення ОСОБА_1 на посаді.

З огляду на викладене, оскільки позов у цілому є необґрунтованим, у задоволенні позову суд відмовляє у повному обсязі.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 40, 492 Кодексу законів про працю України, керуючись статями 10, 11, 13, 57, 60, 88, 209, 212- 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства сприяння обороні України про скасування наказів та поновлення на роботі - в і д м о в и т и у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :