Справа № 369/1763/16-ц
Провадження № 2/369/1422/16
13.07.2016 року Києво - Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Усатова Д.Д.,
при секретарі: Кузьменко П.О.,
розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, -
В лютому 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувсь до суду з позовною заявою про відшкодування матеріальної шкоди, завданої йому внаслідок ДТП, мотивуючи це наступним.
12 жовтня 2015 року близько 21 години 00 хвилин, в м. Вишневе, по вул. Остапа Вишні Києво-Святошинського району, Київської області, відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_5 пошкодив транспортний засіб «SSANG YONG KORANDO», державний номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_6, що належить на праві власності позивачу.
Також позивач зазначив, що внаслідок наїзду автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», що був під керуванням ОСОБА_2, останній скоїв наїзд на автомобіль Subaru, ДНЗ НОМЕР_7, що знаходилось позаду автомобіля позивача. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, автомобіль позивача отримав пошкодження передньої лівої частини, передньої центральної частини та задньої лівої частини. Позивач наголошує, що евакуація пошкодженого автомобіля здійснювалось за його рахунок та склала 400,00 грн.
Відповідно до довідки №74366136 про дорожньо-транспортну пригоду виданої ВДАІ Києво- Святошинського РВ ГУ МВС у Київській області на момент скоєння ДТП автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT », державний номер НОМЕР_1 перебував у власності ОСОБА_3.
В подальшому з метою встановлення матеріальних збитків позивач залучив експерта для проведення оцінки автомобіля «SSANG YONG KORANDO», державний номер НОМЕР_2 та уклав з експертом договір № 513К-15 від 14 грудня 2015 р. Вартість послуг оцінки нанесеного збитку склала 1300,00 грн.
16.12.2015 року відповідачі були належним чином повідомлені експертом ОСОБА_4 про проведення 18.12.2015 р. огляду пошкодженого автомобіля позивача.
У судове засідання позивач не з»явився, звернувся до суду із клопотанням про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги з урахуванням уточнених підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомляв.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомляв.
Представник третьої особи Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт » в судове засіданні не з»явився, звернувся до суду із клопотанням про слухання справи за його відсутності.
За згодою позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Судом встановлено, що 12 жовтня 2015 року близько 21 години 00 хвилин, в м. Вишневе, по вул. Остапа Вишні Києво-Святошинського району, Київської області, відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT », державний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_5 пошкодив транспортний засіб «SSANG YONG KORANDO», державний номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_6, що належить на праві власності позивачу.
Постановою Києво- Святошинського районного суду Київської області від 24.10.2015 р. ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляду штрафу на користь держави у розмірі 340,00 грн.
Відповідно до довідки № 74366136 про дорожньо-транспортну пригоду виданої ВДАІ Києво- Святошинського РВ ГУ МВС у Київській області на момент скоєння ДТП автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT », державний номер НОМЕР_1 перебував у власності ОСОБА_3.
На момен сконання ДТП автомобіль позивача було застраховано у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Український страховий стандарт» відповідно до договору добровільного страхування № 0111-0109-0063 від 27.09.2013 р.
Ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого .
Згідно ст. 22.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.
За ст. 28 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода повязана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
У ст. 9.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обовязковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000 грн. на одного потерпілого.
За ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Як вбачається з пояснень Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» долучених до матеріалів справи, листом від 30.10.2015 р. ПАТ «Укрсоцбанк», що є вигодо набувачем за договором страхування, повідомив страховика про відсутність заперечень проти перерахування коштів на рахунок СТО.
Судом встановлено, що 04.11.2015 р. позивач звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» із заявою про виплату страхового відшкодування, в якій просив суд перерахувати кошти на рахунок ТОВ «АВТОКРАЙ- Україна».
17.11.2015 р. страховиком було складено страховий акт № 6010, за яким розмір суми страхового відшкодування складає 34 110,12 грн.
01.12.2015 р. платіжним дорученням № 937 страховиком на рахунок ТОВ «АВТОКРАЙ- Україна» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 34 110,12 грн.
Статтями 1187, 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, однак як вбачається з матеріалів справи страховою компанією позивачу частково відшкодовані збитки.
Відповідно до роз'яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. № 6 під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав.
Також п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01.03.2013 року №4 передбачено, що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана у фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. ст. 22 ч. 1 і ч. 2 п. 1, 23 ч. 1 і ч. 2 п. 2, 1166 ч. 1, 1167 ч. 1, 1177, 1195 ч. 1 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Майнова шкода, завдана майну фізичної особи внаслідок злочину, відшкодовується державою, якщо не встановлено особу, яка вчинила злочин, або якщо вона є неплатоспроможною. Умови та порядок відшкодування майнової шкоди, завданої майну фізичної особи, яка потерпіла від злочину, встановлюється законом. Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
З урахуванням викладено суд вважає, що заподіяння відповідачем матеріальної шкоди позивачу, знайшло своє підтвердження в судовому засіданні.
Ч.1 ст.88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Ч.4 цієї статті визначено, що у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.
У відповідності до ст.ст.79, 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1102 грн. (який на час пред'явлення позову становив: 551,20 грн. + 275,61+275,61 грн. = 1102,42 грн.);
На підставі вищевикладеного та, керуючись п.п.4, 6, 16 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року №4, ст.ст.3, 9, 19, 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.23, 1166, 1167, 1168, 1187 ЦК України, ст.ст.60, 61, 213-215, 218 ЦПК України,
Стягнути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, паспорт серія НОМЕР_8 виданий Баштанським РВ УМВС України в Миколаївській області 23.09.1996 р., ІПН НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_4, паспорт серія НОМЕР_10, виданий Обухівським РВ ГУ МВС України в Київській області 18.10.2005 р., проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 витрати по сплаті судового збору в сумі 551,21 грн.
Стягнути з ОСОБА_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, паспорт серія НОМЕР_9, виданий Баштанським РВ УМВС України в Миколаївській області 18.02.1998 р., на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_4, паспорт серія НОМЕР_10, виданий Обухівським РВ ГУ МВС України в Київській області 18.10.2005 р., проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 витрати по сплаті судового збору в сумі 551,21 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Д. Д. Усатов