Справа № 234/5983/14-ц
Провадження № 4-с/234/14/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 року місто Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Карпенко О.М.,

при секретарі Аксеніної В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Краматорську Донецької області скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»» на бездіяльність державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, -

ВСТАНОВИВ:

10.06.2016 року до Краматорського міського суду надійшла Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»» на бездіяльність державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Із скарги вбачається, що 25.11.2014 року Краматорський міський суд Донецької області по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, стягнув з відповідача суму завданої матеріальної шкоди в межах фактичних затрат у розмірі 50000 грн. та судовий збір 500,00 грн. 08.12.2014 року Краматорський міський суд донецької області видав виконавчий лист. 16.04.2015 року державним виконавцем ВДВС Краматорського МУЮ ОСОБА_2 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого документа № 2/234/2912 від 25.11.2012 року. 25.05.2015 тим же державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 04.06.2015 державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника. 04.06.2015 державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження. Представником стягувана подавалися запити щодо встановлення факту винесених даних про розшук транспортного засобу до розшукових систем. У відповіді на даний запит, надано інформацію про те, що автомобіль НОМЕР_1 вже знаходиться у розшуці, але за іншим виконавчим провадженням.

Стягувач неодноразово звертався до Краматорського міського ВДВС з проханням скасувати постанову про зупинення виконавчого провадження та звернути стягнення на заробітку плату, посилаючись на наявність у боржника доходу.

Разом з тим, листами від 06.04.2016 та 05.05.2016 стягувачу відмовлено у задоволенні клопотання з тих підстав, що для того, щоб звернути стягнення на доходи боржника, державному виконавцю необхідно винести постанову про закінчення виконавчого провадження та направити всі документи до відділу ДВС Голосіївського РУЮ, але поки транспортний засіб знаходиться в розшуку це унеможливлює винесення вищезазначеної постанови.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Враховуючи весь обсяг прав, наданих стягувачеві Законом України «Про виконавче провадження», представник стягувана неодноразово звертався до начальника відділу, якому підпорядкований державний виконавець, але всі прохання скасувати постанову про зупинення виконавчого провадження були марними, у зв'язку з чим стягувач змушений звертатися зі скаргою до суду.

При цьому, оскільки стягувач намагався захисти власні права, дотримуючись закону України «Про виконавче провадження» та звертався до начальника відділу, зважаємо що така модель поведінки стягувача пояснює, з яких причин він не звернувся до суду раніше.

Звідси слідує, що стягувач просить визнати поважними причину пропуску строку та поновите строк на подання скарги.

Просить суд визнати поважними причини пропуску строків подання скарги та поновити строки на її пред'явлення, розглянути скаргу за відсутності представника, скасувати постанову про зупинення виконавчого провадження від 04.06.2015 по ВП 47266698, винесену старшим державним виконавцем ВДВС Краматорського МУЮ ОСОБА_2, зобов'язати державного виконавця відділу державної виконавчої служби

Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області: здійснити виклик боржника до відділу державної виконавчої служби, а у випадку неявки боржника на виклик, застосувати примусовий привід (враховуючи той факт, що боржник працює в м.Києві), звернути стягнення на заробітну плату ОСОБА_1, про що винести відповідну постанову.

В судове засідання представник скаржника, не зявився, в скарзі просив розглянути скаргу за відсутності представника та задовольнити її.

Головний державний виконавець Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області ОСОБА_3, в судове засідання не зявилась, проте надала заяву, а якій просить скаргу розглянути у її відсутність, вимоги зазначені в скарзі не визнає, та просить відмовити у задоволенні скарги.

Крім того, від державного виконавця на адресу суду надійшло заперечення.

В обґрунтування заперечень проти скарги державний виконавець посилається на те, що 16.04.2015 державним виконавцем відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого документа № 2/234/2912 від 25.11.2012 виданого Краматорським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ «Страхова компанія»ВУСО» в розмірі 50500,00 грн., копія якої направлено сторонам та органу який видав виконавчий документ, про що свідчить запис в журналі вихідної кореспонденції.

25.05.2015 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до ст.ст. 5,11 ЗУ „Про виконавче провадження" державним виконавцем направлено запити до установ, щодо надання інформації про майновий стан боржника, наявність поточних розрахункових рахунків.

Згідно відповіді ДПІ боржник не має відкритих рахунків в банківських установах.

Згідно відповіді УПФУ боржник не отримує пенсію.

Згідно відповіді Управління Держземагентства боржнику земельні ділянки у власність та користування у м. Краматорську не передавались.

Згідно відповіді МРЕВ ДАІ за боржником ОСОБА_1 значиться автотранспортний засіб (ВАЗ 211540-110-32, ДНЗ АН1830НМ).

04.06.2015 державним виконавцем на підставі ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про розшук майна боржника.

04.05.2015 державним виконавцем на підставі п.4 ст. 38 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про зупинення виконавчого провадження.

Згідно відповіді ДПІ боржник має місце отримання доходів - TOB «ЕКО», розташованого в Голосіївському р-ні у м. Києві, пр.-т Науки.8, що за підвідомчістю належить до відділу ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві.

Тобто, для того, щоб звернути стягнення на доходи боржника, державному виконавцю необхідно винести постанову про закінчення виконавчого провадження та направити всі документи до відділу ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві, але поки транспортний засіб знаходиться в розшуку це унеможливлює винесення вищезазначеної постанови.

06.06.2016 державним виконавцем згідно п. 10 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та направлено разом з виконавчим документом до ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві для виконання.

Таким чином, підстав для визнання дій протиправними та скасування постанови про зупинення виконавчого провадження відсутні, оскільки державний виконавець діяв в мжах і у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження це завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно зі ст.7 Закону України Про державну виконавчу службу, державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Відповідно до ст.19 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, у тому числі за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст.20 Закону України Про виконавче провадження виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна.

Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу. Виконання рішення, яке зобовязує боржника вчинити певні дії, здійснюється державним виконавцем за місцем проведення таких дій. Державний виконавець вправі провадити виконавчі дії щодо виявлення та звернення стягнення на кошти, які перебувають на рахунках та вкладах боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях на території, на яку поширюється юрисдикція України.

У разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та зясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

Виконавче провадження може бути передано від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Відповідно до ст.25 Закону України Про виконавче провадження Державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст.30 Закону України Про виконавче провадження Державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу(посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Державний виконавець зобовязаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Відповідно до ст.49 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження підлягає закінченню у разі, у тому числі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обовязковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно до ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх право чи свободи.

Як вбачається зі ст.385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Судом встановлено, що постановою від 16.04.2015 року було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом відповідно до Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 25.11.2015 року, 25.05.2015 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Згідно відповіді ДПІ боржник не має відкритих рахунків в банківських установах, згідно відповіді УПФУ боржник не отримує пенсію, Згідно відповіді Управління Держземагентства боржнику земельні ділянки у власність та користування у м. Краматорську не передавались. Згідно відповіді МРЕВ ДАІ за боржником ОСОБА_1 значиться автотранспортний засіб (ВАЗ 211540-110-32, ДНЗ АН1830НМ). (а.с. 25)

04.06.2015 винесено постанову про розшук майна боржника (а.с.24), 04.05.2015 винесено постанову про зупинення виконавчого провадження (а.с. 23), 06.06.2016 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та направлено разом з виконавчим документом до ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві для виконання. (а.с. 22)

Судом також встановлено, що державний виконавець Краматорського міського управління юстиції, проводив роботу по виконанню виконавчого провадження у відношенні боржника ОСОБА_1 а саме: відкрив виконавче провадження, наклав арешт на майно боржника, зробив запити про наявність відкритих рахунків в банківських установах, земельних ділянок, пенсії.

Суд вважає, що ці дії ОСОБА_3 відповідають вимогам положень Закону України Про виконавче провадження й такими, що не порушили права та свободи стягувача.

Таким чином, скарга Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»» на бездіяльність державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не підлягає задоволенню з підстав того, що судом не встановлено бездіяльності державного виконацвя по виконанню виконавчого провадження у відношенні боржника ОСОБА_1, а навпаки діяла в межах своїх повноважень та відповідно до положень Закону України Про виконавче провадження.

Керуючись ст.ст.3, 10, 14, 212, 213, 383, 385, 388 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»» на бездіяльність державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:

Ухвала ухвалена в нарадчій кімнаті і надруковано в одному екземплярі.

Суддя: