Справа № 127/5154/16-ц
Провадження № 2/127/2745/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, який в процесі судового розгляду уточнила, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 20.08.2006 року сторони зареєстрували шлюб у В РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 20.08.2006 року зроблено відповідний актовий запис за №2099.

Від шлюбу у сторін є неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. З грудня 2014 року сторони разом не проживають, не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини.

Окрім того, в даний час дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач участі в матеріальному утриманні сина не приймає. В добровільному порядку домовитись про спільне утримання неповнолітньої дитини сторони не можуть.

Тому, позивач вирішила звернутись до суду з даним позовом та просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, стягувати з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в твердій грошовій сумі 600 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 20.08.2006 року сторони зареєстрували шлюб у В РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 20.08.2006 року зроблено відповідний актовий запис за №2099, згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3, виданого В РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області 20.08.2006 року (а.с.6).

Від шлюбу у сторін є неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого В ДРАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області 29.08.2012 року (а.с.10).

В судовому засіданні з пояснень сторін достеменно встановлено, що спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. З грудня 2014 року сторони разом не проживають, не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу між сторонами підлягають задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище, яким вона користувалася після реєстрації цього шлюбу.

Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, то суд вважає, що дана вимога також знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки є законною, достатньо вмотивованою і ґрунтується на наявних у справах доказах, а тому підлягає задоволенню.

Так, згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію МКП «ЖЕК №15» від 11.11.2015 року №3270/Д неповнолітня дитина ОСОБА_3 проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.9).

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідач участі в матеріальному утриманні сина не приймає. В добровільному порядку домовитись про спільне утримання дитини сторони не можуть.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України).

Статтею 182 СК України встановлено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини та звичайні потреби дитини, матеріальне становище позивача, також враховує особу платника аліментів, який являється молодою фізично здоровою людиною працездатного віку, офіційно не працює.

А тому, з огляду на вищевикладене та враховуючи, що позивач уточнені позовні вимоги підтримала, а відповідач останні визнав, суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі 600 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави судові витрати, які складаються з 551,20 грн. судового збору, від сплати якого звільнено позивача за подання позову про стягнення аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.104, 105, 110, 112, 113, 180-184 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 20 серпня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 20 серпня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за №2099, - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище, яким вона користувалась після реєстрації цього шлюбу - «ОСОБА_1».

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі 600 (шістсот) грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 15.03.2016 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору в дохід держави.

Копію рішення суду в частині розірвання шлюбу з набранням ним законної сили направити до відповідного відділу органу реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: