05.09.2016 Єдиний унікальний номер 205/3160/16-ц
05 вересня 2016 рокум. ДніпропетровськСправа № 205/3160/16-ц
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Нижного А.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
Позивач звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка складається з: 1 коридор площею 8,3 кв.м., 2 туалет площею 1,0 кв.м., 3 ванна площею 2,2 кв.м.; 4 кухня площею 6,1 кв.м., 5 комора площею 0,3 кв.м., 6 житлова кімната площею 10,5 кв.м, 7 житлова кімната площею 17,5 кв.м., 8 житлова кімната площею 14,2 кв.м., загальна площа квартири 60,1 кв.м., житлова площа квартири 42,2 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті діда, ОСОБА_4, померлого 27.11.2011р.
Позовна заява мотивована тим, що після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді вказаної квартири. Спадкоємцем після смерті померлого є його онука позивач у справі. У березні 2016 року представник ОСОБА_1 звернулась до Другої ОСОБА_5 державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дідуся спадкоємця, однак отримала відмову у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.
В судове засідання позивач не зявилась, натомість її представник надала суду письмову заяву, в якій просила суд справу розглядати за наявними у справі доказами та у звязку з неявкою відповідачів ухвалити заочне рішення у справі.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Заяв про розгляд справи за їх відсутністю або інформації про поважність причин неявки від відповідачів не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення відповідно до ст.224 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.
ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 06.06.2012р. Відділом державної реєстрації смерті ОСОБА_5 міського управління юстиції у Дніпропетровській області, помер 27.11.2011р. (а.с.5).
Відповідно до відповіді № 2668, наданої КП «ДМБТІ» 09.03.2016р., станом на 31.12.2012р. в інвентаризаційній справі за адресою: АДРЕСА_2містяться відомості про реєстрацію права власності за гр. ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06.05.2005р., виданого Управлінням житлового господарства ОСОБА_5 міської ради, згідно з розпорядженням № 6/169-05, зареєстровано 30.05.2005р. в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 10928854 (а.с.21).
Окрім того, вказані обставини також підтверджуються наявною в матеріалах справи Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.71).
Відповідно до наданої КП «ДМБТІ» копії технічної документації, яка знаходиться в інвентаризаційній справі на вказану квартиру, вона складається з: 1 коридор площею 8,3 кв.м., 2 туалет площею 1,0 кв.м., 3 ванна площею 2,2 кв.м.; 4 кухня площею 6,1 кв.м., 5 комора площею 0,3 кв.м., 6 житлова кімната площею 10,5 кв.м, 7 житлова кімната площею 17,5 кв.м., 8 житлова кімната площею 14,2 кв.м., загальна площа квартири 60,1 кв.м., житлова площа квартири 42,2 кв.м (з.а.с.66).
За таких обставин, суд доходить висновку, що померлий ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 06.05.2005р. набув право власності на спірну квартиру.
Таким чином, після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої входитьквартира за адресою: АДРЕСА_3.
За час життя ОСОБА_4 склав заповіт, в якому вищевказану квартири заповів ОСОБА_6 (а.с.41).
Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2016р., яке набрало законної сили 23.02.2016р., визнано вищевказаний заповіт недійсним (а.с.8-11).

Окрім того, вказаним рішенням встановлено, що ОСОБА_6 помер 25.03.2015р., з заявами про прийняття спадщини після його смерті звернулись ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з заявою про відмову від спадщини на користь сина ОСОБА_2 звернулась його мати ОСОБА_7

За таких обставин, належними відповідачами у справі про спадкування після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як спадкоємці за законом після смерті ОСОБА_6

Згідно з ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

В матеріалах справи міститься Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження, з якого вбачається, що у ОСОБА_4 22.04.1958р. народився син ОСОБА_8 (а.с.63), який відповідно до свідоцтва про народження є батьком позивача у справі (а.с.6).

При цьому, відповідно до архівної довідки від 14.03.2016р. батьком ОСОБА_6 є ОСОБА_9, а не ОСОБА_4 (а.с.61).

За таких обставин суд доходить висновку, що єдиним сином ОСОБА_4 є ОСОБА_8

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Відділом реєстрації смерті в місті Дніпропетровську ОСОБА_5 обласного управління юстиції ОСОБА_8, помер 15.03.2005р. (а.с.4).

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їх матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Позивач прийняла спадщину після померлого дідуся, оскільки у визначений законом строк для прийняття спадщини, звернулась до Другої ОСОБА_5 державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 (з.а.с.41 та з.а.с.68).

Суд зазначає, що матеріали спадкової справи не містять заяв та відомостей про звернення інших осіб, окрім позивача та померлого ОСОБА_6, про прийняття спадщини або відмови від неї після померлого ОСОБА_4

За таких обставин, враховуючи, що син спадкодавця та батько позивача у справі, помер раніше відкриття спадщини, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 відповідно до ст.1266 ЦК України є спадкоємцем після смерті діда за правом представлення.

Водночас, постановою державного нотаріуса Другої ОСОБА_5 державної нотаріальної контори ОСОБА_10 від 29.03.2016р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів (з.а.с.68 та а.с.69).

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У положеннях п. 3.1 ОСОБА_11 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. за № 24-753/0/4-13 розяснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

З огляду на викладене, а також враховуючи існування перешкод для оформлення у нотаріальному порядку спадкових прав позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для захисту її права як спадкоємця шляхом визнання за нею права власності на квартиру № 73, розташовану у м. Дніпропетровську по вул. Данили Галицького, буд. 29.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218, 224 ЦПК України, ст.ст.328, 392, 1223, 1258, 1266, 1268-1270 ЦК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) право власності на квартиру № 73, розташовану у м. Дніпропетровську, вул. Данила Галицького, буд. 29, яка складається з: 1 коридор площею 8,3 кв.м., 2 туалет площею 1,0 кв.м., 3 ванна площею 2,2 кв.м.; 4 кухня площею 6,1 кв.м., 5 комора площею 0,3 кв.м., 6 житлова кімната площею 10,5 кв.м, 7 житлова кімната площею 17,5 кв.м., 8 житлова кімната площею 14,2 кв.м., загальна площа квартири 60,1 кв.м., житлова площа квартири 42,2 кв.м в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, померлого 27.11.2011р.

Заочне рішення може бути переглянуто Ленінським районним судом міста Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Зазначена апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ст.223 ЦПК України.

СуддяОСОБА_12