У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного

суду Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Ковальчук Н.М., Хилевич С.В.

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 19 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" про визнання кредитного договору недійсним,-

в с т а н о в и л а :

25 серпня 2015 року ПАТ «Європейський газовий банк» звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 29-010607 від 01 червня 2007 року.

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 пред'явив до ПАТ «Європейський газовий банк» зустрічний позов про визнання кредитного договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину.

Рішенням Зарічненського районного суду від 19 листопада 2015 року позов ПАТ «Європейський газовий банк» задоволено.

Стягнуто за період з 15 серпня 2014 року по 12 серпня 2015 року з ОСОБА_1 на користь банку стягнено 612 561, 46 грн. кредитної заборгованості за кредитним договором № 29-010607 від 1 червня 2007 року, з яких: 267 322, 96 грн. - відсотки за користування кредитом, 233 269, 72 грн. - пеня за кредитом, 111 968, 78 грн. - пеня за відсотками.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено за спливом позовної давності.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 22 січня 2016 року рішення Зарічненського районного суду від 19 листопада 2015 року скасовано.

Публічному акціонерному товариству «Європейський газовий банк» у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення 612 561,46 грн кредитної заборгованості та ОСОБА_1 у задоволенні зустрічних позовних вимог до ПАТ «Європейський газовий банк» про визнання кредитного договору недійсним відмовлено за безпідставністю.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 19 жовтня 2016 року рішення Апеляційного суду Рівненської області від 22 січня 2016 року у частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» скасовано, справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення Апеляційного суду Рівненської області від 22 січня 2016 року залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що з часу укладення кредитного договору у справі він упродовж 60 місяців своєчасно та в повному обсязі здійснював банкові платежі, які були визначені графіком погашення кредиту. Сумарний місячний платіж становив близько 800 доларів США. За весь період він сплатив кредитору близько 49 000 доларів США.

Як позичальник він повністю погасив суму отриманого кредиту у розмірі 37 500 доларів США та відсотків у сумі 11 500 доларів США, що означає виплату ним відсотків за користування кредитом відповідно до ринкових реалій.

При укладенні кредитного договору банк у порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 11 Закону України „Про захист прав споживачів" не надав йому як споживачу фінансових послуг повної інформації у письмовій формі про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту.

ПАТ „Єврогазбанк" грубо порушило ряд вимог постанови Правління Національного Банку України № 168 від 10 травня 2007 рок „Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту", так договорами про внесення змін до кредитного договору № 29-010607 від 1 червня 2007 року було передбачено внесення змін до пункту 3.5. основного договору, незважаючи на те, що сам кредитний договір такого пункту не містить; а також внесення змін до неіснуючого пункту 8.2., яким було затверджено графік погашення кредиту з відсотковою ставкою 17 % на весь період договору. В той же час банк шляхом використання пунктів, внесених обманним шляхом, з травня 2014 року визначив суму його кредитної заборгованості за процентами за відсотковою ставкою у розмірі вже 34 %.

Крім того, ним не пропущена позовна давність, оскільки про порушення банком своїх прав він дізнався з рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, постановленого у справі №6-26251св14 від 22 жовтня 2014 року.

Суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що перебіг позовної давності слід обраховувати з дня укладення кредитного правочину, а не від дня, коли він дізнався про порушення свого права.

Рішення Зарічненського районного суду у цивільній справі № 561/815/14-ц за позовом року ПАТ „Європейський газовий банк" до нього про стягнення 51 189, 36 доларів США кредитної заборгованості за кредитним договором № 29-010607 від 1 червня 2007 року, включаючи штраф у розмірі 25 %, є свідченням розірвання вказаного договору, оскільки обов'язковою умовою для застосування такого штрафу є розірвання банком кредитного договору у зв'язку із недотриманням позичальником його умов.

Тому банк втратив право у подальшому здійснювати нарахування відсотків, що є доказом безпідставності та необґрунтованості позовних вимог кредитора.

Просить рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 19 листопада 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог банку, а позовні вимоги зустрічного позову задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено, що 01 червня 2007 року між ТОВ «Європейський газовий банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 29-010607, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 37 500 доларів США терміном по 31 травня 2010 року із сплатою процентів у розмірі 15 % річних згідно з графіком, наведеним в додатку № 1 до цього договору.

Згідно з п. 3.2.2 зазначеного договору відповідач зобов'язався повернути кредит у термін, зазначений п. 1.1 договору, проводити щомісячне погашення кредиту в сумі 1 562,50 доларів США, сплачувати відсотки за користування кредитом щомісячно, починаючи з липня 2007 року.

Відповідно до п.п. 3.2.4, 3.3.2 договору при недотримання строків повернення кредиту та/або сплати нарахованих відсотків позичальник зобов'язався сплатити банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який стягується пеня.

З угоди від 03 липня 2007 року № 1 про внесення змін до вказаного кредитного договору вбачається, що сторонами змінено п. 2.1 договору, на забезпечення виконання зобов'язання укладено договір застави рухомого та нерухомого майна.

Договором про внесення змін від 30 травня 2008 року до кредитного договору за згодою сторін було змінено строк дії договору, а саме: по 01 травня 2011 року включно, із сплатою 17 % річних. Відповідач зобов'язався, починаючи з 01 червня 2009 року, здійснювати щомісячне погашення кредиту в сумі 1 562,50 доларів США згідно з графіком, що є додатком № 2 до договору.

29 квітня 2011 року договором про внесення змін до кредитного договору змінено строк повернення кредиту до 28 квітня 2014 року, збільшено процентну ставку до 17 %, а починаючи з 29 квітня 2014 року - 34 % річних. У додатку № 3, який є невід'ємною частиною договору, міститься детальний розпис умов кредитування, сукупної вартості кредиту.

Договором про внесення змін до кредитного договору від 23 травня 2012 року змінено термін повернення кредиту, а саме: до 10 травня 2016 року, зі сплатою відсотків 17 %, а з 29 квітня 2014 року у розмірі 34 % річних.

Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 29 жовтня 2014 року достроково стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Європейський газовий банк» заборгованість за кредитним договором від 01 червня 2007 року № 29-010607 станом на 18 серпня 2014 року в сумі 51 189,36 дол. США.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, згідно із ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 07 жовтня 2016 року у справі № 6-1412цс16.

Порушення відповідачем своїх зобов'язань за вказаним кредитним договором встановлено рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 29 жовтня 2014 року, яким з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Європейський газовий банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 29-010607 від 01 червня 2007 року станом на 15 серпня 2014 року в сумі 51189,36 доларів США. Рішення не виконано.

Таким чином, відповідно до положень ст. 509, 526, 599, 611, 629, 631, 1050, 1054 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити нараховані відсотки за користування кредитом, а також пеню за порушення виконання зобов'язання.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що за період з 15 серпня 2014 року по 12 серпня 2015 року внаслідок несвоєчасного погашення відповідачем кредиту за вказаним кредитним договором утворилася заборгованість за процентами в сумі 12500,26 доларів США, що еквівалентно 267 322,96 грн., 10907,90 доларів США, що еквівалентно 233269,72 грн. - пеня по кредиту; 5235,76 доларів США, що еквівалентно 111968,78 грн. - пеня по процентам. Всього нараховано 28643,92 долари США, що складає 612561,46 грн.

Даний розрахунок відповідачем не спростовано та його покликання на те, що ним зазначене зобов'язання повністю виконане свого підтвердження у ході судового розгляду не знайшло.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині стягнення заборгованості за кредитним договором постановлене без порушень норм матеріального та процесуального права, судом в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, апеляційна скарга не спростовує правильності висновків суду, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 Володимировичана відхилити.

Рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 19 листопада 2015 року в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 29-010607 від 01 червня 2007 року та в частині стягнення судових витрат залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий А.М. Шеремет

Судді: Н.М. Ковальчук

ОСОБА_3