Справа № 723/1958/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

28 липня 2016 року Сторожинецький районний суд

Чернівецької області

в складі головуючої Дячук О.О.

при секретарі Яворській М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старожадівської сільської ради про визнання права власності на майно колишнього колгоспного двору, та визнання права власності на спадкове майно за законом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Старожадівської сільської ради про визнання права власності на майно колишнього колгоспного двору, та визнання права власності на спадкове майно за законом, посилаючись на те, що станом на 15.04.1991 рік домогосподарство, в якому проживали та були зареєстровані дідусь позивачки ОСОБА_2, мати позивачки ОСОБА_3, та позивачка відносився до суспільної групи «колгоспників».

Згідно з Постановою ВР України про введення в дію Закону України «Про власність» вони всі стали співвласниками по 1/3 частини майна колишнього колгоспного двору. 15.02.1996 року помер ОСОБА_2.

Після його смерті відкрилась спадщина, яка знаходиться у с. Дібрівка, Старожадівської сільської ради, вул. Набережна 8, Сторожинецького району, Чернівецької обл., та складається: з 1/3 частини жилого будинку літ.А-1 вартістю 35352грн., ганку літ а вартістю 46грн., сарая літ. Б вартістю 2866грн., сараю літ В/в вартістю 4134 грн., та вбиральні літ Г вартістю 554грн. Загальна вартість домоволодіння складає 42952грн.

Домоволодіння колишнього колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_2, розташоване на земельній ділянці, яка належить сільській громаді і яка у свій час була надана колгоспному двору для користування, що підтверджується довідкою сільської ради. Після смерті ОСОБА_2 в управління спадковим майном фактично вступила мати позивачки ОСОБА_3, так як вона проживала разом з спадкодавцем до його смерті і залишилась проживала там після його смерті.

12.11.2013 року померла мати позивача ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частин у спільному майні колишнього колгоспного двору. В даному господарстві залишилась проживати позивачка. Інших спадкоємців як за законом, так і за заповітом немає. Позивачка рахується особою, яка прийняла спадщину, так як вона там проживала разом з дідусем, та мамою до дня їх смерті і продовжує там проживати по даний час.

З першого січня 2004 року змінилось законодавство і так як до смерті головою двору не було зареєстровано право власності на нерухомість, тому позивачка змушена звернутися до суду з даною заявою.

Виходячи з вищенаведеного позивач просить визнати за нею право власності на все спільне майно колишнього колгоспного двору на загальну суму 42952грн., яке розташоване у с. Дібрівка, Старожадівської сільської ради, вул.. Набережна,8, Сторожинецького району, Чернівецької області., та яке складається з жилого будинку літ.А-1 вартістю 35352грн., ганку літ.а вартістю 46 грн., сараю літ Б вартістю2866грн., сараю літ В/в вартістю 4134грн., та вбиральні літ.Г вартістю 554грн.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, її представник надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, представив суду лист, в якому просив винести рішення на розсуд суду.

В судовому засіданні дослідженими доказами судом встановлено, що станом на 15.04.1991 рік домогосподарство, в якому проживали та були зареєстровані дідусь позивачки ОСОБА_2, мати позивачки ОСОБА_3, та позивачка відносився до суспільної групи «колгоспників».

Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 розяснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно ч.1 ст.120 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Частина 2 ст.123 цього Кодексу визначає, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Отже, кожен з вказаних осіб набув право власності на 1/3 частину домоволодіння.

Згідно технічного паспорту будинковолодіння, вищевказане будинковолодіння знаходиться у с.Дібрівка, Старожадівської сільської ради, вул. Набережна 8, Сторожинецького району, Чернівецької обл., та складається: з жилого будинку літ.А-1 вартістю 35352грн., ганку літ а вартістю 46грн., сарая літ. Б вартістю 2866грн., сараю літ В/в вартістю 4134 грн., та вбиральні літ Г вартістю 554грн.

15.02.1996 року помер ОСОБА_2.

Домоволодіння колишнього колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_2, розташоване на земельній ділянці, яка належить сільській громаді і яка у свій час була надана колгоспному двору для користування. Після смерті ОСОБА_2 в управління спадковим майном фактично вступила мати позивачки ОСОБА_3, так як вона проживала разом з спадкодавцем до його смерті і залишилась проживала там після його смерті.

12.11.2013року померла мати позивача ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину у спільному майні колишнього колгоспного двору. В даному господарстві залишилась проживати позивачка. Інших спадкоємців як за законом, так і за заповітом немає.

В силу ст. 1268 ч. 3 ЦК України позивачка рахується особою, яка прийняла спадщину, так як вона там проживала разом з дідусем, та мамою до дня їх смерті і продовжує там проживати по даний час.

Ст.1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

З цих підстав суд вважає, що позивач набула права власності за законом на 2/3 частини домоволодіння майна колишнього колгоспного двору після смерті ОСОБА_2, ОСОБА_3, та 1/3 частку в майні колишнього колгоспного двору, як члена колишнього колгоспного двору, яким вона являється.

З наведених вище підстав суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 16, 1216, 1268 ч. 3 ЦК України, Згідно ст.ст.120, 123 ЦК УРСР (1963 р.), Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 ст.ст. 10, 60, 213 - 215 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Старожадівської сільської ради про визнання права власності на майно колишнього колгоспного двору, та визнання права власності на спадкове майно за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на все будинковолодіння, що знаходиться у с.Дібрівка, Старожадівської сільської ради, вул. Набережна 8, Сторожинецького району, Чернівецької обл., та складається: з жилого будинку літ.А-1 вартістю 35352грн., ганку літ. а вартістю 46грн., сарая літ. Б вартістю 2866грн., сараю літ В/в вартістю 4134 грн., та вбиральні літ Г вартістю 554грн., загальна вартість якого складає 42952 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ