Справа № 242/3259/16-ц
Провадження № 2/242/1069/16
27 липня 2016 р. Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Кротінова В.О., при секретарі Яцканич А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Селидівської міської ради, про надання дозволу на виїзд дитини, яка не досягла 16-річного віку, на тимчасово окуповану територію без згоди батька у супроводі матері, -
Позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що пона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Від шлюбу мають двох дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з нею. Відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дітей, ухиляється від сплати аліментів. У зв»язку з проведенням АТО на Донбасі, вона вивезла дітей до матері у м.Львів, де вони і проживають як тимчасово переміщені особи. Вона проживає в м.Донецьку. На період літніх канікул, вона має намір привезти сина ОСОБА_4 із м.Львова до себе в м.Донецьк, а наприкінці серпня 2016 р. вона планує відвезти його знов до м.Львів для навчання у школі. З відповідачем вона ніяких стосунків не підтримує. Є відомості, що він знаходиться за межами України, але місцезнаходження його невідоме і вона не має можливості попросити його про надання нотаріально завіреної згоди на вивіз дитини. Просить суд, надати її сину, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, дозвіл на виїзд на тимчасово окуповану територію України, до м.Донецьк, у супроводі його матері - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, без згоди та супроводу батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, строком з дня набрання чинності рішення суду до 01.09.2016 року.
Представник позивача уточнив позовні вимоги та просив надати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, дозвіл на виїзд на тимчасово окуповану територію України, до м.Донецьк, у супроводі його матері - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, без згоди та супроводу батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, строком зі дня набрання чинності рішення суду до повноліття ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяву, в якій просили розглянути справу без їх участі, уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, проти прийняття заочного рішення не заперечували.
Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності представника відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення.
Третя особа - представник органу опіки та піклування Селидівської міської ради в судове засідання не з»явилась, по час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та ухвалити рішення на розсуд суду.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, позивач та відповідач є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3. Між сторонами шлюб розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4
Як вбачається з відмітки в паспорті НОМЕР_2, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.
У звязку із складною ситуацією, що склалася в окремих районах Донецької та Луганської областей через активні бойові дії, позивач вивезла своїх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 в АДРЕСА_1, що підтверджується копіями довідок про про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи та відміткою Львівської районної адміністрації про місце перебування.
Позивач має намір вивезти сина до м.Донецька, де вона проживає на період літніх канікул, а на прикінці серпня 2016 року планує відвезти його знов до м.Львів для навчання у школі.
Відповідно дост. 313 ЦК Українивизначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України.
Відповідно до ч. 1ст. 10 зазначеного Закону, громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в»їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї через контрольні пункти в»їзду-виїзду за умови предявлення документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.
Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VIII визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України"Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей"запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.
Пунктом 3 Порядку вїзду на тимчасово окуповану територію та виїзду з неї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року № 367, в»їзд на тимчасово окуповану територію України та виїзд з неї здійснюється через контрольні пункти громадянами України - за умови предявлення будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону УкраїниПро громадянство України або статтею 2 Закону УкраїниПро порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, а громадян України, що не досягли 16-річного віку, - з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57.
Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ,постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженихпостановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231(із змінами).
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.
На виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231(із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям - громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.
Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.
Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється, зокрема, у разі пред'явлення оригіналу або нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Таким чином, чинним законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон та на тимчасово окуповану територію, а лише встановлено певний порядок її виїзду за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.
Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків - батька і матері - у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей. Зокрема,ст. 155 СК України визначає, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов'язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Законодавством визначено права та обов'язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, які повинні бути непорушними незалежно від стосунків батьків між собою.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
З огляду на те, що виїзд дитини на тимчасово окуповану територію без згоди одного з батьків передбачений чинним законодавством України та не суперечитиме інтересам дитини, що було встановлено у судовому засіданні, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. 155 Сімейного кодексу України,ст. 313 Цивільного кодексу України,Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»,ст. 10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», керуючись ст. ст.10,60,88,212,214,215,224-226 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Селидівської міської ради, про надання дозволу на виїзд дитини, яка не досягла 16-річного віку, на тимчасово окуповану територію без згоди батька у супроводі матері -задовольнити.
Надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на тимчасово непідконтрольну Україні (окуповану) територію Донецької області, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії НОМЕР_6, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії НОМЕР_5, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3, строком з дня набрання чинності рішення суду до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, повноліття.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до місцевого суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя