Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/1809/16-ц
провадження № 2/632/768/16
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
"22" грудня 2016 р. м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

судді - Кочнєва О.В.,

за участю секретаря Бойченко С.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Первомайський Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, Первомайський міськрайонний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Харківській області, про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

02.09.2016 року позивач звернулася до суду із відповідною позовною заявою, в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 54480,35 грн. за період з 01.02.2013 року до 31.08.2016 року включно.

В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15.03.2013 року по справі №632/238/13-ц, провадження 2/632/502/13 з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання двох малолітніх дітей: синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно і до повноліття молодшої дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке відповідачем не виконується належним чином, у зв`язку з чим станом на 12.07.2016 року виникла заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 16217,52 грн. та для стягнення якої позивач звернулася до суду. При визначенні розміру аліментів позивач виходила з розрахунку аліментів наростаючим підсумком, враховуючи дні прострочення від дати початку розрахунку 30.01.2013 року.

У судовому засіданні позивач заявлені нею позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надавши пояснення, що відповідач, маючи, за її даними, змогу виконувати аліментні зобов`язання, їх не виконує, у зв`язку з чим, оскільки позивач не працює, ставить дітей у скрутне матеріальне становище, враховуючи, що молодшій дитині Арсенію потрібне хірургічне втручання на стопах ніг, як і самій позивачці потрібно лікуватися, тобто витрачати кошти з власної кишені на себе, хоча вони могли піти на дітей.

Відповідач проти позову ОСОБА_1 заперечував у повному обсязі, надавши відповідні письмові заперечення (а.с.37-39), вказуючи, що не сплата аліментних платежів з його боку спочатку була викликана тим, що він був мобілізований та проходив службу у зоні АТО, де не було змоги направити кошти позивачу загальнодоступними способами (пошта, банківський перевід коштів, тощо), а згодом, він не мав постійної роботи, перебиваючись тимчасовими заробітками, до того часу, як з 01.06.2016 року влаштувався на роботу до Первомайської виправної колонії №117, після чого аліментні зобов`язання виконує належним чином. Додатковою підставою для відмови у задоволенні позову, вказаною у письмових запереченнях відповідача, вказав неправильний розрахунок аліментів, здійснений не на підставі поточної практики Верховного суду України.

Третя особа по справі - Первомайський міськрайонний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Харківській області - у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання двічі повідомлялася належним чином (а.с.30, 35), причини неявки суду не повідомила, однак неявка представника даної особи не перешкоджає розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 21.12.2016 року судом було відмовлено у задоволенні клопотань позивача ОСОБА_1 , подані через канцелярію суду 20.12.2016 року, щодо витребування з місця роботи відповідача медичної довідки на підтвердження його стану здоров`я, з Первомайського міського об`єднаного військового комісаріату довідку про його заробітну плату під час проходження відповідачем служби як мобілізованої особи, відпусток відповідача у цей період та належності відповідачу автомобіля марки «ВАЗ», моделі «2105», державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки вказані клопотання жодного відношення до предмету позову не мали, а позивачу роз`яснено, що в разі, якщо у неї мається інформація про те, що відповідач укриває свій реальний дохід, вона має право звернутися з відповідною заявою по умисне ухилення від сплати аліментів до органів національної поліції або в разі наявності документально підтверджених доказів майна, яке у відповідних реєстрах рахуються за відповідачем до державного виконавця з метою арешту вказаного майна та його подальшої реалізації з метою примусового виконання рішення суду від 15.03.2013 року.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Позивач та відповідач є батьками малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Правдинської сільської ради Первомайського району Харківської області 15.08.2007 року (актовий запис №6)(а.с.11) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого виконавчим комітетом Правдинської сільської ради Первомайського району Харківської області 17.09.2012 року (актовий запис №5)(а.с.12).

На підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 09.10.2014 року, яке набуло 21.10.2014 року законної сили, шлюб між сторонами по справі був розірваний, позивачу надано дошлюбне прізвище (а.с.9).

На підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15.03.2013 року по справі №632/238/16-ц, провадження 2/632/502/16, яке набрало законної сили, з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 30.01.2013 року і до повноліття ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією виконавчого листа Первомайського міськрайонного суду Харківської області, виданого 19.03.2013 року (а.с.10).

Відповідач з моменту присудження з нього періодичних платежів аліменти сплачує нерегулярно, внаслідок чого станом на 12.07.2016 року має на думку державного виконавця заборгованість у розмірі 16217,52 грн. з 38000,00 грн., які відповідач повинен був сплатити на користь позивача (а.с.15, 54).

При вирішенні справи по суті суд не бере уваги заявлені позивачем як докази своєї позиції по справі довідки про необхідність проходити їй курс лікування, оскільки вона та відповідач не є особами, які перебувають у шлюбі, та у відповідача відсутній обов`язок по утриманню позивача, зокрема щодо її лікування. Також в даній справі суд не приймає до уваги посилання позивача щодо необхідності лікування сина сторін по справі Арсенія, який потребує хірургічного втручання, оскільки аліменти не є витратами на лікування дітей, такі витрати в разі відсутності згоди між батьками є підставою позову за ст.185 СК України (додаткові витрати на дитину), що не є предметом позову у даній справі.

Окремо суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо як відсутності у нього за вказаний період коштів на оплату аліментів, так і той факт, що він проходив службу у зоні АТО у період з 26.04.2014 року до 16.04.2015 року, у зв`язку з чим бажав, але не міг сплатити аліменти у визначеній рішенням суду кількості та потребував після звільнення з військової служби додаткового лікування, проходження якого сторони у судовому засіданні підтвердили, однак деталей такого лікування суду не повідомили, оскільки жодних підстав для звільнення від сплати аліментів таких як відсутність офіційного місця праці та проходження служби в зоні АТО діюче законодавство не містить. Для вирішення вказаного питання відповідач має право звернутися до суду з позовом у порядку ст.197 СК України про звільнення від сплати аліментів, що він не зробив, а його доводи до даного предмету спору прямого відношення не мають.

Розрахунок пені по сплаті аліментів, проведений позивачем, складає 54480,35 грн., однак він зроблений на підставі постанов Верховного суду України від 11.09.2013 року по справі №6-81цс13 та від 01.10.2014 року по справі №6-149цс14, правові висновки в яких є ідентичними, однак які є застарілими та не відповідають зміненій практиці Верховного суду України в даній категорії справ, викладеній у постанові Верховного суду України від 16.12.2015 року по справі №6-2696цс15, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов`язковою для виконання судами нижчих рівнів та повинно використовуватися як прецендентне право. Доводи відповідача, що помилковий розрахунок позивача, є підставою для відмови їй у задоволенні її позовних вимог не ґрунтується на законі, а тому підлягає відхиленню.

Дійсний розрахунок заборгованості по пені відповідача перед позивачем з урахуванням довідки державного виконавця про заборгованість відповідача від 17.11.2016 року станом на 12.07.2016 року, а також довідки відповідача про утримання із заробітної плати за період з 01.06.2016 року та довідок про перерахування коштів на корись позивача за увесь вказаний період (а.с.79-93), враховуючи те, що справа розглядається станом на день подання позовної заяви, тобто пеня вираховується до 31.08.2016 року, складає:

за лютий 2013 року 280,00 грн. (1000,00 грн.*0,01*28);

за березень 2013 року пеня відсутня, оскільки аліментів сплачено 3019,50 грн.;

за квітень 2013 року пеня відсутня, оскільки розмір аліментів, сплачених у березні покриває витрати на аліменти за 2 дні січня, лютий, березень та квітень разом узяті;

за травень 2013 року пеня відсутня, аліменти у розмірі 1000,00 грн. сплачені;

за червень 2013 року 210,60 грн. (702,00 грн. (1000,00-298,00 (сплачені аліменти)) грн.*0,01*30);

за липень 2013 року 177,36 грн. (572,13 грн. (1000,00-427,87 (сплачені аліменти)) грн.*0,01*31);

за серпень 2013 року пеня відсутня, оскільки сплачено 1393,03 грн. та додатково не враховані у розрахунку заборгованості та підтвердженні відповідачем на підставі виписки з банківської картки 650,00 грн. (150,00 грн. + 500,00 грн. від 24.08.2013 року);

за вересень 2013 року пеня відсутня, оскільки сплачено 1194,03 грн. та додатково не враховані у розрахунку заборгованості та підтверджені відповідачем на підставі виписки з банківської картки 624,00 (312,00 грн. + 312,00 грн. від 19.09.2013 року);

за жовтень 2013 року 310,00 грн. (1000,00 грн.*0,01*31);

за листопад 2013 року пеня відсутня, оскільки аліментів сплачено 1608,00 грн.;

за грудень 2013 року пеня відсутня, оскільки аліментів сплачено 1293,03 грн.

за січень 2014 року - 310,00 грн. (1000,00 грн.*0,01*31);

за лютий 2014 року пеня відсутня, оскільки аліментів сплачено 1200,00 грн.

за березень 2014 року - 310,00 грн. (1000,00 грн.*0,01*31);

за квітень 2014 року - 300,00 грн. (1000,00 грн.*0,01*30);

за травень 2014 року 310,00 грн. (1000,00 грн.*0,01*31);

за червень 2014 року 300,00 грн. (1000,00 грн.*0,01*30);

за липень 2014 року 310,00 грн. (1000,00 грн.*0,01*31);

за серпень 2014 року 310,00 грн. (1000,00 грн.*0,01*31);

за вересень 2014 року 300,00 грн. (1000,00 грн.*0,01*30);

за жовтень 2014 року 310,00 грн. (1000,00 грн.*0,01*31);

за листопад 2014 року пеня відсутня, оскільки аліментів сплачено 2000,00 грн.;

за грудень 2014 року - 310,00 грн. (1000,00 грн.*0,01*31);

за січень 2015 року - 310,00 грн. (1000,00 грн.*0,01*31);

за лютий 2015 року 280,00 грн. (1000,00 грн.*0,01*28);

за березень 2015 року пеня відсутня, оскільки аліментів сплачено 1988,01 грн.;

за квітень 2015 року пеня відсутня, оскільки аліментів сплачено 1490,51 грн.;

за травень 2015 року пеня відсутня, оскільки аліментів сплачено 1000,00 грн.

за червень 2015 року 300,00 грн. (1000,00 грн.*0,01*30);

за липень 2015 року 0,62 грн. (2,00 грн. (1000,00-998,00 (сплачені аліменти)) грн.*0,01*31);

за серпень 2015 року 186,62 грн. (602,00 грн. (1000,00-398,00 (сплачені аліменти)) грн.*0,01*31);

за вересень 2015 року 300,00 грн. (1000,00 грн.*0,01*30);

за жовтень 2015 року пеня відсутня, оскільки аліментів сплачено 1996,00 грн.

за листопад 2015 року 150,60 грн. (502,00 грн. (1000,00-498,00 (сплачені аліменти)) грн.*0,01*30);

за грудень 2015 року - 310,00 грн. (1000,00 грн.*0,01*31);

за січень 2016 року - 310,00 грн. (1000,00 грн.*0,01*31);

за лютий 2016 року пеня відсутня, оскільки аліментів сплачено 2000,00 грн.;

за березень 2016 року пеня відсутня, оскільки аліментів сплачено 1000,00 грн.;

за квітень 2016 року - 300,00 грн. (1000,00 грн.*0,01*30);

за травень 2016 року 310,00 грн. (1000,00 грн.*0,01*31);

за червень 2016 року 300,00 грн. (1000,00 грн.*0,01*30), розрахунок за червень-серпень 2016 року здійснювався на підставі довідки про доходи та утримання Первомайської виправної колонії №117 №108 від 12.12.2016 року;

за липень 2016 року 310,00 грн. (1000,00 грн.*0,01*31);

за серпень 2016 року пеня відсутня, оскільки аліментів сплачено 1441,76 грн.

Таким чином, судом встановлено, що за період з 30.01.2013 року до 31.08.2016 року відповідач повинен був сплатити на користь позивача 43019,50 грн., фактично сплатив (з урахуванням не врахованих державним виконавцем платежів у серпні-вересні 2013 року) 27517,74 грн. заборгованість зі сплати аліментів станом на 31.08.2016 року склала 15501,76 грн. (43019,50 грн. 27517,74 грн.).

Загальний розрахунок пені за період з 01.02.2013 року до 31.08.2016 року склав (з урахуванням того, що пеня за 2 дні січня 2013 року не нараховується) 7415,80 грн., що становить 13% від заявленої позивачем суми пені у розмірі 54480,35 грн.

Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими лише у вказаній судом частині, не суперечать закону та підлягають в цій частині задоволенню. Підстав для зменшення розміру неустойки (пені) через матеріальне становище відповідача суд не вбачає.

Відповідно до ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до положень ч.3 ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позивач була звільнена від сплати судового збору при поданні вказаної позовної заяви, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави, у розмірі 13% ставки судового збору при поданні такого виду позовних заяв, виходячи із задоволених судом вимог позивача, що становить 71,66 грн. від 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, ч.3 ст. 88, 209, 212-215, ЦПК України, ст. 196 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15.03.2013 року по справі №632/238/16-ц, яке набрало законної сили, за період з 01.02.2013 року до 31.08.2016 року включно у розмірі 7415,80 грн. (сім тисяч чотириста п`ятнадцять грн. 80 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у сумі 71 (сімдесят одну) грн. 66 коп. на наступні реквізити: розрахунковий рахунок 0019, отримувач: Первомайське управління Державної казначейської служби України у Харківській області, код отримувача 37327442, Банк одержувача: Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, код банку отримувача (МФО) 851011.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подання у десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які приймали участь у справі, однак не були присутніми під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу на протязі десяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Суддя: О. В. Кочнєв