Заводський районний суд м. Миколаєва
Справа № 487/1993/14-ц
Провадження № 6/487/151/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2016 року Заводський районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді - Павлової Ж.П.,

при секретарі - Пономарьовій Д.С.,

за участю:

головного державного виконавця Заводського відділу Державної виконавчої служби місто ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Миколаївській області - ОСОБА_2

Представників стягувача ТОВ "Промхімскло" - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання ОСОБА_1 державного виконавця Заводського відділу Державної виконавчої служби місто ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Миколаївській області про примусовий вхід до житла, -

В С Т А Н О В И В

15.07.2016 року головний державний виконавець Заводського відділу Державної виконавчої служби місто ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Миколаївській областії (далі - Заводський ВДВС ГТУЮ) звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла за адресою: м.Миколаїв, вул. Біла, 61-А. кв. 18 для проведення виконавчих дій у зведеному виконавчому проваджені № 47585387, мотивуючи тим, що боржник - ОСОБА_5 своїми діями ускладнює виконання рішення суду, навмисно затягує виконавче провадження, перешкоджає вчиненню виконавчих дій. Крім того, зазначили, що ОСОБА_5 рішення судів не виконує. Тому для проведення виконавчих дій просять винести відповідну ухвалу про примусове проникнення до вказаного будинку.

В судовому засіданні головний державний виконавець подання підтримала у повному обсязі, просила дозволити примусовий вхід до житлового приміщення.

Представники стягувача ТОВ "Промхімскло" в судовому засіданні подання підтримали, просили його задовольнити.

Вивчивши матеріали подання, оцінивши представлені документи в їх сукупності, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

На виконанні в Заводському ВДВС ГТУЮ перебуває зведене виконавче провадження №47585387, обєднане 06.05.2014 року, до складу якого входять: наказ по справі № 6/233/09, виданого 08.02.2014 Господарським судом Миколаївської області про стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_6, АДРЕСА_1, ід.код НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промхімскло», пр. Жовтневий, 47 кв. З, м.Миколаїв, ідентифікаційний код 25373713. заборгованість в сумі 318554 грн. 56 коп., а також грошові кошти па відшкодування витрат по оплаті державного мита у сумі 3185 грн.. 55 коп. та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в сумі 236 грн. (ВГІ № 42175848); виконавчий лист по справі № 2/487/1324, виданого 26.12.2014 Заводським районним судом м.Миколаєва про Стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 Крістіни Олександрівни компенсацію різниці вартості майна в сумі 33500,00 грн.. Стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_6 Крістіни Олександрівни судовий збір в розмірі 842,25 грн. судових витрат (ВИ № 43502070).

Загальна сума боргу складає 356318,36 грн.

Боржником по даному виконавчому провадженню являється ОСОБА_6, ІНН НОМЕР_2, адреса реєстрації: АДРЕСА_2).

На даний час зведене виконавче провадження з примусового виконання вищевказаних виконавчих документів перебуває у провадженні головного державного виконавця Буділовської Олени Олександрівни.

20.02.2014 та 29.05.2014 державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження.

Боржнику надано строк для самостійного виконання рішення за ВП № 42175848 до 27.02.2014 за ВП № 43502070 до 05.06.2014 та попереджено, що при невиконанні рішення в наданий для самостійного виконання строк розпочнеться примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

В строк, наданий державним виконавцем для самостійного виконання, рішення боржником не виконані.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

20.02.2014 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідні дані внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В процесі здійснення зведеного виконавчого провадження, державним виконавцем було встановлено, що згідно даних ДПС України відкрито рахунки в банківських установах, а саме в ПАТ «Енергобанк» та Миколаївському РУ ПАТ «ПриватБанк», на підставі чого, керуючись ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника. Згідно відповідей банківських установ кошти на рахунках відсутні.

Згідно відповіді Державної податкової служби України інформація стосовно доходів відсутня. Згідно відповіді Пенсійного фонду України боржник пенсію не отримує.

Згідно бази АІС Автомобіль за боржником зареєстровано транспортні засоби: ЗИЛ 133ГЯ. 1991 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3, ЗАЗ 1103 0710, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4, МАЗ 9397, 1991 року випуску, реєстраційний номер 13327НІ, ГАЗ 5327, 1986 року випуску, реєстраційний номер 09340НІ. Боржником вказані транспортні засоби на вимогу державного виконавця для проведення опису та арешту надано не було. У зв'язку з чим 03.04.2014 вказані транспортні засоби було оголошено в розшук постановою державного виконавця та направлено до УДАІ УМВС України у Миколаївські області для виконання.

В процесі здійснення виконавчого провадження співробітниками ДАІ було затримано транспортний засіб ЗАЗ 1103 0710, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4, який було реалізовано у встановленому Законом порядку. Кошти від реалізації майна в сумі 18 267,38 грн. перераховано на користь стягувана TОB «Промхімскло», кошти в сумі 1 948,41грн. перераховано ОСОБА_7

17.06.2014 року за адресою реєстрації та проживання боржника державним виконавцем було описано майно, належне боржнику, а саме шафа та килимове покриття, яке було реалізовано. Кошти від реалізації майна в сумі 316,03 грн. перераховано на користь стягувана ТОВ «Промхімскло», кошти в сумі 33,71 грн. перераховано ОСОБА_7

24.09.2014 на адресу відділу надійшла письмова заява представника стягувача ТОВ «Промхімскло» про те, що за адресою: АДРЕСА_3 ще знаходиться перелік майна, належного боржнику, тому необхідно здійснити повторний вихід за вказаною адресою з метою проведення виконавчих дій щодо виявлення майна боржника та проведення його опису та арешту. У зв'язку з чим, державним виконавцем 23.11.2015 ОСОБА_6 вручено вимогу щодо надання можливості державному виконавцю безперешкодно провести опис та арешт майна за вищевказаною адресою. Проте 04.12.2015 (в час призначення виконавчих дій ) провести виконавчі дії щодо виявлення та опису майна боржника не представилося можливим, оскільки на дзвінки та стук в двері ніхто не відповів. В телефонній розмові з приводу невиконання вимоги останній пояснив, що надати доступ до вказаної квартири не може, оскільки у нього відсутні ключі від квартири і за даною адресою він давно не проживає та не прописаний з 17.11.2015 року, про що складено відповідний акт державного виконавця.

В ході здійснення виконавчого провадження 20.11.2015 ОСОБА_6 змінив місце реєстрації та зареєструвався за адресою: м. Миколаїв, вул. Кругова, 47, що не спростовується матеріалами виконавчого провадження, а саме поясненням останнього від 23.11.2015 та доданою до нього копією паспорту. На підставі чого у порядку ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» 17.02.2016 державним виконавцем винесено постанову, якою доручено державному виконавцю відповідного відділу державної виконавчої служби проведення перевірки щодо наявності майна боржника та фактичного місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. 47. Згідно акту державного виконавця Ленінського ВДВС ММУЮ від 01.03.2016 встановлено, що за адресою: м. Миколаїв, вул.Кругова, 47 знаходиться Центр реінтеграції бездомних громадян в Миколаєві, майно, належне боржнику на праві власності за вказаною адресою не виявлено, в Центрі знаходиться заява ОСОБА_6, в якій зазначено, що останній фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

12.04.2016 за вих. № 8869 та 25.04.2016 за вих. № 10351 на відомі адреси боржника, а саме: АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 були направлені вимоги державного виконавця щодо надання можливості безперешкодно провести опис та арешт майна за адресою: АДРЕСА_6. В призначений державним виконавцем час проведення виконавчих дій за вказаною адресою на стук та дзвінки в двері ніхто не відчинив, в телефонній розмові з останнім встановлено, що за адресою: АДРЕСА_7 ОСОБА_6 ніколи не проживав, про що складено відповідний акт державного виконавця. Проте боржником вказані вимоги було отримано за адресою: АДРЕСА_3, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. З викладеного вбачається, що боржник навмисно укриває адресу свого фактичного проживання, чим перешкоджає виконанню рішення суду.

За умовами ч.1 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем зокрема за місцезнаходженням майна боржника.

Згідно з приписами ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З огляду на спосіб, в який може бути виконане рішення про стягнення коштів, доцільним є здійснення перевірки майнового стану боржника за місцезнаходженням майна боржника за адресою вказаною у виконавчому документі - АДРЕСА_3, для виявлення належного майна, проведення його опису та арешту.

Водночас, боржник відмовляється надати доступ державному виконавцю до помешкання для проведення виконавчих дій, що не спростовується матеріалами виконавчого провадження.

Таким чином, боржник не виконує рішення самостійно (добровільно) та перешкоджає державному виконавцю у його виконанні.

Так, згідно ст. 30 Конституції України кожному громадянину гарантується недоторканність житла. Проникнення до житла чи до іншого володіння особи, допускається лише за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено у Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Відповідно до статті 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Згідно з приписами п.15 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець має право у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від іншої особи, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим надати державному виконавцю, дозвіл на примусове проникнення до житла, а саме до житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_8, з метою вчинення виконавчих дій, направлених на виконання виконавчих документів.

Керуючись ст. 376 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Подання головного державного виконавця Заводського відділу Державної виконавчої служби місто ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Миколаївській області про примусовий вхід до житла - задовольнити.

Дозволити примусове проникнення до житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_8, для проведення виконавчих дій.

Ухвала набуває законної сили через 5 днів після його проголошення. Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва в порядку, визначеному ст.294 ЦПК України.

Суддя Ж.П.Павлова