Справа № 443/108/16-ц Провадження № 2/443/114/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року. Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Галій О.Й.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 Станіславівни про забезпечення позову

в с т а н о в и в:

У провадженні Жидачівського районного суду Львівської області є цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до відділу освіти Жидачівської РДА про визнання протиправним та скасування наказів № 710 та № 711 від 30.11.2015 року.

Позивач подала заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони припинення трудових відносин позивача з відповідачем, з підстав передбачених п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП у зв"язку із зміною умов праці, відповідно до наказів №№ 710, 711 від 30.11.2015 року, мотивуючи тим, що невжиття заходів забезпечення позову створює реальну загрозу неможливості викання рішення суду при умові задоволення позову, та є способом захисту від можливого незаконного звільнення.

Відповідно до ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову (ч. 2 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України).

Як роз'яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Запропонований позивачем спосіб забезпечення позову фактично спрямований на зупинення дії рішення про можливе припинення в майбутньому трудових відносин між сторонами з підстав п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Виходячи зі змісту заявленого клопотання та наведених підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки позивачем не наведено ґрунтовних підстав для вжиття заходів забезпечення позову, який визначений позивачем у спосіб, що змушує суд висловитись з приводу майбутнього рішення без розгляду справи по суті та який не передбачений ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України.

Крім того визначенний вид заходу забезпечення позову, виходить за межі заявлених позовних вимог, та не має прямого зв'язку з виконанням судового рішення, в той же час забезпечення позову слугує підставою гарантії реалізації рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, та не може замінювати безпосередньо рішення суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 151-153 Цивільного процесуального кодексу України, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом до відділу освіти Жидачівської РДА про визнання протиправним та скасування наказів № 710 та № 711 від 30.11.2015 року.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Суддя