Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/925/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Мурашко С. І.
УХВАЛА

Іменем України

14.04.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Мурашка С.І.

суддів Бубличенко В.П., Кривохижі В.І.

за участю секретаря Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Седнівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, третя особа: відділ Держгеокадастру в Устинівському районі Кіровоградської області про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 25 лютого 2016 року і

в с т а н о в и л а :

Рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 25 лютого 2016 року у задоволенні зазначеного позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_2, ОСОБА_3, підтримав апеляційну скаргу з посиланням на викладені в ній обставини, представники Седнівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області та вдділу Держгеокадастру в Устинівському районі Кіровоградської області в судове засідання не зявилися про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому статтею 76 ЦПК України порядку, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення їм поштових відправлень із судовими повістками.

Враховуючи положення ч.2 ст.305 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, колегія суддів вирішила розглядати справу у відсутності представників відповідача та третьої особи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у встановлених статтею 303 ЦПК України межах, колегія суддів вважає, що передбачених законом підстав для його скасування немає.

Позивач просив суд ухвалити рішення, яким надати йому в оренду земельну ділянку загальною площею 30 га, кадастровий номер :02:000:9050, із земель комунальної власності на території Седнівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області для створення фермерського господарства.

При вирішенні справи суд обґрунтовано керувався положеннями ст.7 Закону України «Про фермерське господарство», згідно з якою для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради. У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Перелік документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві, затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики (ч.1 ст.7 Закону).

У разі відмови органів державної влади та органів місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки для ведення фермерського господарства питання вирішується судом. Рішення суду про задоволення позову є підставою для відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості), видачі документа, що посвідчує право власності або укладання договору оренди. Відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться після збирання врожаю на цій ділянці попереднім землекористувачем (ч.4 ст.7 Закону).

Пленум Верховного Суду України у п.7 постанови за №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» розяснив, що при розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування в разі незгоди з рішеннями з питань, віднесених у галузі земельних відносин до їх компетенції (зокрема, про відмову в передачі земельної ділянки у власність чи користування, у продажі земельної ділянки, в наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо), суд за наявності підстав для задоволення позову визнає рішення такого органу недійсним і зобов'язує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією (або не вчиняти чи припинити їх), на захист порушеного права, як цього вимагає законодавство, або надає право позивачеві вчинити певні дії для усунення порушень його права. Суд вирішує ці питання по суті, якщо це відповідає закону (наприклад, визнає відповідно до частини третьої статті 1 Закону України від 5 червня 2003 р. «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай), якщо районною (міською) державною адміністрацією безпідставно відмовлено у видачі документа, що посвідчує право на земельну частку (пай); вирішує відповідно до частини четвертої статті 7 Закону України від 19 червня 2003 р. «Про фермерське господарство» питання про надання земельної ділянки у власність або оренду для створення фермерського господарства, якщо відповідна районна (міська) державна адміністрація чи орган місцевого самоврядування безпідставно відмовили в цьому або, незважаючи на рішення суду, що зобов'язує їх розглянути заяву з цього приводу, не розглядають її за наявності необхідних документів). В інших випадках суд не може вирішувати питання, віднесені до компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, зокрема, про передачу земельних ділянок у постійне користування, оренду, укладення чи поновлення договору оренди земельної ділянки, зміну цільового призначення землі тощо.

З матеріалів справи вбачається, що 11 грудня 2015 року позивач звернувся із заявою до Седнівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області про надання земельної ділянки в оренду для створення фермерського господарства із земель комунальної власності (а.с.10).

Сільська рада надіслала позивачеві лист від 26 січня 2016 року №02-25-16, в якому повідомила, що його заява буде розглянута на черговій сесії сільської ради після отримання розяснення від Держгеокадастру України щодо можливості надання земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва для створення фермерського господарства. В цьому ж листі сільська рада зазначила, що згідно рішення загальних зборів Седнівської територіальної громади, які відбулися 15 січня 2016 року, йому (позивачеві) відмовлено у передачі землі для створення фермерського господарства (а.с.11).

Вважаючи, що сільська рада вказаним листом відмовила йому у наданні земельної ділянки, позивач звернувся до суду з вимогою про надання йому земельної ділянки для створення фермерського господарства.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що передбачених законом підстав для вирішення в судовому порядку питання про надання позивачеві земельної ділянки немає, оскільки сільська рада заяву позивача на сесії ще не розглядала і рішення з цього питання не ухвалювала, а лист № 02-25-16 підтверджує лише те, що сільська рада має намір розглянути заяву позивача на черговій сесії.

Та обставина, що територіальна громада села висловилася проти надання позивачеві земельної ділянки, не свідчить про наявність рішення сільської ради про відмову у наданні земельної ділянки.

Крім того, позивач не звертався до суду з вимогою зобов'язати сільську раду розглянути його заяву про надання земельної ділянки.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що передбачених законом підстав для задоволення позову немає, оскільки суд не може вирішувати питання, віднесені до компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду. Зокрема, безпідставним є посилання відповідача на положенняЗакону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», який передбачає застосування принципу мовчазної згоди.

Відповідно до ст.2 цього Закону його дія поширюється на дозвільні органи,

адміністраторів, уповноважений орган та суб'єктів господарювання, які мають намір провадити або провадять господарську діяльність, і не стосується спірних правовідносин, які урегульовані Законом України «Про фермерське господарство».

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 25 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя С.І.Мурашко

Судді В.П.Бубличенко

ОСОБА_4