Справа № 466/5466/15 Головуючий у 1 інстанції: Глинська Д.Б.
Провадження № 22-ц/783/4007/16 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за участі секретаря: Куцика І.Б.,

з участю: представника Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" - Ружицької О.В., ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 31 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" про стягнення суми по банківському договору, -

ВСТАНОВИЛА:

17 липня 2015 року ОСОБА_3 звернулася із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 27 червня 2013 року між нею та ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" було укладено Договір №6947/370-13 про банківський строковий вклад «Класік» на 370 днів в іноземній валюті, згідно умов якого вона передала а Банк прийняв на зберігання грошові кошти в сумі 38980 євро строком з 27 червня 2013 по 02 липня 2014 року. Після закінчення цього строку договір було пролонговано до 08 липня 2015 року.

Після закінчення строку дії договору вона звернулася до ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" із заявою про видачу вкладу, нарахованих відсотків та закриття рахунку.

Згідно умовами договору Банк мав повернути їй вклад у розмірі 38 980 євро, а також проценти за 2013-2014 роки у розмірі 3595,96 євро та 2014-2015 роки - 3993,86 євро, а разом 46 569,82 євро.

Банк належним чином не виконує умов договору і сплатив їй лише: 18 червня 2015 року - 12 євро; 22 червня 2015 року -100 євро; 30 червня 2015 року -100 євро, а 07 липня 2015 року - 500 євро як відсотки за 2013-2014 роки.

08 липня 2015 року 3993,86 євро скинули на карточку, як відсотки за 2014-2015 роки, із яких можна знімати лише по 400 гривень, а з 08 липня 2015 року по 450 гривень із зняттям комісійних.

З урахуванням виплаченої суми Банк винен їй ще 41863,96 євро, що еквівалентно 1 026 232,18 гривень.

Просила позов задовольнити.

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 31 березня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в користь ОСОБА_3 1 026 232,18 грн., що еквівалентно 41 863 євро 96 євроцентів суми депозиту за Договором № 6947/370-13 про банківський строковий вклад "Класік" від 27.06.2013 року в іноземній валюті.

Стягнуто з ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в користь держави 3654 грн. судового збору.

Рішення суду оскаржив ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит".

В апеляційній скарзі посилається на те, що чинним законодавством встановлений спеціальний порядок задоволення вимог кредиторів після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, а задоволення таких вимог кредиторів здійснюється за участю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб через відповідні позасудові механізми, передбачені чинним законодавством України. Таким чином, іншого порядку задоволення вимог кредитора, ніж у встановлений ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" спосіб, чинним законодавством не передбачено, а тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Судом не враховано, що 06 листопада 2015 року позивачеві була здійснена виплата коштів згідно реєстру №1 від 05.11.2015 року (АБ "Південний") у розмірі 8 156,32 доларів США.

Просить рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 31 березня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" - Ружицької О.В. на підтримання апеляційної скарги, ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" підлягає до задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 31 березня 2016 року скасуванню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що після закінчення строку дії Договору № 6947/370-13 від 27 червня 2013 року ОСОБА_3 звернулася до відповідача із заявами про повернення вкладених на депозит коштів, однак кошти не були видані.

З таким висновком суду повністю погодитись не можна із наступних підстав.

Як зазначено у ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника)або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Статтею 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад) на вимогу або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення які встановлені договором.

Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент.

Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається.

Обов'язок повернення вкладів (депозитів) та нарахованих процентів у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком визначені п.3.3. глави 3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління НБУ від 03 грудня 2003 року №516.

Судом та матеріалами справи установлено, що 27 червня 2013 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір банківського строкового вкладу (депозиту) «Класік» №6947/370-13, строк дії якого закінчився 02 липня 2014 року.

Після закінчення цього строку договір було пролонговано до 08 липня 2015 року.

Відповідно до умов вищевказаного договору ОСОБА_3 передала, а банк прийняв для зберігання грошові кошти в сумі 38980 євро. Процентна ставка за депозитом встановлювалася в розмірі 9,0 % річних (а.с.3-4).

06 липня 2015 року ОСОБА_3 звернулася у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» із заявою про повернення її банківського вкладу згідно договору банківського строкового вкладу (депозиту) «Класік» №6947/370-13, від 27 червня 2013 року (а.с.8), яка була залишена поза увагою Банку.

У той же час, постановою Правління Національного Банку України від 17 вересня 2015 року №612 відповідно до статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» визнано неплатоспроможним.

Згідно виписки по особовому рахунку від 06 листопада 2015 року, ОСОБА_3 було виплачено 8156,32 доларів США згідно реєстру №1 від 05 листопада 2015 року через АБ «Південний» (а.с.56).

Постановою Правління НБУ від 17 грудня 2015 року №898 відповідно до статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківську ліцензію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відкликано та прийнято рішення про ліквідацію банку (а.с.57).

Відповідно до Постанови виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18 грудня 2015 року №230 розпочато процедуру ліквідації банку та призначено Уповноважену особу Фонду на ліквідацію.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банками, у якому введена тимчасова адміністрація та/або затверджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Згідно зі ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Статтею 36 зазначеного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації, зокрема, під час тимчасової адміністрації не здійснюються: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у отому числі кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку).

Відповідно до ч.6 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження, встановлене п.1 ч.5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантуються Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Відповідно до ст.46 цього Закону з дня початку ліквідації банку припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснюється тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку;

банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Отже, на момент постановлення рішення судом першої інстанції (станом на 31 березня 2016 року), Національним Банком України було відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», відтак, всі повноваження органів управління банку були припинені.

Банк не проводив касових операцій, щодо повернення депозитних вкладів. Тому покладення обов'язку повернення депозитного вкладу на юридичну особу повноваження органів управління якої припинені на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є неправомірним.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного суду України, висловленою у справах №6-2001 цс 15 від 20 січня 2016 року та №6-1123 цс16 від 13 червня 2016 року.

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув, та дійшов помилкового висновку про задоволення вимог позивача.

На даний час, Верховний Суд України направив в Конституційний Суд України конституційне подання від 08 липня 2015 року №201-2157/0/8-15 щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в цілому положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21,22, частини першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відтак, встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» чи їх окремих положень, буде підставою для перегляду рішення цього суду у зв'язку з нововиявленими обставинами на підставі п.4 ст.361 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», підлягає до задоволення, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 31 березня 2016 року скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст. ст.316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" - задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 31 березня 2016 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до АТ «Банк фінанси та кредит» в особі відділення №1 філії «Західне РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит»про стягнення суми банківського вкладу - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.

Згідно оригіналу:

Судове рішення набрало законної сили: 14.07.2016 р.

Суддя: Савуляк Р.В.

Дата оформлення копії: 27.07.2016р.

Помічник судді: Безп'ятко О.І.