Справа № 446/981/16 Головуючий у 1 інстанції: Котормус Т.І.
Провадження № 22-ц/783/4509/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і ОСОБА_2,

при секретарі Цапові П.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 26 травня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою ОСОБА_3 відмовлено у прийнятті її заяви про видачу судового наказу про стягнення з Міського комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» боргу по заробітній платі (а.с. 7).

Дану ухвалу оскаржила заявник ОСОБА_3

Апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд для вирішення питання про прийняття заяви про видачу судового наказу, покликаючись на порушення норм процесуального права.

Стверджує, що вона не заявляла вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку або відшкодування моральної шкоди, що перешкоджає розгляду цих вимог у наказному провадженні, натомість нею заявлені безспірні вимоги до боржника, які сам боржник не оспорює.

Вважає, що суд дійшов до помилкового висновку про те, що в даному випадку має місце спір про право (а.с. 9).

Апелянт, будучи своєчасно належним чином повідомленою про час і місце апеляційного розгляду справи (а.с. 17), в судове засідання не зявилася і про причини такої неявки суд не повідомила, що (у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Представник боржника, МКП «Управління житлово-комунального господарства», в судове засідання не прибув, подав письмові пояснення, в яких апеляційну скаргу просить задовольнити і розгляд справи проводити у відсутність представника боржника (а.с. 18).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За своєю сутністю судовий наказ є актом реалізації судової влади, яким вирішується цивільна справа по суті заявлених вимог.

Як в наказному, так і в позовному провадженні реалізуються завдання цивільного судочинства (ст. 1 ЦПК України).

Підстави видачі судового наказу регламентуються ст. 96 ЦПК України.

Відмова у прийнятті заяви про видачу судового наказу допускається з підстав, наведених у частині 3 ст. 100 ЦПК України, яка унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відмовляючи у прийнятті заяви про видачу судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що з матеріалів справи вбачається спір про право, оскільки 25.05.2016 року до суду надійшло клопотання Камянка-Бузької міської ради Львівської області щодо наявності спору про право на виплату заборгованості по заробітній платі, яка виникла в Міського комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» перед працівниками, так як рішенням Камянка-Бузької міської ради від 20.12.2013 року № 19 припинено юридичну особу МКП УЖКГ у звязку з ліквідацією підприємства, а питання про переведення чи звільнення працівників керівником вказаного підприємства не вирішено. Також у клопотанні вказано, що керівництво комунального підприємства безпосередньо зацікавлене в такому способі вирішення питання оплати праці найманих працівників, а тому виникає сумнів щодо обєктивності поданих до заяви документів, які дають право на видачу судового наказу (а.с. 5).

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи і особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

За правилом п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Як роз'яснено у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

До заяви про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання (п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2011 року).

На переконання колегії суддів, надана заявником довідка про нараховану ОСОБА_3 заробітну плату за квітень 2016 року в сумі 1 100 грн. (а.с. 3) - з урахуванням інформації про те, що рішенням Камянка-Бузької міської ради від 20.12.2013 року № 19 припинено юридичну особу МКП УЖКГ у звязку з ліквідацією підприємства, а питання про переведення чи звільнення працівників керівником вказаного підприємства не вирішено - не є доказом правильного та безспірного нарахування заборгованості, а також права на її отримання.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані заявником документи не можуть слугувати доказом безспірності заборгованості боржника МКП «Управління житлово-комунального господарства» перед ОСОБА_3, тому оскаржена ухвала суду є законною та обґрунтованою, а відтак не може бути скасованою з підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

Відповідно до частини 3 ст. 118 ЦПК України, позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу (про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати), може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

З урахуванням зазначеного вище, апеляційний суд наголошує, що відмова у прийнятті заяви про видачу судового наказу не позбавляє заявника можливості звернутися до суду із позовною заявою про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

За вище наведених обставин колегія суддів вважає, що суддя постановив оскаржувану ухвалу з додержанням норм процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для її скасування відсутні і апеляційну скаргу на неї, доводи якої не спростовують висновків оскаржуваної ухвали, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.1, 312 п.1, 314 ч.1 п.4, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити та залишити ухвалу судді Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 26 травня 2016 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: