Справа № 569/8143/16-ц
У Х В А Л А

28 липня 2016 року м. Рівне

Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Абашиній О.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівнезаяву ОСОБА_4 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» в особі Рівненської філії ПАТ «Приватбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_5, про визнання недійсними кредитного договору, договору іпотеки, договору поруки, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» в особі Рівненської філії ПАТ «Приватбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_5, про визнання недійсними кредитного договору, договору іпотеки, договору поруки.

Крім того, в судовому засіданні, 27 липня 2016 року, заявник подав до суду заяву про забезпечення позову, просить суд накласти арешт на нерухоме майно а саме: житловий будинок, загальною площею 135,8 кв.м., який належить ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу № 588684 від 11 травня 2005 року та переданий в іпотеку за договором іпотеки № ROH0GF00000413 від 11 травня 2005 року.

Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що судом відкрито провадження по справі про визнання кредитного договору недійсним, ним не сплачуються кошти за користування кредитом, в результаті чого виникла заборгованість перед банком, що дає можливість нотаріусу у відповідності, до ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Представники відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3заперечують проти задоволення заяви про забезпечення позову.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Також вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову, але в заяві вони відсутні, як і будь-які докази необхідності забезпечення позову, що унеможливлює накладення арешту на майно.

У змісті ч. 1 ст. 152 ЦПК України вбачається, що накладення арешту на майно відповідача допускається лише за умови, що майно належить відповідачу, та є необхідність саме у цьому виді забезпечення позову.

Відсутність зазначених відомостей у заяві позивача позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у звязку з чим заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_6