Справа № 415/5260/16-ц
Провадження № 2/415/2240/16
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.12.16 року м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Калмикової Ю.О.,
за участю секретаря - Нескородової Г.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа Відділ у справах дітей Лисичанської міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа Відділ у справах дітей Лисичанської міської ради.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачка деякий час проживала разом з сином позивача ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 народила ОСОБА_4 , батько дитини записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України за вказівною матері. Відповідачка зайнята своїм особистим життям, ніде не працює, зловживає спиртними напоями. З 14.07.2016 по 12.09.2016 дитина знаходилась у Лисичанському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей.

12.09.2016 року позивач подав заяву до Лисичанської міської ради про те, що бажає залишити онука у своїй сім`ї до вирішення питання про опіку, отримав дозвіл і забрав ОСОБА_4 з центру соціально-психологічної реабілітації дітей. На цей час дитина проживає разом із позивачем та його дружиною, навчається у 1 класі Мирнодолинської ЗОШ І-ІІІ ступенів. Відповідачка самоусунулася від виховання та утримання сина ОСОБА_4 . Відповідача отримує допомогу на дитину, яку витрачає на свої потреби. ОСОБА_5 фактично знаходиться на утриманні позивача, він виховує його, піклується, утримує матеріально. Відповідачка не займалася підготовкою дитини до школи, залишила його без догляду. За час знаходження дитини у позивача, відповідачка щоразу не відвідала його, не зателефонувала.

Відповідачка свої батьківські обов`язки відносно сина не виконує без поважних причин, оскільки не проявляє про нього щонайменшої батьківської турботи та піклування, хоча має таку можливість, що свідчить про її небажання займатися вихованням сина. Дитина залишилась без батьківського піклування.

Позивач бажає бути опікуном у зв`язку з чим звертається до суду і просить, позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в сім`ї позивача до вирішення питання про опіку. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки міста Лисичанська Луганської області, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів її доходів на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував.

Представник позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Просила суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог заперечувала та просила не позбавляти її батьківських прав.

Представники третьої особи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, не заперечували проти задоволення позову.

Допитана у судовому засіданні дитина ОСОБА_9 , 2009р.н., пояснив, що мати не цікавиться його життям, зловживає алкогольними напоями, не заперечував проти позбавлення її батьківських прав.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов у частині позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач ОСОБА_1 вважає відповідача ОСОБА_2 такою, що не виконує належним чином свої батьківські обов`язки, зокрема, вона не приймає участі у вихованні дитини, не спілкується із ним і взагалі втратила до дитини інтерес.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

У зв`язку з цим необхідно звернутися до правових позицій Європейського суду з прав людини, а саме в розумінні пункту 1 ст. 8 Конвенції, яка гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її сімейного життя.

Суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (Olsson v. Sweden) від 27.11.1992 р., статус рішення остаточне), і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Йогансен проти Норвегії» (Johansen. v. Norway) від 07.08.1996 р., статус рішення остаточне).
Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язанні виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

З матеріалів справи встановлено, що згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 02.10.1982 року, виданого Мирнодолинською селищрадою Попаснянського району Ворошиловградської області, ОСОБА_1 та ОСОБА_10 02.10.1982 року уклали шлюб, про що складено актовий запис № 18. Прізвище дружини після розірвання шлюбу ОСОБА_11 .

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 23.08.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_9 , про що зроблено відповідний актовий запис № 738. Батьком дитини записаний ОСОБА_12 , матір`ю дитини записана ОСОБА_2 .

Згідно з витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 7 від 25.08.2016 р., наданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_9 , про що зроблено відповідний актовий запис № 738, батьком дитини записаний ОСОБА_12 , матір`ю дитини записана ОСОБА_2 .

Згідно з довідкою № 745 від 11.08.2016 р., наданою Мирнодолинської селищною радою Попаснянського району Луганської області ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , до складу сім`ї входять дружина ОСОБА_13 , 1962 року народження.

Згідно з побутовою характеристикою ОСОБА_1 , наданою депутатом Мирнодолинської селищради Губарь М.В., ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у шлюбі із ОСОБА_13 , працює у військовій частині електриком, добрий сім`янин, дбайливий батько і дідусь, шкідливих звичок не має, із сусідами має добрі стосунки.

Згідно з побутовою характеристикою ОСОБА_13 , наданою депутатом Мирнодолинської селищради Губарь М.В., ОСОБА_13 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час не працює, веде з чоловіком спільне господарство, живе у власному будинку. Дбайлива бабуся та матір, не має шкідливих звичок, із сусідами має добрі стосунки.

Згідно з заявою ОСОБА_1 голові міської ради Шиліну С.І. від 12.09.2016 р., він бажає залишити у своїй сім`ї ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з подальшим влаштуванням на правах підопічного та приймає проживати до себе в сім`ю на період з 12.09.2016 р. по 12.12.2016 р. до прийняття рішення Лисичанською міською радою служби по справам дітей.

Згідно з довідкою від 13.09.2016 р., наданою Мирнодолинською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів, ОСОБА_9 дійсно буде навчатися у 1 класі Мирнодолинської ЗОШ І-ІІІ ступенів при наявності документів.

Згідно з довідкою № 573 від 13.09.2016 року, наданою комунальним закладом «Лисичанський центр соціально-психологічної реабілітації дітей», ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно з 14.07.2016 по 12.09.2016 знаходився у Лисичанському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей на повному державному забезпеченні. 12.09.2016 за дозволом ССД Лисичанської міської ради з центру Станіслава забрав дідусь ОСОБА_1 .

Згідно з довідкою № 959 від 19.09.2016 року, виданою виконавчим комітетом Мирнодолинської селищної ради Попаснянського району Луганської області ОСОБА_1 , він мешкає без реєстрації з 01.01.2016 по теперішній час мешкає разом з сином ОСОБА_3 1988 року народження, ОСОБА_4 , 2009 року народження.

Згідно з довідкою № 01/02-140 від 22.09.2016 року, виданою Аварійно-рятувальним загоном спеціального призначення ОСОБА_1 , він дійсно працює в аварійно-рятувальному загоні спеціального призначення ГУ ДСНС України у Луганській області на посаді слюсаря-електрика по ремонту електрообладнання відділення обслуговування групи забезпечення аварійно-рятувальної частини з 06.01.2015 на службі в ДСНС України з 21.09.1992 року і по теперішній час.

Згідно з довідкою № 01/02-141 від 22.09.2016 року, виданою Аварійно-рятувальним загоном спеціального призначення ОСОБА_1 , він дійсно працює у аварійно-рятувальному загоні спеціального призначення на посаді слюсар-електрик та його заробітна плата за шість місяців складає 32246,53 грн.

Згідно з висновком про стан здоров`я ОСОБА_1 , наданою Поліклінікою м. Попасна ОСОБА_1 здоров.

Згідно з медичною довідкою про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів серії 2ААЛ № 091132 від 21.04.2015, ОСОБА_1 за результатами огляду психіатричні протипоказання до виконання обов`язки слюсаря-електрика не виявлена. Дійсна до 21.04.2020 р.

Згідно з сертифікатом про проходження профілактичного наркологічного огляду серії 2РРР № 682092 ОСОБА_1 за результатами огляду наркологічні протипоказання до виконання роботи слюсаря-електрика по ремонту не виявлена.

Згідно з висновком органу опіки та піклування Лисичанської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав № 4542/01-16 від 14.12.2016 року, орган опіки та піклування, враховуючи інтереси дитини, її соціального захисту, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно її малолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_2 повністю ухилилась від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню своїх дітей, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв`язку з чим позов в частині позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. Позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав не суперечать закону та відповідають інтересам дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка, заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти, на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей підлягає задоволенню. Так ,суд вважає за доцільне стягнути аліменти з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки міста Лисичанська Луганської області, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів її доходів на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Приймаючи до уваги вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 551 гривня 20 копійок.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208-210, 212-215, 367 ЦПК України, 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, рішення у справі «Олссон проти Швеції»(Olsson v. Sweden) від 27.11.1992 р., статус рішення остаточне), рішення у справі «Йогансен проти Норвегії»(Johansen. v. Norway) від 07.08.1996 р., статус рішення остаточне, Принципом 6 Декларації прав дитини Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, ст. 18 Конвенції про права дитини ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р., ст.ст. 150, 164-167, 181-183, 191 СК України, п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 5, 6 Закону України «Про судовий збір», суд -

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа Відділ у справах дітей Лисичанської міської ради, задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Залишити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в сім`ї позивача до вирішення питання про опіку.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки міста Лисичанська Луганської області, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючої, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів її доходів на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати по сплаті судового збору у сумі 551 (п`ятсот п`ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 5 ст. 164 СК України, копію рішення суду, після набрання законної сили, надіслати до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА