Справа № 347/596/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2016 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

Головуючого судді: Цалин Б.М.

з участю секретаря: Терлюжак Н.П.

позивачки ОСОБА_1

відповідача : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Позивачка, ОСОБА_1, в судовому засіданні вимоги позову підтримала, суду пояснила, що вона перебувала із відповідачем в справі в шлюбі із 1998 року.

В шлюбі у них народилося двоє дітей: син-ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В наслідок сімейних негараздів шлюб між ними було розірвано через відділ РАЦСу 25.12.2001 року.

Рішенням суду із відповідача в її користь на утримання дітей стягнуто аліменти, та в подальшому рішенням суду від 22.01.2015 року було задоволено її позов і вирішено стягувати з відповідача на утримання неповнолітніх дітей аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

На даний час її матеріальне становище суттєво погіршилося. Вона втратила працездатність та отримала ІІІ групу інвалідності.

Проживає вона в важких матеріально-побутових умовах і сама не в силі належним чином забезпечити нормальний рівень проживання дітей. На придбання одягу, взуття, продуктів харчування , предмети особистої гігієни, шкільне приладдя та на інші потреби потрібні чималі кошти, окрім цього діти хворіють а тому розміру аліментів, що сплачує відповідач не вистачає. Просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 вимоги позову заперечив, суду пояснив, що рішенням суду від 22.01.2015 року з нього на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей було стягнуто аліменти в розмірі по 600 грн. щомісячно на кожну дитину.

Заборгованості по сплаті аліментів в нього немає. Окрім того, при потребі він виплачує і додаткові кошти на утримання дітей.

Сплачувати аліменти в більшому розмірі він не має змоги, так як ніде не працює та не має стабільного заробітку, окрім того змушений утримувати і свою перестарілу матір а також просить врахувати, що він також хворіє, потребує постійного лікування та хірургічного втручання, на що потрібні чималі кошти.

Вважає, що позивачкою не доведено того, що діти потребують додаткових витрат на навчання чи оздоровлення, не доведено того факту, що діти постійно потребують додаткових витрат у зв'язку із поганим станом здоров'я останніх. А його матеріальний чи сімейний стан від січня 2015 року не змінився. Погіршення здоров'я позивачки не дає підстав для збільшення розміру аліментів на утримання дітей. Просить в позові відмовити.

Суд вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи вважає позовні вимоги позивачки не доведеними в судовому засіданні і такими, що не підлягають до задоволення за наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що сторони в справі перебували в шлюбі із 1998 року. В шлюбі у них народилося двоє дітей: син-ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвами про народження ( а.с. 11,12 ).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.4), шлюб між сторонами розірвано через відділ РАЦСу 25.12.2001 року.

Як стверджено виконавчим листом (а.с.3) за рішенням суду із відповідача в користь позивачки на утримання дітей стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Позивачка в підставу своїх позовних вимог надала суду виписку із медичної карти (а.с.5) якою стверджено, що ОСОБА_3. знаходився на стаціонарному лікуванні в ЛОР відділенні ОДКЛ із 17.12.2015 року по 29.12.2015 року а також довідку (а.с.6) видану Середньоберезівською сільською радою, якою стверджено , що вона ніде не працює з 27.06.2002 року , відповідно до довідки (а.с.10) ОСОБА_1 являється інвалідом ІІІ групи з 16.01.2016 року, інвалідність встановлено до 01.03.2017 року.

ОСОБА_1 посилається на збільшення витрат на утримання дітей, тобто на харчування, придбання одягу, шкільного приладдя та ін... Однак , за останній період часу, тобто із моменту винесення судом рішення 22.01.2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, діти сторін не змінили місця навчання, не навчаються у навчальному закладі вищої акредитації, тобто жодні обставини, які б по впливали на вартість навчання чи харчування дітей не змінилися.

Те, що на даний момент а саме із 16.01.2016 року по 01.03.2017 року ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи не тягне за собою повної втрати працездатності чи як наслідок неможливість працювати, відтак вказана обставина не може слугувати підставою для зміни розміру аліментів.

Згідно довідки виданої Середньоберезівською сільською радою № 465 від 18.04.2016 року відповідач ОСОБА_2 на даний час не працює, за кордон протягом останнього року не виїжджає. Окрім того, відповідач фактично утримує свою перестарілу матір, надає матеріальну допомогу та допомагає по господарству. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання відповідача, останній проживає в незадовільних умовах для проживання, підсобного господарства не веде, власником будь-якої нерухомості не являється.

Суд враховує і стан здоров'я відповідача а саме відповідно до наданих медичних документів останній потребує постійного лікування та хірургічного втручання. ОСОБА_2 фактично втратив частину щелепної кістки, змушений перебувати постійно на дієті, вимагає спеціального харчування та постійного лікування. Для того, щоб повернутися до нормального способу життя, останньому потрібно хірургічне втручання з метою протезування частини щелепної кістки та зубів. Дане лікування вимагає постійних великих матеріальних витрат.

Відповідно до ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ст. 141 СК України, встановлює рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини та стверджує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч. 1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1ст.192 СК України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Отже, в нормі закону закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я, інші випадки, прямо передбачені СК України.

Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст.184 цього кодексу.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 01 січня становить для дітей віком від 6 до 18 років - 1455 гривні. Тобто, цей розмір є не меншим: - для дитини віком від 6 до 18 років - 436,5 грн. Фактично, розмір аліментів, що сплачує відповідач в користь позивачки 600 грн щомісячно на кожну дитину, на даний час є 40% від прожиткового мінімуму.

Зі змісту вищенаведеного та аналізу зазначених статей слідує, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Позивачкою не доведено, що діти потребують додаткових витрат на навчання чи оздоровлення, не доведено того факту, що діти постійно потребують додаткових витрат у зв'язку із поганим станом здоров'я останніх. А матеріальний стан відповідача від січня 2015 року, з моменту зміни розміру сплати аліментів, значно покращився, що давало б змогу сплачувати більший розмір аліментів.

На підставі наведеного, ст. ст. 180, 181, 184, 191, 192 СК України, керуючись ст. ст. 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд Івано-Франківської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Суддя Б.М.Цалин