Справа № 510/2142/15-ц
Провадження № 2/520/5002/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2016 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Луняченка В.О. ,

при секретарі Нефедової Г.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства « Адміністрація морських портів України» про визнання нечинним та скасування наказу ,-

ВСТАНОВИВ:

До Ренійського районного суду Одеської області 24.11.2015 року звернулась ОСОБА_1 з позовними вимогами до Державного підприємства « Адміністрація морських портів України» про визнання нечинним та скасування наказу від 05.10.2015 року №327-к « Про введення в дію організаційної структури філії МПРС».

Ухвалою від 16.12.2015 року судом була задоволена клопотання позивача та в якості забезпечення позову зупинена дія зазначеного наказу ( т. 1 а/с 81).

Ухвалою суду від 04.02.2016 року цивільна справа залишена без розгляду, у звязку із повторною неявкою позивача, на підставі ч. 3 ст. 169 ЦПК України ( т.1 а/с 177).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12.04.2016 року було скасована ухвала суду про залишення позову без розгляду і справа направлена на новий розгляд до Ренійського районного суду ( т.2 а/с 27).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12.04.2016 року було скасована ухвала суду була про забезпечення позову (т.2 а/с 39).

Ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 12.08.2016 року цивільна справа передана для розгляду до Київського районного суду м. Одеси ( т.2 а/с 52), і прийнята до провадження 05.10.2016 року (т.2 а/с 56).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на тому, що наказ від 05.10.2015 року підлягає скасуванню у звязку із тим, що він був виданий з порушенням порядку повідомлення профспілки про планування вивільнення працівників, передбачене ст.. 22 Закону України « Про професійні спилки, їх права та гарантії діяльності» та п.2.20 Галузевої угоди між Міністерством інфраструктури, Федерацією роботодавців транспорту України і Спільним представницьким органом профспілок у сфері морського транспорту на 2013-2015 роки , порушенням порядку затвердження та погодження організаційної структури та штатного розпису, встановленого пунктом 5.7 Положення про філію « МПРС», підписаний особою з порушенням повноважень, порушенням у складі організаційної структури, відсутності обґрунтування причин звільнення працівників, необґрунтованістю причин та мети внесення змін до організаційної структури філії « МПРС» та недотримання міжнародних вимог щодо складових системи пошуку і рятування.

Представник відповідача ОСОБА_3, у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, стверджуючи що оспорюваний наказ не порушує прав позивачки та винесений у відповідності до вимог діючого законодавства України.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу та проаналізувавши надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Як встановлено у судовому засіданні позивач працює завідувачем канцелярії загального відділу у філії « Морська пошуково-рятувальна служба» ( філія «МПРС») державного підприємства « Адміністрація морських портів України» ( ДП « АМПУ»).

ДП «АМПУ» є державним унітарним підприємством і діє як державне підприємство, створене відповідно до розпорядження кабінету Міністрів України від 04.03.2013 року №133-р « Про погодження пропозиції щодо реорганізації державних підприємств морського транспорту» та входить до сфери управління Міністерства інфраструктури України.

Згідно до підпункту 6.1.3 статуту ДП «АМПУ» ( т.1 а/с 162) підприємство має право за погодженням з уповноваженим органом управління створювати, реорганізовувати та ліквідовувати інші, крім адміністрації морських портів, відокремлені підрозділи ( філії, представництва тощо, які не мають статусу юридичної особи, наділяються майном підприємства, можуть ати окремий баланс.

Пунктом 7.5 вищезазначеного Статуту передбачено, що голова ДП « АМПУ» самостійно, в межах своєї компетенції, вирішує питання діяльності ДП, за винятком тих, що віднесені цім статутом до компетенції уповноваженого органу управління.

Наказом № 327-к від 05.10.2015 року ( т.1 а/с 51) головою державного підприємства « Адміністрація морських портів України» ОСОБА_4, з метою оптимізації процесу управління ДП, та забезпечення ефективного виконання підприємством завдань, функцій, передбачених законом України « Про морські порти України» було введено в дію з 12 жовтня 2015 року організаційна структура філії « Морська-пошукова рятувальна служба» державного підприємства « Адміністрація морських портів України» та припинена дія структури філії « Морська пошукова-рятувальна служба» державного підприємства « Адміністрація морських портів України», затвердженої наказом філії « МПРС» від 01.09.2015 року №257-н. Також даним наказом доручено начальнику філії « МПРС» вжити заходів щодо внесення змін до штатного розпису згідно нової затвердженої організаційної структури, попередньо сповістивши про це виборний орган первинної профспілкової організації філії «МПРС» згідно ст.. 22 ЗУ « Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», вирішити питання щодо вивільнення працівників з дотриманням вимог КЗпП України та забезпечити передачу первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку, бухгалтерської і податкової звітності, цінностей тощо згідно чинного законодавства України до централізованої бухгалтерії апарату управління ДП «АМПУ».

Правовідносини, повязані з правами працівника врегульовані Кодексом законів про працю України ( далі КЗпП).

У відповідності до ч.1-4 ст. 32 КЗпП переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров'я.

У зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

Згідно пункту першому частини першої статті 40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

В даному випадку судом встановлено, що наказ № 327-к від 05.10.2015 року прийнятий головою державного підприємства в межах його компетенції та є лише підставою для подальшої реорганізації підприємства шляхом припинення дії однієї філії і створення іншої. Всі питання повязані із переведенням або звільненням працівників підприємства та прийняття на роботу в новоутворену філію даним наказом не вирішені. У позовної заяві та у судовому засіданні позивачем ї її представником не було доведено, які самі права були порушені наказом № 327-к від 05.10.2015 року. Посилання на те, що на підставі цього наказу у подальшому можуть бути порушені права звільненням та/або не прийняттям на роботу як працівника аналогічної кваліфікації не є належним способом захисту права у відповідності до ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного підприємства « Адміністрація морських портів України» про визнання нечинним та скасування наказу від 05.10.2015 року №327-к « Про введення в дію організаційної структури філії «МПРС».

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луняченко В. О.