АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач у суді апеляційної інстанції- Оніщук М.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючиий суддя Оніщук М.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_5, Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» про відшкодування шкоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року ПрАТ «ПРОСТО-страхування» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 13.10.2012 між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та ОСОБА_4 був укладений Договір страхування № АТК 214937 майнових інтересів власника автомобіля «Honda Accord», д.р.н НОМЕР_1.

17.03.2013 в м. Києві на перехресті вул. Заслонова та вул. Санаторна, сталася ДТП, за участю автомобілів «ВАЗ-2101», державний номер 74898, під керуванням ОСОБА_5 - відповідача та «Honda Accord», д.р.н НОМЕР_1, під керуванням страхувальника - ОСОБА_6 Внаслідок ДТП, водію автомобіля марки «Honda Accord», д.р.н НОМЕР_1, ОСОБА_6 була завдана матеріальна шкода, розмір якої, згідно рахунку № 01260313 від 26.03.2013 становить 69 919 грн.

Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 12.04.2013, ДТП сталася внаслідок здійсненням водієм ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

ПрАТ «ПРОСТО-страхування», за заявою потерпілої особи - ОСОБА_7, на підставі умов Договору страхування та згідно із Законом України «Про страхування», виплатило страхове відшкодування, а саме - 69 219, 00 грн. В свою чергу позивач звернувся до відповідача в порядку регресу як до винної особи в ДТП та просив стягнути з відповідача ОСОБА_5 затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 20 219 грн. та витрати по сплаті судового збору.

16.06.2016 ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» залучено до участі у справі в якості співвідповідача.

Згідно уточненої позовної заяви позивач просив стягнути з відповідача - ОСОБА_5 на користь позивача затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 1 000 грн. та стягнути з співвідповідача на користь позивача затрати по виплаті страхового відшкодування з розмірі 31 626,92 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПрАТ «ПРОСТО-страхування» затрати по виплаті страхового відшкодування (франшизу) в розмірі 1 000 грн.

Стягнуто з ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на користь ПрАТ «ПРОСТО-страхування» затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 31 626,92 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПрАТ «ПРОСТО-страхування» витрати по сплаті судового збору в розмірі 41,34 грн.

Стягнуто з ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на користь ПрАТ «ПРОСТО-страхування» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 336,66 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», посилаючись на порушення норм судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Вказує на те, що страхову суму за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ/6595397 не було вичерпано, а отже відповідальність ПрАТ «УАСК АСКА» за договором СТД № 2936670 не настала.

В судове засідання сторони по справі не з'явилися про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач про причини неявки суд не повідомив.

АпелянтПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» 07.12.2016 року надіслало до суду заяву, в якій просило розглядати справу без участі його представника.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Задовольняючи позов в частині стягнення з відповідача ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «ACKA» в порядку регресу 31 626,92 грн. матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що відповідальність за завдану шкоду повинно нести ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «ACKA», з яким винуватець ДТП ОСОБА_5 уклав договір страхування.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення. Ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій статтею 215 ЦПК, і обов'язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини.

Відповідно до ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, в повній мірі зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.10.2012 між ПАТ «ПРОСТО-Страхування» та ОСОБА_4 був укладений Договір страхування № ATK 214937 майнових інтересів власника автомобіля «Honda Accord», д.р.н НОМЕР_1.

17.03.2013 в м. Києві на перехресті і вул. Заслонова та вул. Санаторна, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобілів «ВАЗ-2101», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5 - відповідача та «Honda Accord», д.р.н НОМЕР_1, під керуванням Страхувальника - ОСОБА_6

Постановою Дарницькогорайонного суду м. Києва від 12.04.2013відповідача ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортноїпригоди та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Внаслідок ДТП, водію (власнику) автомобіля марки «Honda Accord», д.р.н НОМЕР_1, ОСОБА_6 була завдана матеріальна шкода, розмір якої, згідно Рахунку № 01260313 від 26.03.2013 p. становить 69 919, 00 грн.

09.04.2013 ПрАТ «ПРОСТО-Стахування» визнало зазначену подію страховим випадком і здійснило виплату страхового відшкодування власнику автомобіля «Honda Accord», д.р.н НОМЕР_1 ОСОБА_7 в розмірі 69 219,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №10379 від 16.04.2013.

Відповідно до Полісу № АВ/6595397 цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП ОСОБА_5 була застрахована в ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) становить 50 тис. грн.

Проте, 15.12.2015 ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» виплатило позивачу страхове відшкодування лише в розмірі 36 592,08 грн.

Оскільки цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ-2101», державний номер НОМЕР_2, ОСОБА_5, якого визнано винним у вчиненні ДТП, застрахована в ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ/6595397, позивач ПрАТ «ПРОСТО-Страхування» ставило перед судом питання про стягнення із страхової компанії винуватця ДТП в порядку регресу виплаченого страхового відшкодування у розмірі 31 626,92 грн. (50 000,00 грн. - 36 592,08 грн. (виплаченого страхового відшкодування - 1 000,00 грн. франшизи).

Проте, такі вимоги ПрАТ «ПРОСТО-Страхування» до ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» не можуть бути розглянуті у порядку цивільного судочинства, з огляду на таке.

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною другою статті 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (далі - постанова Пленуму Верховного Суду України № 2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Отже у справі, яка переглядається, суд першої інстанції помилково прийняв до розгляду позовні вимоги ПрАТ «ПРОСТО-Страхування» до ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА».

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції у частині вирішення позовних вимог ПрАТ «ПРОСТО-Страхування» до ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» необхідно скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити. Також відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України необхідно повідомити ПрАТ «ПРОСТО-Страхування», що розгляд його позовних вимог до ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» про стягнення матеріальної шкоди віднесено до юрисдикції господарських судів.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд України у постановах від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1737цс15, від 04.02.2015 року у справі № 6-238цс14, від 01.07.2015 року у справі №6-467цс15, від 30.09.2015 року у справі №6-1323цс15, від 02.03.2016 року у справі 6-2307цс15, від 01.07.2015 року у справі 6-745ц15, від 06.04.2016 року у справі №6-77цс16, від 02.03.2016 року у справі №6-224цс15, від 28.01.2015 року у справі № 6-229цс14, від 02.12.2015 року у справі № 6-1349 цс15, від 17.02.2016 року у справі №6-1965цс15, від 23.12.2015 року у справі № 6-2271цс15, від 17.12.2014 року у справі № 6-185цс14, від 24.02.2016 року у справі № 6-1009цс15, від 03.02.2016 року у справі № 6-1599цс15, від 07.10.2015 року у справі № 1521цс15, від 03.02.2016 року у справі №6-1999цс15.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У ч. 2 ст. 1187 ЦК України зазначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Разом з цим, у відповідності до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Нормами статті 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Стаття 16 Закону України «Про страхування» встановлює, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з аргументованим висновком суду першої інстанції про стягнення 1000,00 грн. франшизи з винуватця ДТП - ОСОБА_5

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року № 12 відповідно до ст. 304 ЦПК України суд апеляційної інстанції при розгляді справи керується правилами розгляду справи судом першої інстанції, з винятками й доповненнями, встановленими гл. І «Апеляційне провадження» розд. V ЦПК України.

Отже, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду лише в частині вимог ПрАТ «ПРОСТО-Страхування» до ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» із закриттям провадження в цій частині, а в іншій частині рішення суду підлягає залишенню без зміни.

Враховуючи викладене, керуючись, ст.ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року в частині вирішення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» про відшкодування шкоди в порядку регресу та в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» судових витрат - скасувати та в цій частині провадження у справі закрити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року в частині вирішення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди в порядку регресу - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва