Номер провадження: 22-ц/785/3464/16
Головуючий у першій інстанції Целух А. П.
Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.07.2016 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Таварткіладзе О.М., Кравця Ю.І.,

при секретарі Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2014 року, в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_5, про визнання договору дарування недійсним, -

встановила;

24.09.2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним договір дарування ? частини квартири АДРЕСА_1, укладений 20.06.1996 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, та визнати недійсним договір дарування ? частини квартири АДРЕСА_1, укладений 29.10.1996 року між ОСОБА_7 і ОСОБА_2 посилаючись на те, що вказані договори укладені з порушенням норм цивільного законодавства. При цьому позивач зазначив, що ОСОБА_7 і ОСОБА_8. доводяться йому дідом і бабою по батьківській лінії. Після їх смерті він не міг прийняти спадщину, оскільки у 2011 році досяг повноліття, та йому стало відомо про те, що спадкове майно було незаконно відчужене на користь відповідачів у справі.

Заявою до суду представник ОСОБА_3 - ОСОБА_8 заявила клопотання про накладення арешту на АДРЕСА_1 вказуючи, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.09.2014 року клопотання представника ОСОБА_3 - ОСОБА_8 задоволене у повному обсязі. З метою забезпечення заявлених позивачем вимог суд наклав арешт на ? частину АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності, та на ? частини АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності, оскільки невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати у зв'язку з порушенням судом норм матеріального і процесуального права, та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви представника ОСОБА_3 - ОСОБА_8 про застосування заходів забезпечення позову відмовити вказуючи, що відповідачі у справі не є власниками спірної квартири.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст ухвали, що оскаржена, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні проводитися перевірка ухвали, встановлюватися обставини і досліджуватися докази вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за наступних підстав;

За правилами п.1ч.1ст.312 ЦПК України, розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Задовольняючи клопотання представника ОСОБА_3 - ОСОБА_8 про забезпечення позову, та накладаючи арешт на АДРЕСА_1, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають обставинам справи та нормам процесуального права.

Відповідно до вимог ч.3ст.153 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити, чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.1ч.1,ч.3ст.152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» за №9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно існує спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідачів, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленим позивачем вимогами.

Вказані норми права дотримані судом першої інстанції під час розгляду заяви представника позивача про забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсними договори дарування ? частини спірної квартири, які були укладені між ОСОБА_6 і ОСОБА_4 20.06.1996 року, та між ОСОБА_7 і ОСОБА_2 29.10.1996 року посилаючись на те, що вони укладені з порушенням норм цивільного законодавства. У зв'язку із наявністю цих договорів він не може прийняти спадщину після смерті ОСОБА_6 і ОСОБА_7, які є його дідом і бабою по батьківській лінії. Крім того, ОСОБА_6 залишив на користь позивача заповіт, яким заповідав ? частину спірної квартири саме позивачу.

Встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами дійсно існує спір про право, та існує реальна загроза невиконання можливого рішення суду, а тому є підстави для забезпечення заявлених позовних вимог.

З урахуванням встановлених обставин та вказаних вище норм процесуального права колегія суддів визнає, що суд першої інстанції законно та обґрунтовано задовольнив клопотання представника ОСОБА_3 - ОСОБА_8 про забезпечення позову, та правомірно наклав арешт на ? частину АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності, та на ? частини цієї ж квартири, що належить ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності, оскільки невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки висновків суду першої інстанції вони не спростовують, та не містять правових підстав, передбачених п.2ч.2ст.312 ЦПК України, для скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали про відмову позивачу в задоволенні заяви про забезпечення позову. Посилання апелянта на те, що відповідачі у справі не є співвласниками спірної квартири та уже існує рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18.12.1996 року, яким договір дарування 1/2 частини спірної квартири, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 був визнаний недійсним, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки відповідно до листа Комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації» станом на 09.12.2008 року право власності на спірну квартиру зареєстроване за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Крім того, позивач у справі - ОСОБА_3 не був стороною у справі, на яку посилається апелянт у своїй апеляційній скарзі.

Інші доводи апеляційної скарги не мають правового значення для вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову у справі.

Керуючись ст.304, п.1ч.2ст.307, п.1ч.1ст.312 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -відхилити. .

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2014 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.П. Фальчук

Ю.І. Кравець

О.М.Таварткіладзе