АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5844/16 Справа № 174/250/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Ілюшик І. А. Доповідач - Петешенкова М.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Пономарь З.М., Осіяна О.М.

при секретарі - Черкас Є.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу державного підприємства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 31 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» за участю третьої особи первинної профспілки «Свободу Праці» державного підприємства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 31 березня 2016 року його незаконно звільнено з посади майстра зміни транспортно-експедиційного управління залізничного цеху філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» (далі - філія «ВГМК») ДП «ОГХК» на підставі наказу № 165 від 31 березня 2016 року за п. 6 ч. 1 ст. 36 КзпП України. Відповідач не звернувся до виконавчого комітету - виборного органу, та зборів - вищого органу профспілки, членом якої він є, для отримання згоди на звільнення. Не отримана також згода на зміну істотних умов праці. У підприємства наявні можливості зберегти колишні істотні умови праці. Вважає, що мало місце переведення його на роботу помічника майстра залізничного цеху транспортно-експедиційного управління (далі - ТЕУ) з посади майстра зміни залізничного цеху ТЕУ, а відмова від переведення на іншу роботу, не є підставою для припинення трудового договору за п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП.

У зв'язку із вищезазначеним, просив поновити його на посаді майстра зміни залізничного цеху ТЕУ у філії «ВГМК» ДП «ОГХК», стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 8 562,40 грн. (а.с. 105).

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 31 травня 2016 року позовні вимоги задоволено (а.с.122-125).

Поновлено ОСОБА_2 на посаді майстра зміни транспортно-експедиційного управління залізничного цеху у філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» державного підприємства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» з 01 квітня 2016 року.

Стягнути з державного підприємства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 8 562, 40 грн.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 6 421,80 грн. в межах платежу за один місяць, допущено до негайного виконання.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ДП «ОГХК» посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову (а.с.132-134).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 жовтня 2014 року позивача прийнято в порядку переведення з філії «ВГМК» ПрАТ «Кримський Титан» в ТЕУ майстром зміни залізничного цеху (а.с. 9).

Наказом від 18 січня 2016 року ОСОБА_2 прийнято у профспілку за підписом керівника ПП «СП» ДП «ОГХК» за № К/180116-1 (а.с. 13, 77-81).

Листом від 21 січня 2016 року директора філії «ВГМК» ДП «ОГХК» повідомлено про те, що на підприємстві створено ПП «СП» ДП «ОГХК» (а.с. 18).

25 січня 2016 року ОСОБА_2 отримав повідомлення про зміну істотних умов праці № 378 з 01 квітня 2016 року, згідно якого найменування посади майстер зміни залізничного цеху ТЕУ змінюється на помічник майстра залізничного цеху ТЕУ, посадовий оклад змінюється з 4 730 грн. до 3 200 грн. З цими змінами він погодився (а.с. 10, 34).

Згідно наказу № 24 від 25 січня 2016 року по філії «ВГМК» ДП «ОГХК» про внесення змін до схеми організаційної структури, штатних розпису посад службовців і розстановки чисельності робітників ТЕУ, з 01 квітня 2016 року виключається зі штатного розпису посади майстра зміни залізничного цеху у кількості чотирьох штук з окладом 4 730 грн., одну із яких займав позивач. З цієї дати вводиться 4 посади помічників майстра з окладом 3 200 грн. (а.с. 30-32).

Відповідно до протоколу № 05/03/16-1 засідання виконавчого комітету ПП «СП» ДП «ОГХК» від 05 березня 2016 року, прийнято рішення про обрання ОСОБА_4, ОСОБА_2, а також ОСОБА_5 членами виконкому ПП «СП» ДП «ОГХК» (а.с. 54, 55, 58), про що було повідомлено відповідача (а.с. 11).

Відповідно до протоколу № 19/03/16-1 засідання зборів ПП «СП» ДП «ОГХК» від 19 березня 2016 року, прийнято рішення про підтвердження обрання ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 членами виконкому профспілки ПП «СП» ДП «ОГХК» (а.с. 52,53,56,57).

30 березня 2016 року складено акт № 1 про те, що ОСОБА_2 заявив про відмову від продовження роботи, у зв'язку із зміною істотних умов праці, про що був ознайомлений та 26 січня 2016 року дав згоду (а.с. 61).

Згідно наказу № 164 (розпорядження про припинення трудового договору (контракту) від 31 березня 2016 року позивача звільнено з займаної посади майстра зміни транспортно-експедиційного управління залізничний цех на підставі п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

У порівнянні схем організаційної транспортно-експедиційного управління (ТЕУ) станом на 01 січня 2016 року та 01 квітня 2016 року суттєво відрізняються, зокрема, посада, яку займав позивач відсутня (а.с. 42, 43). Крім того різняться посадові інструкції майстра зміни та помічника майстра зміни залізничного цеху ТЕУ, (а.с. 35-41).

Відповідно до протоколу № 19/05/16-1 засідання виконавчого комітету ПП «СП» ДП «ОГХК» від 19 травня 2016 року, прийнято рішення про відмову у наданні згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_2 (а.с. 70-72).

Згідно письмового висновку від 20 травня 2016 на запит суду, ПП «СП» ДП «ОГХК» не надало згоди на звільнення ОСОБА_2, зокрема, посилаючись на те, що потрібна попередня згода виборного органу (а.с. 73, 74). До письмового висновку додано обґрунтування відмови у згоді на звільнення (а.с. 68, 69).

Відповідно до протоколу № 24/05/16-1 засідання виконавчого комітету ПП «СП» ДП «ОГХК» від 24 травня 2016 року, прийнято рішення про відмову у наданні згоди на зміну істотних умов праці ОСОБА_2 (а.с. 94-95).

Згідно письмового висновку від 24 травня 2016 року, ПП «СП» ДП «ОГХК» не надало згоди на зміну істотних умов праці ОСОБА_2, зокрема, посилаючись на те, що потрібна попередня згода виборного органу (а.с. 92, 93). До цього письмового висновку також було додано обґрунтування відмови у згоді на звільнення (а.с. 98, 99).

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв»язку із зміною істотних умов праці.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 КЗпП України зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.

Згідно із ст. 246 КЗпП України первинні профспілкові організації на підприємствах, в установах, організаціях та їх структурних підрозділах представляють інтереси своїх членів і захищають їх трудові, соціально-економічні права та інтереси. Первинні профспілкові організації здійснюють свої повноваження через утворені відповідно до статуту (положення) виборні органи, а в організаціях, де виборні органи не утворюються, - через профспілкового представника, уповноваженого згідно із статутом на представництво інтересів членів професійної спілки, який діє в межах прав, наданих Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та статутом професійної спілки. У разі якщо на підприємстві, в установі, організації діє кілька первинних профспілкових організацій, представництво колективних інтересів працівників підприємства, установи, організації щодо укладення колективного договору здійснюється об'єднаним представницьким органом у порядку, визначеному частиною другою статті 12 цього Кодексу.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року із послідуючими змінами «Про практику розгляду судами трудових спорів» передбачено, що припинення трудового договору за п. 6 ч.1 ст. 36 КЗпП при відмові працівника від продовження роботи із зміненими істотними умовами праці може бути визнане обґрунтованим, якщо зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою викликана змінами в організації виробництва і праці (раціоналізацією робочих місць, введенням нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, і, навпаки, впровадженням передових методів, технологій тощо)

Вирішуючи спір, з урахуванням вимог ст. 213 - 214, 315 ЦПК України суд вірно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та звернув увагу на те, що ОСОБА_2 є членом виборного органу - Первинної профспілкової організації і вирішення питання про зміну умов його трудового договору,як і звільнення, повинно здійснюватися із дотриманням вимог ч. 2 ст. 252 КЗпП України та ч. 2 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», що відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

Надавши правову оцінку іншим доказам, дослідженим у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведення відповідачем підстави для звільнення, передбаченої п. 6 ч.1 ст. 36 КЗпП України, поновив позивача на посаді, з якої він звільнений, та стягнув середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 8 562,40 грн.

Посилання ДП «ОГХК» в апеляційній скарзі про можливість звільнення працівника без згоди виборного органу у відповідності до положень ст.43 КЗпП України та ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» не можуть прийматися до уваги колегією суддів, оскільки спростовуються наступним.

Стаття 43 КЗпП України передбачає необхідність одержання попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації на звільнення працівника.

Відповідно до п. 15 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 судам роз'яснено, що розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу допускається лише за попередньою згодою профспілкового органу, крім випадків, передбачених ст. ст. 43, 43-1 КЗпП України. Встановивши, що звільнення працівника проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до профспілкового органу, суд зупиняє провадження у справі, запитує згоду профспілкового органу і після її одержання або відмови профспілкового органу в дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті.

Згідно з вимогами ч. 7 ст.43 КЗпП України рішення виборного органу первинної профспілкової організації про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. Під обґрунтованою відмовою профспілкового органу слід вважати таке рішення, яке ґрунтується на відповідних нормах чинного трудового законодавства.

Аналогічна норма встановлена і ч. 6 ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Доводи апеляційної скарги про безпідставність висновків суду, оскільки ОСОБА_2 не був членом профспілки та її виборного органу спростовуються матеріалами справи, зокрема протоколом № 19/05/16-1 засідання Виконавчого комітету ПП «Свободу Праці» ДП «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» від 19 травня 2016 року (а.с.71-72), письмовим висновком ПП «Свободу Праці» ДП «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» від 18 травня 2016 року (а.с.73-74).

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи та зводяться до переоцінки доказів по справі.

Відповідно положенням ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу державного підприємства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» - відхилити.

Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 31 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю. Петешенкова

З.М. Пономарь

О.М. Осіян