АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

08 грудня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Соколової В.В., Чобіток А.О.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання припиненим договору поруки,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року,

встановила:

у жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з позов, в якому просив визнати припиненим договір поруки, посилаючись на те, що 06 березня 2008 року між ним та відповідачем в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором було укладено договір поруки. Позивач вказував, що у квітні 2015 року йому стало відомо про те, що між банком та позичальником було укладено угоду про прощення боргу з відстрочкою сплати платежів за графіком. Позивач зазначав, що про укладення вказаної угоди його повідомлено не було, що свідчить про зміну зобов'язання без його згоди, у зв'язку з чим просив визнати поруку припиненою.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що 06 березня 2008 року між ним та відповідачем було укладено договір поруки, відповідно до умов якого позивач поручився за виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором. Позивач вказував на те, що у квітні 2015 року йому стало відомо про те, що між відповідачем та позичальником ОСОБА_2 16 листопада 2012 року було укладено Угоду про припинення зобов'язань за кредитним договором (прощення боргу з відстрочкою сплати платежів за графіком), відповідно до умов якої сторонами було визнано, що розмір заборгованості станом на день укладення угоди становив 8 213,63 дол. США. Крім того, сторонами угоди було погоджено, що позичальник ОСОБА_2 зобов'язаний у період з 16 листопада 2012 по 16 жовтня 2014 року сплатити банку грошові кошти в розмірі 5 749/, 54 дол. США. Однак, позивача, як поручителя, про укладення вказаної угоди повідомлено не було, у зв'язку з чим він вважає, що порука є припиненою.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року у задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було наведено законних підстав для визнання поруки припиненою. Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення ст. 15, 16, 251, 252, 526, 553, 554, 559, 1054, 1055 ЦК України.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано те, що укладення між боржником та банком Угоди про припинення зобов'язання шляхом прощення боргу з відстрочкою сплати платежів без згоди поручителя є порушенням його прав та підставою для визнання поруки припиненою. Однак, такі доводи апелянта є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки були предметом перевірки під час розгляду справи судом та отримали належну правову оцінку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 06 березня 2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір CL 22914, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит в розмірі 9 000 дол. США строком до 25 лютого 2015 року. Того ж дня для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «Універсал банк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки.

06 листопада 2012 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладеного Угоду про припинення зобов'язань за Договором CL 22914 від 06 березня 2008 року шляхом прощення боргу з відстрочкою сплати платежів за графіком. Умовами вказаної угоди було визначено, що сторони погодили розмір заборгованості за кредитним договором на день укладення угоди - 8 213, 63 дол. США та зобов'язано позичальника сплатити у період з 16 листопада 2012 по 16 жовтня 2014 року грошові кошти в розмірі 5 749, 545 дол. США.

Так, підставою припинення поруки є такі зміни умов основного зобов'язання, здійсненні без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу його відповідальності, зокрема підвищення розміру процентів, відстрочення виконання, що призводять до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування коштами, збільшення розміру неустойки або встановлення умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення.

В даному випадку, угодою, на яку посилається апелянт, відповідальність позичальника, як і поручителя, було змінено в бік зменшення, а тому судом першої інстанції було вірно зроблено висновок про те, що підстави для припинення поруки відсутні. Інших підстав для визнання поруки припиненою позивачем наведено не було.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 756/2939/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/13850/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Луценко О.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.