Справа № 2/331/1255/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2016 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Скользнєва Н.Г., розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства « Ідея Банк» до ОСОБА_1 про вилучення предмету застави та звернення на нього стягнення,

В С Т А Н О В И Л А:

15.07.2016 р. до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з Ленінського районного суду м. Харкова надійшли :

?ухвала суду від 30 червня 2016 року про роз»єднання в самостійні провадження вимоги публічного акціонерного товариства « Ідея Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Виділення в окреме провадження вимоги ПАТ « Ідея Банк» до ОСОБА_1 про вилучення предмету застави автомобілю НОМЕР_1, а також про звернення на нього стягнення ; направлення для розгляду за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя позовної заяви ПАТ « Ідея Банк» до ОСОБА_1 про вилучення предмету застави автомобілю та звернення на нього стягнення ;

?позовна заява ПАТ « Ідея Банк» до ОСОБА_2, ТОВ « Фінансова компанія «Гарант Плюс» про звернення стягнення на предмет застави від 2.07.2015 р., з доданими до неї копіями документів , адресована Галицькому районному суду м. Львова ;

?заява ПАТ « Ідея Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про зміну предмету позову в порядку ст. 31 ЦПК України від 16.06.2016 року, адресована Ленінському районному суду м. Харкова.

За результатами проведеної перевірки цивільної справи, заведеною канцелярією Жовтневого районного суду м. Запоріжжя на підставі вищевказаних документів, які надійшли до суду з іншого суду, судом 18 липня 2016 року прийнято ухвалу, якою позовна заява залишена без руху, повідомлено позивача про необхідність у строк, який не може перевищувати п»яти днів з дня отримання ухвали надати суду позов в остаточній редакції, з неухильним дотриманням вимог статей 119, 120 ЦПК України, з наданням суду документу на підтвердження сплати судового збору.

01 серпня 2016 року засобами електронного звязку на адресу суду від представника ПАТ «Ідея Банк» ОСОБА_4 надійшов лист, яким повідомлено суд про те, що позов до ОСОБА_2, ОСОБА_5 предявлявся до Ленініського районного суду м. Харкова, яким відповідність позовної заяви вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України була перевірена та по справі відкрито провадження, після чого прийнята судом ухвала про розєднання позову в самостійне провадження. Суд, якому направлена справа за підсудністю не здійснює повторну перевірку позовної заяви вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України, а також у відповідності до п. 5 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі розєднання судом позовних вимог судовий збір, сплачений за подання позову, не повертається і перерахунок не здійснюється. На підставі викладеного, просив суд відкрити провадження у справі № 2/331/1255/2016.

Ознайомившись з листом представника ПАТ «Ідея Банк» ОСОБА_4, суд приходить до висновку, що ПАТ «Ідея Банк» в повному обсязі не виконані вимоги, викладені в ухвалі суду про залишення заяви без руху, виходячи з наступного.

Так, згідно ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 30 червня 2016 року розєднано в самостійні провадження вимоги Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_5. Виділено в окреме провадження вимоги Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_5 про вилучення предмету застави автомобілю НОМЕР_2, а також про звернення на нього стягнення. Позовна заява ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_5 про вилучення предмету застави автомобілю НОМЕР_2, а також про звернення на нього стягнення направлено для розгляду за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя. Визнано остаточними позовними вимогами, що розглядаються Ленінським районним судом м. Харкова: стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача заборгованості за кредитним договором №910.77438 в сумі 159853,01 грн.

З тексту зазначеної ухвали суду вбачається, що ПАТ «Ідеа Банк» звернулося до Галицького районного суду м. Львова із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет застави та стягнення заборгованості.

По даному позову ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 04.12.2015р. було розєднано в самостійні провадження вимоги ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, виділивши в окреме провадження вимоги ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 08.12.2015р. цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави було передано на розгляд до Ленінського районного суду м. Харкова у звязку з тим, що відповідач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, буд.№ 205, що є територією Ленінського району м. Харкова.

16 червня 2016 року ПАТ «Ідеа Банк» направлено до Ленінського районного суду м. Харкова клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача ОСОБА_1, яка мешкає у м. Запоріжжя, вул. Залізнична, 9/а, кв.7, а також про зміну предмету позову, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_7 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №910.77438 в сумі 159853,01 грн.; вилучити у відповідачки ОСОБА_1, або в інших осіб, у яких може знаходитися транспортний засіб, що є предметом застави автомобіль НОМЕР_2 та передати його позивачу; в рахунок погашення заборгованості відповідача ОСОБА_2 за кредитним договором в сумі 159853,01 грн., звернути стягнення на користь ПАТ «Ідея Банк» на предмет застави автомобіль НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1, шляхом продажу зазначеного автомобіля позивачем будь-якій третій особі покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним субєктом оцінювання, для чого надати позивачу усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу; стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору 1598,53 грн. та інші можливі витрати, понесені позивачем у звязку з розглядом даної справи. Зміну предмету позову мотивовано тим, що актуальним власником заставного майна автомобілю, є ОСОБА_1, відповідно до інформації, наданої сервісним центром в Х/о.

Аналіз ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 30 червня 2016 року у сукупності із встановленими по тексту зазначеної ухвали обставинами та доданими до неї копіями документів, свідчить про те, що Ленінським районним судом м. Харкова не вирішувалося питання щодо відкриття провадження за позовною вимогою ПАТ «Ідеа Банк» до ОСОБА_1 про вилучення предмету застави та звернення на нього стягнення, та прийняття її до провадження.

А тому, суддею Ленінського районного суду м. Запоріжжя, відповідно і не проводилася перевірка відповідності зазначеної позовної заяви вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України, про що було наголошено позивачеві в ухвалі суду від 18 липня 2016 року про залишення зазначеної позовної заяви без руху.

Підставою залишення позовної заяви ПАТ «Ідеа Банк» до ОСОБА_1 про вилучення предмету застави та звернення на нього стягнення слугувало необхідність зобов»язанні позивача ПАТ « Ідея Банк» надати суду позов в остаточній редакції, який би відповідав вимогам статей 119, 120 ЦПК України, з наданням суду документу на підтвердження сплати судового збору.

В ухвалі суду від 18.07.2016 року позивачеві було розяснено, що у разі не усунення недоліків, викладених по тексту ухвали суду, позовна заява ПАТ « Ідея Банк» до ОСОБА_2, ТОВ « Фінансова компанія «Гарант Плюс» про звернення стягнення на предмет застави від 2.07.2015 р., з доданими до неї копіями документів , адресована Галицькому районному суду м. Львова ;заява ПАТ « Ідея Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про зміну предмету позову в порядку ст. 31 ЦПК України від 16.06.2016 року, адресована Ленінському районному суду м. Харкова будуть їй повернуті.

У звязку з тим, що ПАТ «Ідеа Банк» не виконані процесуальні дії та з урахуванням достатнього часу на усунення недоліків позовної заяви, суд вбачає законні підстави для повернення позовної заяви заявнику.

Згідно ч. 2 ст. 121 ЦПК України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «ОСОБА_6 проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти ОСОБА_3» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що повернення позовної заяви у відповідності до ст. 121 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача (заявника) на повторне звернення до суду із позовом.

Керуючись ч.2 ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства « Ідея Банк» до ОСОБА_1 про вилучення предмету застави та звернення на нього стягнення, вважати неподаною та повернути заявникові.

Розяснити позивачам, що відповідно до ч.5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненняю із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги, тобто в порядку ч. 2 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

03.08.2016