Справа №589/4393/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Сидорчук О. М.
Номер провадження 22-ц/788/1069/16 Суддя-доповідач - Околот Г. М.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

04 серпня 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Околота Г. М.,

суддів - Левченко Т. А. , Собини О. І. ,

з участю секретаря судового засідання -Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21 квітня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. ( а.с. 2-3)

У грудні 2015 року , позивач уточнив позовні вимоги, в яких відповідачем зазначив ОСОБА_3 , як спадкоємця боржника ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, та в обґрунтування своїх уточнених вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 17 червня 2008 року, позичальник ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.. Позичальник ОСОБА_4 свої зобов'язання за кредитним договором виконував неналежним чином , а тому станом на 31.07.2015 року його заборгованість перед банком складає 3813,86 грн. У ході судового розгляду позивач дізнався, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, правонаступником померлого є його дочка - ОСОБА_3 , як спадкоємець, який прийняв спадщину, а тому з урахуванням уточнених вимог просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь банку заборгованість позичальника ОСОБА_4 яка утворилася станом на дату його смерті у сумі 2386,67 грн., яка складалася з: 691 грн. - заборгованості за кредитом; 1695,67 грн. - заборгованості за відсотками , а також просить стягнути судовий збір у розмірі 243 грн.. ( а.с. 49-52)

Ухвалою судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16 грудня 2015 року залучено до участі у справі правонаступника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_3 (а.с.56).

Заочним рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено повністю. ( а.с. 96-97)

Не погодившись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування скарги зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги те, що у відповідності до ст.. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, але ОСОБА_3 не повідомила ПАТ КБ «ПриватБанк» про смерть позичальника ОСОБА_4 Банк дізнався про його смерть лише в процесі розгляду справи за позовом до ОСОБА_4, а саме в листопаді 2015 року. В грудні 2015 року банк звернувся до суду з уточнюючою позовною заявою до ОСОБА_3 Таким чином, пред'явлення позову до спадкоємця ОСОБА_3 і є фактичним пред'явленням кредиторських вимог, а тому строк пред'явлення не пропущений.

Сторони у засідання суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому зважаючи на вимоги ч.2 ст. 305 ЦПК України, така неявка сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції керувався ст.1281 ЦК України та виходив з того, що протягом року від дня настання права вимоги, позивач будь-яких вимог до спадкоємців позичальника які прийняли спадщину не пред'являв, а тому позбавився права вимоги.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявним в матеріалах справи доказами, що 17 червня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № б/н за умовами якого останній отримав кредит в сумі 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до п. 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Згідно із п. 3.1 Умов надання банківських послуг договір про надання банківських послуг, для виконання послуг банк відкриває клієнту картковий рахунок, видає клієнту картки, їх вид та строк дії визначений в заяві та в пам'ятці клієнта.

Як зазначено у п. 6.5 Умов, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 8.6 Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків платежу по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Згідно п. 9.12 Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону до припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

За змістом п. 3.1.2 Правил, дата закінчення дій карток, виданих довіреним особам держателя, співпадає з датою закінчення дій картки держателя.

В п. 3.1.3 Правил зазначено, що по закінченню строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшла письмова заява держателя про закриття картрахунку, а також при умові наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії) і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором.

Із наданої апеляційному суду Сумської області представником позивача інформації щодо платіжної картки № НОМЕР_1, відкритої банком 17 червня 2008 року на ім'я ОСОБА_4 , вбачається, що строк дії карти був встановлений до квітня 2009 року і після закінчення , строк дії картки не продовжувався. ( а.с. 124,125)

Під час розгляду справи в суді першої інстанції було встановлено, що боржник ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і ці обставини підтверджуються відповіддю відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Шосткинському району Сумської області №662-03,2-30 від 18 вересня 2015 року, з якої вбачається, що відділ підтверджує факт смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис про смерть №09 від 02 серпня 2013 року, складений виконкомом Гамаліївської сільської ради Шосткинського району Сумської області (а.с.29).

Згідно відповіді Шосткинської районної державної нотаріальної контори № 330/01-16 від 18 листопада 2015 року вбачається, що спадкоємицею за законом після померлого ОСОБА_4 є його донька - ОСОБА_3, яка прийняла спадщину, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. (а.с.44, 122).

У зв'язку з тим, що позичальник ОСОБА_4 належним чином не виконував взятих на себе зобов'язань, передбачених умовами договору, станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 ( на дату його смерті) утворилася заборгованість у розмірі 2386,67 грн., а саме заборгованість за тілом кредиту у розмірі 691 грн., заборгованість за процентами у розмірі 1695,67 грн (а.с.51-52).

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Оскільки зі смертю боржника зобов'язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми.

Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України позивач і заявив вимоги до спадкоємця ОСОБА_3 ( а.с. 49-50)

Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Так, частиною 2 ст.1281 ЦК України передбачено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від дня настання строку вимоги.

Частиною 3 статті 1281 ЦК України передбачено, що якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право, а не є строком позовної давності.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року у справі № 6-33цс15, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, а також має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Виходячи з аналізу змісту норм ст.ст.1216, 1218, ч.2 ст.1220, ч.3 ст.1223 ЦК України, відповідно до яких з моменту смерті особи до спадкоємців переходять права та обов'язки спадкодавця, які належали йому на час відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зобов'язання правонаступників спадкодавця-боржника перед кредитором виникають з моменту смерті спадкодавця-боржника.

Колегія суддів вважає, що у відповідності до ч.3 ст.1281 ЦК право вимоги до спадкоємця ОСОБА_3 у позивача виникло з дня відкриття спадщини, що пов'язано з датою смерті боржника, тобто починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_1. Річний строк для пред'явлення такої вимоги закінчився у банку 01 серпня 2014 року, однак позов до ОСОБА_3 був пред'явлений 16 грудня 2015 року (а.с.49-50)

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивач пред'явив вимоги до спадкоємця, що прийняла спадщину, з порушенням строків, встановлених ст.. 1281 ЦК України, що згідно з частиною четвертою цієї норми позбавляє позивача права вимоги до спадкоємців, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову і при цьому вірно застосував положення ст.. 1281 ЦК України. .

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права з урахуванням дійсних обставин справи не обґрунтовані та висновків суду не спростовують, оскільки суд першої інстанції з урахуванням всіх обставин справи правильно застосував норми матеріального права та вірно відмовив у задоволенні позову з посиланням на те, що позивач будь-яких вимог до спадкоємців боржника які прийняли спадщину у строки встановлені ст.. 1281 ЦК України не пред'являв, а тому позбавився права вимоги.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують фактичних обставин справи, встановлених судом, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи і не містять передбачених законом підстав для скасування або зміни оскаржуваної ухвали суду.

Висновки суду першої інстанції є правильними, оскільки ґрунтуються вони на обставинах, які встановлені в судовому засіданні, наданих сторонами доказах, у відповідності з нормами матеріального і процесуального законодавства, рішення суду відповідає вимогам ст.ст.213, 214 ЦПК України, підстав для його скасування немає, тому відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - відхилити.

Заочне рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -