"27" липня 2016 р. Справа № 363/1703/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

27 липня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Смілянець І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 28 734,26 грн. в якості відшкодування матеріальних збитків. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 02.10.2015 року ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Wolkswagen» д.н.з.АІ9195СМ, по вул. Свято-Покровській в с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, здійснив наїзд на стоячий біля правого краю проїзної частини автомобіль «Mitsubishi» д.н.з.АІ2718ЕК, який належить позивачу. Внаслідок ДТП автомобіль отримав позивача зазнав механічних пошкоджень та заподіяно матеріального збитку. Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 20.01.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

ОСОБА_1 звернувся до СОД ОСОБА_3. для визначення матеріального збитку. Відповідно до наданого звіту №12/11-ТЗ від 17.11.2015 року про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу склала 150 654,33 грн., з урахування зносу транспортного засобу, яка становить 0,64, матеріальний збиток склав 67 042,72 грн.

На час ДТП ОСОБА_2 не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у відповідності до вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав страхового полісу.

В свою чергу, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1, на час ДТП, була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «СКАЙД».

ОСОБА_1 звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України з клопотанням про відшкодування шкоди, у разі її заподіяння транспортним засобам, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

28.04.2016 року МТСБУ відшкодувала ОСОБА_1 страхове відшкодування у сумі 38 308,46 грн.

Так як, сплачена сума відшкодування не повністю покрила суму матеріальних збитків, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовні заяві та просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи у відсутність відповідача не заперечував.

Відповідач до суду на вказаний час не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установлений законом порядку, про причини неявки заяв, клопотань від нього не надходило.

Суд на підставі ст.224 ЦПК України та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

02.10.2015 року близько 18 години 40 хвилин ОСОБА_2 в Київській області, Вишгородському районі, в с. Нові Петрівці, по вул. Свято-Покровській, керуючи транспортним засобом автомобілем «Wolkswagen» д.н.з.АІ9195СМ, здійснив наїзд на припаркований біля правого краю проїзної частини дороги автомобіль «Mitsubishi» д.н.з.АІ2718ЕК. Внаслідок зіткнення пасажир автомобіля «Wolkswagen» д.н.з.АІ9195СМ ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження, а вказані автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до звіту №12/11-ТЗ від 17.11.2015 року про вартість матеріального збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу, «Mitsubishi» д.н.з.АІ2718ЕК, вартість відновлюваного ремонту КТЗ з урахуванням зносу складає 67 042,72 грн.

Як вбачається з виписки по картці №477043 від 28.04.2016 року, ОСОБА_1 15.04.2016 року отримав страхове відшкодування згідно наказу №2885 в сумі 38 308,46 грн.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області 20.01.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно з вимогами ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Внаслідок ДТП значних ушкоджень отримав автомобіль позивача «Mitsubishi» д.н.з.АІ2718ЕК.

Належність транспортного засобу марки «Mitsubishi» д.н.з.АІ2718ЕК, ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САТ 756627.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як вбачається з п.п. «а» п.41.1. ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

15.04.2016 року МТСБУ відшкодувала страхове відшкодування у розмірі 38 308,46 грн., яке заподіяно транспортним засобом ОСОБА_2, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, що підтверджується випискою по картці №477043 від 28.04.2016 року.

Відповідно до ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Частинами 1-3 статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодження речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

У пункті 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 1 березня 2013 року, розяснено, що особою, яка зобовязана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що шкода, завдана відповідачем відноситься до шкоди, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки, а тому відшкодовується особою, що її завдала, тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

В силу приписів ст.88 ЦПК України, на користь позивача слід стягнути витрати повязані з розглядом справи, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 22, 1166, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, статями 3, 4, 10, 11, 22, 23, 58, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, і.н. НОМЕР_2) матеріальні збитки у розмірі 28734,26грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,21грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Д.Рудюк