Справа № 310/5535/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бердянської міської ради про встановлення фактів, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася позовом до Бердянської міської ради, третя особа приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Шевченко Т.В. про визнання права власності, який неодноразово в подальшому уточнювала. У останньому позові заявила вимоги до Бердянської міської ради про встановлення фактів родинних відносин та прийняття спадщини, визнання права власності в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати - ОСОБА_3 Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1, яка належала спадкодавцю на праві власності і в якій остання проживала разом з доньками - ОСОБА_4 та ОСОБА_1 За життя ОСОБА_3 заповіту на випадок смерті не залишала, в шлюбі не перебувала. Спадкоємцями за законом першої черги після її смерті були її доньки, які прийняли спадщину, але до нотаріальної контори за її оформленням не зверталися.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її сестра - ОСОБА_4, яка на момент смерті проживала разом з нею у спірній квартирі. Після смерті сестри відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки квартири за вищевказаною адресою, що була нею фактично прийнята після смерті матері. За життя ОСОБА_4 заповіту на випадок смерті не залишила, одружена не була, дітей не мала. Отже спадкоємці за законом першої черги відсутні. Вона є спадкоємцем за законом другої черги після смерті ОСОБА_4, оскільки приходиться їй рідною сестрою. Так як, вона постійно проживала разом з ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, тому в розумінні ч. 3. ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину після смерті сестри у вигляді 1/2 частки вказаної квартири, що була фактично прийнята у спадщину ОСОБА_4 після смерті матері.

У 2016 році вона звернулася до нотаріальної контори для оформлення право власності на спадкове майно, однак нотаріус відмовила її у вчиненні нотаріальних дій, так як в неї відсутній оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру. Крім того, з'ясувалося, що прізвище матері, яке записане в її свідоцтві про народження містить описку, тому їй потрібно встановити факт родинних відносин з померлою ОСОБА_3

Просила встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_3. Встановити факт прийняття ОСОБА_1 та ОСОБА_4 спадщини у вигляді квартири АДРЕСА_2, що відкрилася після смерті їх матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом 1/2 частки квартири після смерті матері - ОСОБА_3, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року та в порядку спадкування за законом 1/2 частки квартири після смерті рідної сестри - ОСОБА_4, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Позивач у судове засідання не з'явився, представник позивача просив розглянути справу у відсутності ОСОБА_1

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 вимоги підтримав і проси їх задовольнити.

Представник Бердянської міської ради в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 09.03.2000 року (а.с.7).

Згідно копії договору купівлі - продажу від 09.06.1994 року (а.с.6) та листа КПТІ Бердянської міської ради від 28.11.2016 року ОСОБА_3 на праві власності належала квартири АДРЕСА_3.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами.

На підтвердження родинного зв'язку між ОСОБА_3 та її доньками ОСОБА_4 та ОСОБА_1, позивачем надано свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 від 12.11.1974 року (а.с.8), свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 від 18.11.2014 року (а.с.9), свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_4 від 29.04.2006 року (а.с.10).

З витягу №1 від 19.08.2016 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження вбачається, що мамою померлої сестри позивача ОСОБА_4 була ОСОБА_3.

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 18.11.2014 року та копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 видно, що прізвище позивача до укладення шлюбу з ОСОБА_6 було ОСОБА_6, а прізвище її матері зазначено у свідоцтві про народження «ОСОБА_3».

Суд приймає до уваги пояснення свідка ОСОБА_7, котра пояснила суду, що за життя особисто була знайома з членами сім'ї позивача і у її присутності ОСОБА_3 відносилася до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 як до своїх дітей. Увесь час вони проживали разом, ОСОБА_3 виявляла турботу про них та називала їх дочками. Також із відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було видно, що вони відносилися одна до одної як рідні сестри.

Факт спільного проживання позивача з ОСОБА_3 також підтверджується довідкою КП «Житлосервіс - 2а» №3902 від 10.12.2015 року (а.с.12).

За таких обставини, суд вважає доведеним факт родинних відносин між ОСОБА_1 та її матір'ю ОСОБА_3, а тому вважає, що вимога про встановлення факту родинних відносин, а саме того, що ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Статтею 549 ЦК України (в редакції 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що після смерті ОСОБА_3 у квартирі залишилися проживати її доньки ОСОБА_4 та ОСОБА_1 Свідку відомо, що після смерті матері ОСОБА_1 змушена була працювати продавцем на ринку, так як потребувала коштів для проживання та утримання квартири. Повідомила, що за комунальні послуги за квартиру ОСОБА_4 та ОСОБА_1 сплачували разом.

Факт спільного проживання позивача з ОСОБА_4 у спірній квартирі на момент смерті матері також підтверджується довідкою КП «Житлосервіс - 2а» №3902 від 10.12.2015 року (а.с.12).

Крім того, як доказ проживання у спірній квартирі, а отже і прийняття спадщини, суд приймає надану представником ОСОБА_1 кореспонденцію. Згідно відміток УППЗ «Укрпошта» на конвертах вбачається, що ОСОБА_1 систематично отримувала листи за адресою квартира АДРЕСА_4 як за життя матері, так і після її смерті.

За таких обставин суд вважає доведеним, що після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року її доньки прийняли спадщину у вигляді спірної квартири в рівних частках, тобто по 1/2 частці квартири кожна, а тому позовні вимоги про встановлення факту прийняття ОСОБА_1 та ОСОБА_4 спадщини у вигляді квартири АДРЕСА_2, що відкрилася після смерті їх матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року підлягають задоволенню.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У такий же строк за ст. 1273 ЦК України подається і заява про відмову від прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1262 ЦК України передбачено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Факт смерті ОСОБА_4, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_7 від 02 серпня 2005 року (а.с.11).

Родинний зв'язок між позивачем та її сестрою підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_8 від 12.11.1974 року, свідоцтвом про народження серія НОМЕР_9 від 18.11.2014 року, свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_10 від 29.04.2006 року.

Факт прийняла спадщини ОСОБА_1 після смерті сестри, підтверджується довідкою КП «Житлосервіс - 2а» №3903 від 10.12.2015 року з котрої вбачається що на час смерті ОСОБА_4 позивач проживав разом з нею (а.с.12).

Із матеріалів спадкових справ, а також відомостями про реєстрацію у Спадковому реєстрі двох спадкових справ за заявами ОСОБА_1: № 5885721 після смерті ОСОБА_3; № 58857865 після смерті ОСОБА_4 (а.с.13,14), судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу Шевченко Т.В. із заявою про прийняття спадщини, але оформити спадкових прав не змогла.

Так, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 28 липня 2016 року №б/н/02-31 приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Шевченко Т.В. відмовила у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3, оскільки відсутній оригінал документа, що підтверджує право власності на це нерухоме майно.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 28 липня 2016 року №8/1/02-31 приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Шевченко Т.В. відмовила у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 оскільки відсутній оригінал документа, що підтверджує право власності на це нерухоме майно.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину у вигляді цілої квартири АДРЕСА_5 в порядку спадкування за законом по 1/2 частці квартири після смерті матері - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року та після смерті рідної сестри - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року., але оформити спадщину у нотаріуса не може, тому позовні вимоги про визнання права власності на спірну квартиру підлягають задоволенню. Керуючись ст.ст. 209, 212-215, 256 ЦПК України, ст. 529, 549 ЦК України (1963 року), ст.ст. 1217, 1262, 1268, 1270 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_3.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 та ОСОБА_4 спадщини у вигляді квартири АДРЕСА_2, що відкрилася після смерті їх матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом 1/2 частки квартири після смерті матері - ОСОБА_3, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року та в порядку спадкування за законом 1/2 частки квартири після смерті рідної сестри - ОСОБА_4, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя