Справа № 573/2688/15-ц
Номер провадження 2/573/43/16
РІШЕННЯ

іменем України

12 січня 2016 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.

з участю секретаря: Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, третя особа: Білопільська районна державна нотаріальна контора Сумської області про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

18 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивач мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його мати - ОСОБА_2, а ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер рідний брат - ОСОБА_3. Після смерті останніх відкрилась спадщина на дві земельні ділянки, що знаходяться на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, площами відповідно 2,68 га та 2,72 га. Фактично він прийняв спадщину після матері і брата, однак оформити її не має можливості у зв'язку з втратою державних актів на право приватної власності на землю. Посилаючись на викладені вище обставини, ОСОБА_1 просить визнати за ним у порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,68 га, розташовану на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, яка належала на праві приватної власності на землю померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 року матері - ОСОБА_2 та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,72 га, розташовану на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, яка належала на праві приватної власності на землю померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року рідному брату - ОСОБА_3.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, представник останнього за довіреністю ОСОБА_4 подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує (а. с. 30).

Представник відповідача - Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився. Сільський голова листом повідомив, що з позовом згодний, просив розглянути справу без участі представника сільради (а. с. 29).

Представник третьої особи - Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання не з'явився. Завідувач держнотконтори Ковальова Л. Б. надіслала заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду (а. с. 26)

У зв'язку з неявкою сторін, третьої особи, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків.

Суд вважає, що згідно з п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року до правовідносин щодо прийняття спадщини після ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, слід застосовувати норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час їх виникнення, і норми нині діючого Цивільного кодексу України, так як спірні правовідносини виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року та продовжують існувати на даний час.

До правовідносин щодо прийняття спадщини після померлого брата позивача, ОСОБА_3, застосовуються положення Цивільного Кодексу України 2003 року.

Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Статтею 527 ЦК Української РСР визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, які були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця (ст. 1262 ЦК України)

Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Частиною 1 статті 316 ЦК України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об'єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд (ч. 2, ч. 3 ст. 373 ЦК України)

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України).

Судом встановлено, що матір'ю позивача ОСОБА_1 була ОСОБА_2 (а. с. 8-9).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 остання померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а. с. 13).

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого Річківською сільською радою Білопільського району Сумської області 31 травня 1999 року на підставі рішення VІІІ сесії 23 скликання Річківської сільської ради від 30 квітня 1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_6, ОСОБА_2 належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,68 га в межах згідно з планом, з яких 2,53 га рілля та 0,15 га сіножаті, розташована на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 10).

Згідно з витягом з технічної документації від 26 листопада 2015 року нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 77 949 грн. 86 коп. (а. с. 15).

Крім того судом встановлено, що ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, був рідним братом позивача (а. с. 12, 31).

Згідно з копією державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 виданого Річківською сільською радою Білопільського району Сумської області 31 травня 1999 року на підставі рішення VІІІ сесії 23 скликання Річківської сільської ради від 30 квітня 1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_5, ОСОБА_3 належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,72 га в межах згідно з планом, з яких 2,53 га рілля та 0,19 га сіножаті, розташована на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 11).

Відповідно до витягу з технічної документації від 26 листопада 2015 року нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 78 624 грн. 35 коп. (а. с. 14).

З довідки Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області від 13 листопада 2015 року вбачається, що ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року та ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року проживали та були зареєстровані в АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_1. Заповіти від імені померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виконкомом Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області не посвідчувалися (а. с. 16).

У відповідності до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 22 грудня 2015 року спадкові справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2, а також після ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, не заведені (а. с. 27-28).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач має право на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розмірами 2,68 та 2,72 в умовних кадастрових гектарах, розташовані на території Річківської сільської ради, в порядку спадкування за законом відповідно після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року матері ОСОБА_2 та брата ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, однак, він позбавлений можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину і вільно розпоряджатися спадковим майном у зв'язку з втратою державних актів на вказані земельні ділянки.

Таким чином, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 524, 525, 527, 529, 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, ст. ст. 316, 328, 373, 1216, 1218, 1220, 1221, 1261, 1262, 1268, 1270, ст. ст. 4, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, третя особа: Білопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року матері ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,68 га в межах згідно з планом, з яких: рілля площею 2,53 га та сіножаті площею 0,15 га, розташовану на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлій на підставі держаного акту серії НОМЕР_1, виданого Річківською сільською радою Білопільського району Сумської області 31 травня 1999 року на підставі рішення VІІІ сесії 23 скликання Річківської сільської ради від 30 квітня 1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_6.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року брата, ОСОБА_3, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,72 га в межах згідно з планом, з яких: рілля площею 2,53 га та сіножаті площею 0,19 га, розташовану на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 виданого Річківською сільською радою Білопільського району Сумської області 31 травня 1999 року на підставі рішення VІІІ сесії 23 скликання Річківської сільської ради від 30 квітня 1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_5.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: