Справа № 444/711/16-ц
Провадження № 2/444/462/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

28 квітня 2016 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мартинишин Я. М.,

при секретарі Гербут Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жовкві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області, третьої особи : Жовківської державної нотаріальної контори про визнання права власності на частку в майні бувшого колгоспного двору,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1, звернувся до суду із позовом про визнання права власності на частку майна бувшого колгоспного типу, мотивуючи позовні вимоги тим, що він проживає в с.Гійче по вул.Шевченка109, Жовківського району Львівської області в будинку, який станом на 30.06.1990 року відносився до колгоспного типу двору головою якого була його мати ОСОБА_3,та він, як член двору. На ім»я матері було зареєстрованоі право власності, що стверджено свідоцтвом про право власності на будівлі виданим ОСОБА_2 сільською радою в 1987 році.

23.02.2008 року мати позивача померла, що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 127586 ( акт. запис № 6) виданим ОСОБА_2 сільською радою.

Відповідно до рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради № 28 від 30.12.2013 року проведено розподіл часток в рівних частинах, а саме по ? частці кожному, оскільки відповідно до діючого на той час законодавства право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні і в разі смерті члена двору після 30.06.1990 року спадщина на відповідну частку майна двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Після смерті матері він звернувся до Жовківської державної нотаріальної контори про спадкування де відкрито спадкову справу №598/2013 і 25.03.2016 року Жовківчською державною нотаріальною конторою позивачу вже видано свідоцтво про право на спадщину на ? частку житлового будинку в с.Гійче по вул.Шевченка 109.

Щодо реєстрації другої половини будинку на його ім.»я, він звернувся до ОСОБА_2 сільської ради, однак там йому було роз»яснено про судовий порядок визнання права власності на таке майно , оскільки відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», реєстрація права власності можлива не інакше як за рішенням суду, і в даному випадку до реєстраційного органу слід подати рішення суду про визнання мого права власності на частку в майні двору. Іншого способу реєстрації нашого права власності на частку в майні двору в нього немає. А тому він змушений із даним позовом звернутися до суду та просить задоволити позов.

Позивач в судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак на адресу суду подав письмову заяву якою позовні вимоги підтримав та просив суд справу розглядати за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не прибули однак на адресу суду подали листа про відсутність заперечень щодо позовних вимог позивачів, та просили суд справу розглядати за їх відсутності.

Представник третьої особи Жовківської ДНК на адресу суду направлено листа про відсутність заперечень щодо позовних вимог позивача та в якому просить розгляд справи проводити за відсутності їх представника .

А тому, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін , які в судове засідання не прибули та на підставі поданих до суду доказів.

Оскільки сторони в судове засідання не з»явилися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку,встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.

Статтями 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Із копії свідоцтва про право власності на житловий будинок який знаходиться в с.Гійче по вул.Шевченка 109, Жовківського району вбачається що таке зареєстровано на ім»я ОСОБА_3 як голову колгоспного типу двору.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.2008 року , право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року із змінами, внесеними згідно ПВС України №13 від 25.12.1992 року № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього члена двору і поширюється на випадки припинення двору з 01 липня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав , а також в разі смерті члена двору після 30.06.1990 року спадщина на відповідну частку майна двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Як вбачається із виписки із по господарської книги ОСОБА_2 сільської ради, що станом на 23.02.2008 року тип господарства колгоспний та що годловою двору була ОСОБА_3, яка померла 23.02.2008 року та ОСОБА_1

З рішення №28 від 30.12.2013 року виконкому ОСОБА_2 сільської ради вбачається, що таким проведено розподіл майна двору в с.Гійче по вул.Шевченка 109, в рівних частинах,а саме ОСОБА_3 ? будинку та ОСОБА_1,- ? будинку.

Таким чином, позивач, як член бувшого колгоспного типу двору має право на ? частину майна двору і така йому виділена, однак відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права ,обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації .

Відповідно до ст.19 п.5 Закону України « Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для реєстрацію права власності на нерухове майно є рішення суду.

Як вбачається із листа ОСОБА_2 сільської ради від 25.03.2016 року , а саме, що позивач звертався з приводу реєстрації його права власності на 1/2 частину будинку, однак йому розяснено про відсутність повноважень органу місцевого самоврядування по реєстрації власності

Відповідно до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності.

Згідно ст.16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст.80 ЦК України встановлено, що жилий будинок є об»єктом права приватної власності.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, позивач, як член бувшого колгоспного типу двору має право на ? частину майна двору і така йому виділена, однак відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права,обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації .

Керуючись ст.ст.10,57,60,208,209,212-215,218,294 ЦПК України , суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати право власності ОСОБА_1 на ? (одну другу) частину майна бувшого колгоспного типу двору житлового будинку, який знаходиться за адресою в с.Гійче по вул.Шевченка, 109 , Жовківського району Львівської області загальна площа якого становить 65.2 кв.м, житлова 48.3 кв.м допоміжна 16.9 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Мартинишин Я. М.