Справа № 712/7212/16-ц
Провадження 2з/712/22/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2016 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого/судді Романенко В.А.

при секретарі Таран А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про боргу за договором позики. Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 13 травня 2013 року та від 22 вересня 2014 року в сумі152500 грн., кошти від інфляції в розмірі 140642 грн., відсотки від простроченої заборгованості в сумі 116956 грн., судові витрати в сумі 4100,9 грн., всього 41419,9 грн.

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить направити запит в Укрдержреєстр про наявність зареєстрованої нерухомості (земельні ділянки, будинки, квартири, дачі, гаража, торгового приміщення в м. Черкаси, Черкаському та Золотоніському районах) за боржником ОСОБА_2 У період не повернення заборгованості боржник, крім основного житла 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1: будинок і земельну ділянку в с. Степанки Черкаського району, гараж і торгове приміщення по вул.. Луначарського в м. Черкаси, дачу в кооперативі «Водник» близько с. Лозівок, Черкаського району. На виявлену нерухомість боржника накласти арешт, оголосити заборону на його відчуження на період до погашення заборгованості, Направити запит а Черкаське відділення НБУ про наявність та стан коштів на рахунках боржника ОСОБА_2 На виявлені грошові кошти на рахунках боржника накласти арешт на період до погашення заборгованості.

Відповідно до ч. 1 та 6 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Зі змісту статей 3, 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. За заявою заінтересованої особи суд може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності.

Верховний Суд України в своїй Постанові Пленуму «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, зазначив, що вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналізуючи вищезазначені норми цивільно-процесуального закону в сукупності з іншим чинним законодавством України, а також враховуючи роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, можна прийти до висновку, що суд може вжити заходи забезпечення позову лише за доведеності заявником ряду обставин, серед яких вирішальною є існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Судом же встановлено, що заявником крім припущень викладених в своїй заяві, не надано до суду належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України в підтвердження того, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення його позову, що є безумною підставою для відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що вимоги заявника не знайшли свого доведення, є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, керуючись ст.ст. 3, 4, 151, 152 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні зави ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про боргу за договором позики - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі постановлення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: