Ухвала

іменем україни

27 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СавченкоВ.О., Дем`яносоваМ.В., ЛеванчукаА.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, комунального підприємства «Червонограджитлокомунсервіс», треті особи: Головне управління державної міграційної служби України у Львівській області, орган опіки та піклування Червоноградської міської ради, про визнання незаконною приватизацію квартири та втрату права користування жилим приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 26 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 17 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, комунального підприємства «Червонограджитлокомунсервіс» (далі - КП «Червонограджитлокомун - сервіс») про визнання незаконною приватизацію квартири та втрату права користування жилим приміщенням.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 28 жовтня 1997 року їй та її сім'ї у складі ОСОБА_5 (син) та ОСОБА_8 видано ордер на вселення в квартиру АДРЕСА_1. З жовтня 1997 року по 17 листопада 2005 року вона перебувала за кордоном, однак повернувшись додому їй стало відомо, що за час її відсутності в спірній квартирі без її згоди зареєструвалися ОСОБА_6 та її син ОСОБА_7 19 травня 2004 року бюро приватизації КП «Червонограджитлокомунсервіс» прийняло рішення про приватизацію вищевказаної квартири ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Зазначає, що згоди на вселення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вона не надавала, а заяву про приватизацію житла не подавала, в зв'язку з чим просить задовольнити позов.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 26 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 17 березня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній ОСОБА_4 просить ухвалені в справі судові рішення скасувати й задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування не встановлено.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, дослідивши докази в справі, й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов по суті вірного й обґрунтованого висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позову, оскільки приватизація спірної квартири була проведена сином позивача на підставі нотаріально посвідченого доручення від 23 лютого 2004 року, за змістом якого ОСОБА_9 уповноважила ОСОБА_5 приватизувати квартиру АДРЕСА_1, при цьому, приватизація відбулась за згодою всіх членів сім'ї. Не заслуговують на увагу доводи скарги, що ОСОБА_6 та її син ОСОБА_7 втратили право користування квартирою, оскільки право користування житловим приміщенням, яке належить особі на праві власності, є похідним від нього.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони узгоджуються з матеріалами та обставинами справи.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 на увагу не заслуговують та висновків судів не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргуОСОБА_4 відхилити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 26 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 17 березня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Савченко

М.В.Дем`яносов

А.О.Леванчук