№ 556/1278/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01.08.2016 року.

Володимирецький районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Іванків О.В.

при секретарі Соловей Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, у твердій грошовій сумі, в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, про що надала суду письмову заяву, просила розглянути справу без її участі.

Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, хоча своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду у зв'язку з чим судом проведено заочний розгляд справи.

Розгляд справи проведено у відсутності сторін без повної фіксації судового засідання технічними засобами у відповідності до ст.197 ЦПК України.

Оцінивши та проаналізуваши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

З матеріалів справи вбачається, що сторони до 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, і є батьками двох дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2) та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, (свідоцтво про народження серія НОМЕР_3).

Діти проживають спільно з матір'ю та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою Городецької сільської ради №2430 від 06.06.2016 року.

Відповідно до статей 180-183 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст.182 цього ж Кодексу суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей, а також інші обставини справи, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей, і зобов'язаний їх утримувати до досягнення повноліття, працює на посаді електромонтера в ТОВ КНМП «Електропівденмонтаж», не має інших утриманців, а також відсутні обставини, які б перешкоджали ОСОБА_2 виконувати свій обов'язок по утриманню неповнолітніх дітей.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони проживають окремо, у добровільному порядку ОСОБА_2 коштів на утримання дітей не надає, і будь-яких домовленостей між сторонами з цього приводу не досягнуто, суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню.

Згідно з п.1 ст.3 Конвенції "Про права дитини" незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Ст.27 цієї Конвенції дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи із взаємного обов'язку батьків утримувати дитину, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 всіх видів його доходу щомісячно, який, з урахуванням віку неповнолітніх дітей, їх потреб, є таким, що не створює відповідачу додаткові труднощі матеріального характеру, відповідає засадам розумності і справедливості.

Підстав для задоволення позову про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, як про це просить позивач, суд не вбачає, оскільки аліменти у твердій грошовій сумі стягуються у випадку, якщоїх платник не працює, не має доходу, або його доходи мають нестабільний, мінливий характер, як це зазначено в ст.184 СК України. В той же час, відповідач ОСОБА_2 має постійне місце праці та регулярний дохід, у зв"язку з чим спроможний сплачувати аліменти у частці від доходу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.182, 184, 194, 195, 196 СК України, ст.ст.15, 30, 62, 212, 223, 367 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/3 всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 10 червня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Володимирецьким районним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Рівненської області через районний суд. Апеляцію може бути подано сторонами протягом десяти днів після проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляції, якщо апеляцію не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після оголошення ухвали апеляційного суду.

С У Д Д Я :