Провадження № 2/235/1244/16
Справа № 235/2459/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі головуючого судді Хмельової С.М.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

секретаря судового засідання Кучерявого М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду №7 м. Покровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12.11.2015 року відповідача визнано винним у вчинені відносно нього злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначено покарання у виді пяти років позбавлення волі. Відповідно до ст.75 КК України відповідача було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 3 роки.

Цивільний позов у кримінальному провадженні ним не подавався, оскільки відповідач запевнив, що добровільно сплатить матеріальні збитки, які позивач витратив на лікування, операцію по видаленню селезінки, та подальшого відновлення його здоровя. Дана матеріальна шкода була погоджена позивачем та відповідачем у розмірі 11200 грн. Відповідачем була написана розписка про те, що він зобовязується відшкодувати майнову шкоду (на лікування) у розмірі 11200 грн, виплачуючи 13 числа кожного місяця по 2500 грн. Розписка надана відповідачем 12.10.2015 року. Тобто виплати повинні були відбутись 13.10.2015, 13.11.2015, 13.12.2015, 13.01.2016 по 2500 грн, 13.02.2016 - останні 1200 грн.

Однак відповідач виплатив після написання даної розписки 11.11.2015 року - 2500 грн, 14.01.2016 року -1000 грн, та 10.02.2016 року - 1000 грн. Тобто загалом 4500 грн, хоча повинен був до теперішнього часу виплатити повністю всі кошти.

Таким чином, розмір майнової шкоди, заподіяної позивачу, та яку не відшкодував відповідач, становить 11200 - 4500 грн. = 6700 грн.

Крім того, скоєнням кримінального правопорушення позивачу завдано моральну шкоду, оскільки відповідач спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження: розрив селезінки, який супроводжувався крововиливом в черевну порожнину (до 3 л крові зі згустками), який вимагав проведення операції - видалення селезінки, зачеревна гематома зліва, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.

Позивач довгий час знаходився на лікуванні, оскільки йому видалили життєво важливий орган, потребує постійного медикаментозного лікування, санаторно-курортного лікування.

Крім фізичного болю, який він відчуває з моменту нанесення йому тілесних ушкоджень під час операції та в післяопераційний період, позивач зазнав моральних страждань, повязаних з тим, що фактично він вже не може відчувати себе здоровою людиною. Відчуває тривогу та страх можливого повторення ситуації.

Позивач не може вести звичайний спосіб життя, оскільки тепер йому заборонене перевантаження та, що у свою чергу призвело до втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагає додаткових зусиль для організації його життя. Позивач постійно пригнічений тому, що позбавлений можливості повноцінно виконувати свої сімейні обов'язки по дому, усі турботи по дому лягли на батьків.

Якість життя, моральний та фізичний стан значно погіршився, позивач почуває себе погано. Стан здоровя ускладнився, оскільки лікарем було встановлено підозра на грижу.

Враховуючи всі перелічені вище фактори, заподіяну моральну шкоду, спричинену вчиненням відносно позивача тяжкого злочину, яким йому нанесені тяжкі тілесні ушкодження, він оцінює у розмірі 40000 гривень ( сорок тисяч гривень).

Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду в сумі 6700,00 гривень та моральну шкоду в сумі 40000,00 гривень.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Суду пояснив, що відповідач повинен був сплати йому шкоду в добровільному порядку, оскільки на час коли в суді розглядалось кримінальне провадження це було однією з помякшуючих обставин. Після того, як відповідач завдав йому пошкодження здоровя він тривалий час лікувався, йому видалили селезінку. Він постійно потребує лікування, але відповідач відмовляється добровільно компенсувати шкоду. Також суду повідомив, за час знаходження справи в суді відповідач сплатив йому 1000,00 гривень, тому на даний час розмір майнової шкоди складає 5700,00 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог. Суду пояснив, що він не розуміє за що повинен сплачувати позивачу.

Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Вироком Красноармійського міськрайонного суду від 12.11.2015 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченому частиною 1 статті 121 КК України та призначено йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. В силу статті 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки та покладеного на нього обовязки передбачені статтею 76 КК України.

Згідно ухвали Апеляційного суду Донецької області від 16.02.2016. апеляційну скаргу потерпілого залишено без задоволення, вирок суду залишено без змін.

Вирок Красноармійського міськрайонного суду від 12.11.2015р. набрав законної сили 16.02.2016 року (а.с.5).

Відповідно до частини 4 статті 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

У вироку суду зазначено, що в результаті умисних дій ОСОБА_2 спричинено ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді тупої травми розриву селезінки, що ускладнилося крововиливом в черевну порожнину (до 3 л крові зі згустками), який потребував проведення операції видалення селезінки, зачеревної гематоми зліва, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя.

Оскільки на день винесенні вироку шкода в повному обсязі не була відшкодована, відповідач надав позивачу розписку в якій зазначив, що він зобовязується виплачувати на лікування ОСОБА_1, суму 11 тисяч 200 гривень. Оплату буде проводити 13 числа кожного місяця в сумі 2500,00 гривень (а.с.6). Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що він підписував цю розписку особисто.

Свідок ОСОБА_3, який є батьком позивача, суду пояснив, що коли відповідач наніс його сину тяжкі тілесні ушкодження, відповідач зобовязувався відшкодувати їх родині всі витрати на лікування сина. Саме обіцянка відповідача добровільно відшкодувати шкоду була однієї з підстав, що його родина не вимагала реально покарання для відповідача. Але відповідач, не дивлячись на багаторазові нагадування про необхідність відшкодувати шкоду, в повному обсязі відмовляється компенсувати причинену ним шкоду. Коли син знаходився в лікарні, на його лікування були витрачені всі кошти сімї, через що свідок сам не мав можливості лікуватися.

Статтею 127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частиною 7 статті 128 КПК України передбачено, що особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право предявити його в порядку цивільного судочинства.

Частина 3 статті 1166 ЦК України передбачає, що шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Стаття 1177 ЦК України передбачає, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З пояснень та матеріалів справи встановлено, що на час розгляду справи не сплачена матеріальна шкода складає 5700,00 гривень, та підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю і стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її заподіяла, за наявності її вини, крім випадків, якщо моральна шкода завдана внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в залежності від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) і при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Судом встановлено, що внаслідок злочину, вчиненого відповідачем, позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження, а тому відчував фізичний біль, зазнав і продовжує зазнавати страждання у зв'язку із ушкодженням здоров'я. Злочин, вчинений відповідачем, призвів до того, що порушився звичайний, нормальний спосіб життя позивача, оскільки лікування від отриманих ушкоджень вимагало додаткових зусиль та часу, а також незапланованих витрат.

При цьому, не дивлячись на те, що з часу вчинення злочину минув рік, відповідач не вжив жодних заходів щодо відшкодування позивачу моральної шкоди та не сприяв усуненню негативних наслідків вчиненого ним злочину. Зазначене, на переконання суду, не може не відобразитись на характері та обсязі душевних та психічних страждань, яких зазнав та продовжує зазнавати позивач. Також суд враховує не можливість повного відновлення здоровя позивача.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовну заяву та стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 10000,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 60, 88, 212-215, 224, 226 ЦПК України, ст.ст. 1167, 1177 ЦК України суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, 21.01.1981року народження, на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 5700 (пять тисяч сімсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, 21.01.1981року народження, на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

В судовому засіданні 25 липня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частину. Повний текст рішення виготовлено 30 липня 2016 року.

Суддя