Справа № 355/798/16-ц
Провадження № 2/355/427/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року Баришівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Лисюка О.Д.

при секретарі Ющенко Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в смт. Баришівка справу за позовом ОСОБА_1 до Селищанської сільської ради Баришівського району Київської області, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в спадок, -

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою провизнання права власності на спадкове майно. Свою заяву обґрунтовує, тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її дідусь, ОСОБА_4.

При житті, а саме 18 січня 2005 року, ОСОБА_4 склав заповіт на випадок своєї смерті, в якому зробив розпорядження «все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що буде йому належати на день смерті і на що він буде мати право за законом» заповів своїй внучці, ОСОБА_1

Позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явилась. Про день, час та місце розгляду справи належним чином була повідомлена. Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі.

Представник Селищанської сільської ради Баришівського району Київської області в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Від відповідача на адресу суду надійшло повідомлення про розгляд справи у відсутність їхнього представника, з позовними вимогами погоджуються.

Треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися. Про день, час та місце розгляду справи належним чином були повідомлені. Від останніх на адресу суду надійшло повідомлення про розгляд справи у їхню відсутність, з позовними вимогами погоджуються.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4, про що в книзі реєстрації актів про смерть виконавчого комітету Селищанської сільської ради Баришівського району Київської області зроблено відповідний запис за №22. В день його смерті відкрилась спадщина, до складу якої також входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

При житті, а саме 18 січня 2005 року, ОСОБА_4 склав заповіт на випадок його смерті, в якому зробив розпорядження «все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що буде йому належати на день смерті і на що він буде мати право за законом» заповів своїй внучці ОСОБА_1, яка є позивачем по справі. Вказаний заповіт був засвідчений секретарем виконавчого комітету Селищанської сільської ради Баришівського району Київської області Прядкою О.М. та зареєстрований за №04.

З правилами ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємець, після смерті діда, в шестимісячний термін подала заяву до Баришівської державної нотаріальної контори Київської області про прийняття спадщини. Так, за заявою позивача було відкрито спадкову справу, номер якої № 70/2010. Проте ОСОБА_1 було відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки у померлого відсутнє свідоцтво про право власності на його спадкове нерухоме майно.

Згідно технічного паспорту, виготовленого Баришівським БТІ, будинок померлого ОСОБА_4 був збудований у 1973 році. В той час від забудовника не вимагали оформлення свідоцтва про право власності на майно. З моменту побудови будинку і до самої смерті, ОСОБА_4 проживав в ньому, ніколи не мав наміру його відчужувати, а тому і не було необхідності у виготовленні технічно-правової документації на своє нерухоме майно. Ніяких претензій з боку інших осіб, стосовно побудованого майна, до ОСОБА_4 ніколи не надходило.

Про те, що ОСОБА_4 був власником та володів будинком АДРЕСА_1 на праві приватної власності, свідчать такі докази:

-копія технічного паспорта на будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1;

-довідка Селищанської сільської ради Баришівського району Київської області.

Таким чином, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження факт володіння житловим будинком та господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по АДРЕСА_1 на праві приватної власності ОСОБА_4

Керуючись ст. ст.10,11,209,211, 212-215,218 ЦПК України ст.ст. 1233, 1234-1236, 1269 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України " Про судову практику у справах про спадкування'' № 7 від 30.05.2008 року , суд -

В И Р I Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1), право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Баришівського

районного суду О. Д. Лисюк