Справа № 180/923/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.,

з секретарем Завадською А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м.Марганець Дніпропетровської області в особі Марганецької міської ради про визнання права власності на спадщину за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовом про визнання за нею, ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_2 приходиться їй бабусею. За життя остання склала заповіт, де вказала, що все майно, що їй буде належати на момент смерті, вона заповідає ОСОБА_1 21 грудня 2013 року ОСОБА_2 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок та господарчі споруди, які знаходяться за адресою: провулок Кривий, 2 в м.Марганець Дніпропетровської області, розташованого на земельній ділянці площею 0,0953 га. і призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарчих споруд. Після смерті бабусі вона фактично вступила в управління та володіння вказаним будинком та земельною ділянкою. В нотаріальній конторі їй видали свідоцтво про право на спадщину за заповітом на будинок з господарчими будівлями по провулку Кривому, 2 в м.Марганець. Також нотаріусом їй видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, де у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку за тією ж адресою їй відмовлено, оскільки не надано правовстановлюючого документу: 03 грудня 2011 року ОСОБА_2 вступила у спадок на вказану земельну ділянку після смерті свого чоловіка, але право власності на своє імя вона не оформила.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою стороною.

Судом встановлено, що 06 квітня 2012 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, складено заповіт, яким все своє майно, що на день її смерті виявиться їй належним, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, а також все те, на що вона за законом матиме право і належні їй майнові права та її обовязки на час смерті, вона заповідала ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Заповіт зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за № 1113 (а.с.7).

21 грудня 2013 року ОСОБА_2. померла, свідоцтво про смерть І-КИ № 546833, актовий запис № 810 (а.с17).

04 травня 2016 року державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори ОСОБА_3 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2, на земельну ділянку, яка розташована за адресою: провулок Кривий, 2 в м.Марганець Дніпропетровської області, з тих підстав, що нею не надано правовстановлюючі документи (а.с.20).

Відповідно до ст.ст.1216-1218, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені (ст.1225 ЦК України).

Як встановлено судом, право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: Дніпропетровська області, м.Марганець, провулок Кривий, 2, загальною площею 0,0953 га, для обслуговування житлового будинку, належить ОСОБА_4, відповідно до Державного акту про право приватної власності на землю, зареєстрованого в Книзі записів державних актів про право приватної власності на землю за № 1095 від 24.03.1994 року на підставі рішення виконкому Марганецької міської ради народних депутатів від 17.02.1994 року за №75/4 (а.с.13-16).

30 квітня 2011 року ОСОБА_4 помер (а.с.12).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 грудня 2011 року, спадкоємцем земельної ділянки, яка розташована за адресою: провулок Кривий, 2 в м.Марганець Дніпропетровської області, загальною площею 953 кв.м., є ОСОБА_2 (а.с.11).

ОСОБА_2 не зареєструвала право власності на зазначену земельну ділянку після смерті свого чоловіка, і станом на 26 травня 2016 року спірна земельна діялнка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 (а.с.18,19).

Враховуючи докази у їх сукупності, приймаючи до уваги, що позивачка є спадкоємицею за заповітом на земельну ділянку, яка розташована за адресою: провулок Кривий, 2 в м.Марганець Дніпропетровської області після смерті спадкодавця ОСОБА_2, а останній вказана земельна ділянка належить на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 грудня 2011 року, суд дійшов висновку про підставність вимог позивача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 21 грудня 2013 року, на земельну ділянку, загальною площею 0,0953 га, для обслуговування житлового будинку та господарчих споруд, по провулку Кривому, 2 в м.Марганець Дніпропетровської області.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Марганецький міський суд Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н. М. Нанічкіна