Справа №486/2136/15-ц 14.04.2016 14.04.2016 14.04.2016
Справа № 486/2136/15-ц
Провадження № 22ц-/784/877/16 Головуючий у 1-й інстанції Бобровський І.М.
Категорія 27 Суддя - доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

14 квітня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Мурлигіної О.Я.,

суддів: Козаченка В.І., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення

Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 1 березня 2016 року

за позовом

Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», Банк) звернулось з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначав, що 3 квітня 2012 року позивач отримав 15 500 грн. кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% річних, на суму залишку заборгованості по кредиту, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Отримавши кредит, він не перерахував його у встановлені договором строки на відкритий рахунок та не сплатив кредит та відсотки за його користування. У звязку з чим, Банк нарахував йому пеню і штраф. Всього станом на 25 листопада 2015 року відповідач повинен сплатити 24 134 грн. 81 коп., з яких: 13 362 грн. 19 коп. заборгованість за кредитом; 8 457 грн. 57 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 689 грн. 58 коп. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина) за невиконання зобовязання та 1125 грн. 47 коп. його процентна складова.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 1 березня 2016 року позов задоволено. Розподілено судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. На його думку, висновки суду суперечать вимогам закону та обставинам справи. Так, суд не врахував, що він, відкривши рахунок, не укладав письмового кредитного договору та не знайомився при укладенні договору з Умовами та Правилами надання банківських послуг. Банк незаконно щомісячно списував із сплачених ним грошей кошти в якості страхової премії. Крім того, він не отримував від Банку 15500 грн.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи, в тому числі доказів, наданих банком до апеляційного суду на спростування доводів апеляційної скарги, вбачається, що між сторонами з 2006 року існували кредитні правовідносини та погоджувалися умови надання кредиту, в том числі під час підписання відповідачем заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 3 квітня 2012 року.

Отримавши кредит в межах ліміту 15500 грн., відповідач у встановленні договором строки його не повернув. У звязку з чим, Банк нарахував ОСОБА_3 до сплати станом на 25 листопада 2015 року 13 362 грн. 19 коп. заборгованості за кредитом; 8 457 грн. 57 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 689 грн. 58 коп. заборгованість за комісією. Крім того Банк нарахував до сплати відповідачу 500 грн. штрафу (фіксована частина) за невиконання зобовязання та 1125 грн. 47 коп. його процентна складова.

Встановивши зазначене, суд, спираючись на вимоги ст.ст. 525, 526, 530, 257, 267, 1054, 1055 ЦК України, задовольнив позов.

Доводи в апеляційній скарзі про відсутність письмового договору між сторонами та те, що він ( ОСОБА_3М.) не знайомився з Умовами та Правилами надання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» послуг суперечать доказам у справі, в тому числі його заяві - анкеті від 3 квітня 2012 року про приєднання до цих умов.

Законом не передбачено обовязковість підписання Умов та правил надання банківських послуг як локального нормативно-правового акту позичальником. Суд дав оцінку доказам у справі, виходячи з заяви анкети, та того, що відповідач користувався платіжними картками, та сплачував за ними проценти за користування кредитом.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що Банк безпідставно списував з його рахунку 10 грн. страхових внесків спростовані наданими апеляційному суду позивачем договорами страхування, укладеними між відповідачем та ПРАТ «СК «Інгосстрах» від 3 квітня 2012 року та 21 серпня 2013 року. За договорами він зобовязувався сплачувати щомісячний платіж 10 грн. через ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». З наданої Банком виписки по іншому рахунку відповідача, на який перераховувалася його пенсія виходить, що за договорами сплачувалася страхова сума, що підвереджує наявність страхових правовідносин.

Постановляючи ухвалу, колегія суддів виходить з положень ст.ст.11, 303 ЦПК України, доводів в апеляційній скарзі, наданих суду доказів та повноважень апеляційного суду при розгляді справи. Заявником не приведені інші, крім вказаних доводів неправильності рішення. Разом з тим, вони не спростовують висновків суду та доводів Банку про наявність між сторонами кредитних правовідносин, отримання відповідачем кредиту та несплату його у встановленому договірними умовами порядком.

З наданих банком доказів вбачається, що на підставі заяви ОСОБА_4 про відкриття карткового рахунку від 21 липня 2006 року, йому в Банку відкрито картковий рахунок № 1325, який не закрито та яким ОСОБА_3 має право користуватися для поповнення рахунку.

За умовами договору Банк встановив відповідачу кредитний ліміт 1000 грн. на платіжну картку «Універсальна» з базовою відсотковою ставкою за кредитним лімітом на час підписання 2,5% на місяць з розрахунку 360 днів у році. Також договором передбачалася сплата 3% комісії зняття налічних в банкоматах та 500 грн. штрафу та 5% від суми позову за любе порушення строків платежів за договором більше ніж на 120 днів.

В заяві про відкриття картрахунку було зазначено, що заявник ознайомлений та згоден, що заява разом із Умовами надання банківських послуг (далі Умови), Правилами користування платіжною карткою (далі Правила), Тарифами банку, про ознайомлення з якими свідчить підпис відповідача складає договір про надання банківських послуг.

У вказаній заяві також зазначено, що строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії картки.

Умовами (п.9.12) передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з часу підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на той же строк.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 3.1.3 Умов, строк дії картки вказано на лицевій стороні картки (місяць і рік) і вона дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Після закінчення строку дії картки, вона продовжується Банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше не надійшла заява про закриття картрахунку, а також за наявності грошових коштів на рахунку для оплати послуг розрахункових операцій по картрахунку.

ОСОБА_3 протягом 2006 - 2012 років видано ще вісім платіжних карт, які спрямовані на обслуговування єдиного рахунку позичальника, що підтверджується витягом із програмного комплексу позивача, а також не суперечить Положенню про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

3 квітня 2012 року ОСОБА_3 підписав анкету заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. В заяві зазначено, що заявник ознайомлений та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг (Умови), Тарифами банківських послуг, а також Тарифами банку (Тарифи), які надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Таким чином, відповідач погодився з умовами договору як в частині відсоткової ставки так й визначеного банком ліміту.

За викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду та ухвалення нового, як просить відповідач в апеляційній скарзі, про відмову в задоволенні позову з викладених ним підстав.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 1 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.Я. Мурлигіна

Судді: В.І. Козаченко

ОСОБА_5