Справа № 661/208/16-ц
Провадження № 2/661/294/16
Новокаховський міський суд Херсонської області в складі :
Головуючого судді Матвєєвої Н.В.
При секретарі Сливі І.С., Ганжевій В.Г.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Каховка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,
Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 25.12.2012 року він та ОСОБА_2 уклали за взаємною згодою усний договір про наміри, за умовами якого ОСОБА_2 зобовязався продати, а він купити 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 за ринковою ціною на момент укладення договору купівлі-продажу квартири і передав відповідачу гроші в сумі 300 грн. на підготовку документації ОСОБА_2 В підтвердження факту отримання грошей, була оформлена розписка, власноручно складена відповідачем. 09.01.2013 року він додатково передав за домовленістю з відповідачем 50 грн., що підтверджується розпискою. 29.01.2013 року ним була передана відповідачу сума 12 902 грн. відповідно до їх домовленості, що підтверджується розпискою. 20.03.2013 року він додатково передав грошові кошти в сумі 150 грн. Всі суми грошей він передавав відповідачу в квартирі АДРЕСА_2, де він проживав на той час. На протязі трьох років він неодноразово приїздив до відповідача за місцем його проживання, телефонував йому з метою зустрічі, але відповідач уникав контакту з ним. Вважає, що відповідач навмисно не виконав умови їх домовленості стосовно продажу частини квартири, тому повинен повернути йому гроші, отримані в рахунок часткового виконання зобовязань за усною домовленістю в сумі 13 402 грн. з урахуванням індексу інфляції в сумі 25 187 грн. та 3 % річних в сумі 1206,93 грн. Крім того, діями відповідача йому заподіяно моральної шкоди в сумі 10 000 грн., що полягає в душевних стражданнях, а також в тому, що він не зміг надавати реальну матеріальну допомогу батьку, хворому на онкологічне захворювання та бабусі, якій виповнилося 93 роки.
Просив суд стягнути з відповідача суму боргу по розписці від 25.12.2013 року з врахуванням індексу інфляції в сумі 564 грн., а також 3 % річних від простроченої суми в розмірі 27,75 грн., суму боргу по розписці від 29.03.2013 року з урахуванням індексу інфляції в сумі 24 247 грн., 3 % річних в сумі 1161,18 грн., моральну шкоду в сумі 10 000 грн., судовий збір в сумі 1665 грн., комісію, сплачену в банк в сумі 21 грн.
В судовому засіданні позивач уточнив заявлені вимоги, просив суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 13 402 грн. відповідно до розписок, з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, моральну шкоду в сумі 10 000 грн., судовий збір в сумі 1665 грн., комісію, сплачену в банк в сумі 21 грн.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився без поважних причин, про розгляд справи повідомлений належним чином, тому за згодою позивача, суд розглядає справу в заочному порядку відповідно до ст. 224-233 ЦПК України на підставі наявних доказів в матеріалах справи.
Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.
Судом встановлено.
З розписок, наданих позивачем та складених ОСОБА_2 від 25.12.2012 року, 09.01.2013 року, 29.01.2013 року, 20.03.2013 року позивачем передано відповідачу ОСОБА_2 в якості завдатку за продаж 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_3 грошові кошти в сумі відповідно 300 грн., 50 грн., 12 902 грн., 150 грн., всього 13 402 грн. 12.01.2016 року ОСОБА_1 відправлено на адресу ОСОБА_2 претензію стосовно виконання своїх зобовязань з продажу 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: м. Нова Каховка вул. Р.Зорге,4/5 або повернення суми завдатку в розмірі 13 402 грн.
Позивачем на підтвердження моральної шкоди надано довідки про хворобливий стан здоровя батька ОСОБА_3 , бабусі ОСОБА_4, свідоцтво про смерть батька від 02.02.2016 року та самого позивача, причиною захворювання якого є отримання стресу внаслідок неправомірної поведінки ОСОБА_2
З пояснень позивача слідує, що вони в усній формі домовилися з відповідачем про укладення договору купівлі-продажу частини квартири до кінця лютого 2013 року, проте в установлений строк відповідач не виконав свої зобовязання, з цього часу вважає його права порушені.
За змістом статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.
Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
Частиною 1 статті 220 ЦК України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
Згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.
Судом встановлено, що між сторонами укладено декілька договорів завдатку, які були оформлені розписками, що по своїй суті є попередніми договорами про укладення в майбутньому договору купівлі-продажу частини квартири, розташованої в АДРЕСА_3. За вказаними договорами позивачем ОСОБА_1 передано грошові кошти в сумі 13 402 грн. Вказані договори не посвідчувалися в нотаріальному порядку, тому передані кошти не є завдатком, а вважаються авансом.
Поняття завдатку визначено статтею 570 ЦК України, відповідно до якої завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
З цього приводу Верховним судом України висловлено правову позицію 13.02.2013 року у справі № 6 176 цс12, про те, що внесення завдатку як способу виникнення зобовязання може мати місце лише в разі наявності зобовязання, яке повинно виникати на підставі договору купівлі-продажу будинку та частини земельної ділянки.
Враховуючи те, що відповідач зобовязався виконати умови домовленості до кінця лютого 2013 року, свої зобовязання не виконав в зазначений строк, позивач з цього часу намагався повернути передані грошові кошти ОСОБА_2, предявляючи йому вимоги про повернення грошей, але до цього часу грошові кошти йому не повернуті, за період 2013-січня 2016 року грошові кошти знецінилися, тому суд вважає правомірним до зазначених правовідносин застосувати ст. 625 ЦК України та стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних починаючи з 01.03.2013 року до часу подачі позову 26 січня 2016 року.
Розрахунок 3 % річних - 13 402 грн. Х 3 % річних Х 1062 дня прострочення : 365 днів : 100 = 1169,83 грн.
Розрахунок боргу з урахуванням індексу інфляції :
13 402 грн. Х 1,813 (сукупний індекс інфляції за березень 2013 січень 2016 року) = 24 298, 84 грн., інфляційні втрати складають 10 896, 84 грн.
Суд вважає, що стягнення моральної шкоди в сумі 10 000 грн. є безпідставним, оскільки договором між сторонами не передбачено стягнення моральної шкоди за порушення зобовязань, а ст. 23, 1167 ЦК України не застосовуються в договірних правовідносинах та передбачені в разі порушення не майнових прав та при наявності деліктних правовідносин.
Позивачем зайво сплачено судовий збір в сумі 562,60 грн., що підлягає поверненню позивачу, оскільки ним всього сплачено судовий збір в сумі 1665 грн., замість 551,20 грн. за вимогу майнового характеру та 551,20 грн. за вимогу немайнового характеру.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору у сумі 551,20 грн. та витрати на сплату комісії в сумі 21 грн. підлягають стягненню з відповідача.
За таких обставин, на підставі ст. 625, 635, 657, 220 ч.1, 215 ч.2, 216 ч.1, 570, 1212 ЦК України, керуючись ст. 10, 60, 88, 212- 215, 224-233 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачені ним суми авансу в розмірі 13 402 грн., інфляційні витрати в сумі 10 896, 84 грн., 3 % річних в сумі 1169, 83 грн., всього в сумі 25 468,67 грн., судовий збір в сумі 551,20 грн., витрати на сплату комісії в сумі 21 грн.
В іншій частині позову відмовити.
Зобовязати Управління Державного казначейства України у м. Нова Каховка Херсонській області повернути ОСОБА_1 зайво сплачену суму судового збору в розмірі 562,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Новокаховським міським судом Херсонської області за заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляція до апеляційного суду Херсонської області через Новокаховський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. В. Матвєєва