АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4474/16 Головуючий 1 інстанції -
Категорія: трудові Доповідач - Міненкова Н.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі

головуючого - Міненкової Н.О.

суддів - Зазулинської Т.П.

Кругової С.С.

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до державного підприємства «Харківський завод шампанських вин», третя особа: ОСОБА_5 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до суду, який в ході розгляду був уточнений та просив поновити його на посаді менеджера з постачання державного підприємства «Харківський завод шампанських вин»; стягнути середньомісячний заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 23.09.2014 р. до поновлення його на роботі наказом по підприємству, виходячи з розрахунку середньомісячного заробітку, який становить 3 471,63 грн., помноженого на кількість місяців вимушеного прогулу та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом № 144-к від 23.09.2014 р. позивача звільнили за ч. 1 ст. 40 КЗпП України за скороченням штату, у наданні цього наказу відмовили.

22.07.2014 р. відділом кадрів позивача було повідомлено, що у зв'язку зі змінами в організації праці на підприємстві посаду - менеджер з постачання скоротять через 2 місяці. Загальна кількість посад, що підлягають скороченню складала 29 осіб, з них майже з половини створені інші робочі місця (нові посади). При цьому відповідне скорочення штату проводилось з грубим порушенням трудового законодавства та прав закріплених Конституцією України.

Позивач відмовився читати та розписуватись за наказ виданий йому 22.07.2014 р. оскільки не був згодний з запланованим скороченням. Документи, що підтверджують згоду профспілки на скорочення, на вимогу позивача, відповідачем не було надано.

Позивачу не було запропоновано переведення на іншу посаду на цьому ж підприємстві, хоча така можливість у відповідача була, не було з'ясовано його належність до категорії осіб, що мають переважне право на залишення на роботі. Так, роботодавець не виконав свого обов'язку щодо пропонування інших вакантних посад, будь-які юридичні підстави для звільнення згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України відсутні. Під час звільнення з посади було порушено переважне право працівника на залишення на роботі.

В результаті незаконного звільнення, державним підприємством «Харківський завод шампанських вин» позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка полягає не лише у його моральних стражданнях, а й у стражданнях його дружини, позбавленням позивача та його дружини гарантованого Конституцією України права на працю та можливості заробляти на життя. Незаконні дії відповідача призвели до проблем не лише фінансових, а й духовних. На фоні одночасного звільнення позивача та його дружини вони втратили душевний спокій, нормальний життєвий зв'язок, постійно перебували у роздратованому та напруженому стані. Всі моральні страждання, нанесені позивачу та його дружині, почали негативно відображатись не лише на їх здоров'ї, а й на дитині, яка помітила батьківський неспокій.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представники відповідача в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась вчасно та належним чином, про поважні причини неявки не повідомили. У письмових заперечень зазначено, що скорочення проведено з дотриманням вимог чинного законодавства. В порівнянні з іншими працівниками, які обіймають аналогічні посади, ОСОБА_3 характеризується як безвідповідальний, безініціативний працівник, який потребує постійного контролю під час виконання своїх обов'язків, в роботі позивача проявляється низька продуктивність праці при виконанні поставлених задач, на виконання одних і тих же задач ОСОБА_3 потрібно більше часу, ніж його колегам, хоча якість роботи є низькою, досить часто ОСОБА_3 відсутній на роботі.

На момент проведення процедури скорочення штату, відповідач не мав можливості запропонувати позивачу іншу посаду оскільки на підприємстві були відсутні вакансії. У задоволенні вимог просили відмовити.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась вчасно та належним чином, про поважні причини неявки не повідомила.

Заочним рішенням від 17 травня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_3 на роботі менеджером з постачання державного підприємства «Харківський завод шампанських вин».

Стягнуто з державного підприємства «Харківський завод шампанських вин» на користь ОСОБА_3 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 23.09.2014 р. по 17.05.2016 р. у розмірі 68 648,49 гривень.

Стягнуто з державного підприємства «Харківський завод шампанських вин» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 2 000 гривень.

Стягнуто з державного підприємства «Харківський завод шампанських вин» на користь держави судовий збір у розмірі 930,09 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 через свого представника - ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 травня 2016 року скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю а саме:

поновити ОСОБА_3 на роботі менеджером з постачання державного підприємства «Харківський завод шампанських вин»;

допустити негайне виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника;

стягнути з державного підприємства «Харківський завод шампанських вин» на його користь середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 23.09.2014 року до дати ухвалення Апеляційним судом Харківської області рішення про поновлення на роботі, виходячи з розрахунку середньомісячного заробітку, який становить 3 471, 63 грн. (три тисячі чотириста сімдесят одну гривню 63 коп.) помноженого на кількість місяців вимушеного прогулу;

стягнути з державного підприємства «Харківський завод шампанських вин» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 10 000 (десяти тисяч) гривень;

Судові витрати за подання позову та апеляційної скарги покласти на Відповідача.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що не погоджується з винесеним рішенням в частині визначення моральної шкоди та в усіх частинах рішення, якими зазначається, що рішення є заочним. Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З апеляційної скарги вбачається, що рішення оскаржується в частині вирішення позову про відшкодування моральної шкоди та стягненні на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 2 000 грн., замість 10 000 грн., які він вимагав. В іншій частині рішення оскаржується щодо порушення судом процесуального закону, а саме щодо необгрнтованого постановлення заочного рішення, порушення порядку залучення до участі у справі третьої особи яка не заявляє самостійні вимоги, не зазначення в рішенні про негайне його виконання в частині поновлення на роботі.

Судовим розглядом встановлено, що з 18.03.1998 року позивач на підставі наказу № 49-К від 17.03.1998 року був прийнятий до ДП "Харківського заводу шампанських вин" по переведенню товарознавцем по роботі з митницею у відділ постачання.

23.09.2014 р. позивача звільнено за п.1 ст. 40 КЗпП України, за скороченням штату, наказ № 144-к від 23.09.2014 р.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушений порядок звільнення та не запропоновано позивачу вакантні посади за відповідною професією або спеціальністю або іншу посаду яку позивач може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації і досвіду.

Рішення суду в частині поновлення на роботі, стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу та судових витрат апелянтом не оскаржується. Не оскаржено було рішення і відповідачем.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3 за підписом директора ДП «ХЗШВ» Малиш А.В. ставиться питання про відмову в задоволенні апеляційної скарги та обґрунтовується законність звільнення позивача. Між тим, рішення представником відповідача не оскаржується і в зазначеній частині не оскаржується також і позивачем, а тому в цій частині судовою колегією не переглядається.

Судова колегія не знаходить підстави для скасування рішення щодо часткового задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, яка оцінена позивачем в 10 000 грн. Стягуючи на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 2 000 грн. суд першої інстанції дав оцінку зазначеному розміру моральної шкоди, обставинам, які спричинили цю шкоду, при цьому була врахована співмірність позовних вимог і судова колегія з висновками суду першої інстанції в цій частині з рішенням погоджується. Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують.

Посилання в апеляційній скарзі на процесуальні порушення не можуть бути підставою для скасування рішення. Між тим, судова колегія вважає, що по справі необхідно постановити окрему ухвалу щодо зазначених в апеляційній скарзі процесуальних порушень і довести обставини викладені в окремій ухвалі до голови Дзержинського районного суду м. Харкова для обговорення цих порушень на нараді суддів.

Керуючись ст. ст. 303,304,307,308,313,317,319 ЦПК України судова колегія,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

Головуючий - Н.О. Міненкова

Судді - Т.П. Зазулинська

С.С. Кругова