Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/960/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року Березівський районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді Дєткова О.Я.,

при секретарі Ткачук В.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Березівка Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання, заінтересована особа - Заводівська сільська рада Березівського району Одеської області і Березівська державна нотаріальна контора,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся з цією заявою до суду, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла його бабуся - ОСОБА_2. Після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: земельну ділянку площею 4,59 га розташовану на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області, масив НОМЕР_1 ділянка НОМЕР_2, підтверджена Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданого 11 лютого 2003 року Заводівською сільською радою Березівського району Одеської області. Іншого спадкового майна у померлої немає. Після смерті бабусі спадкоємцев став її син, батько заявника - ОСОБА_3 У зв`язку з тим, що після смерті матері батько тяжко хворів, він не встиг подати заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. І ІНФОРМАЦІЯ_5 батько помер, а/з №18 від 12 січня 2016 року. Заявник на час відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем, прийняв спадщину та фактично використовував відповідно до цільового призначення. На момент смерті бабуся та батько проживали разом в АДРЕСА_1. Заявник звертався до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як був пропущений шестимісячний строк. Оскільки заявник проживав разом зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини, тому просить задовольнити заяву.

Представник заінтересованої особи Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви.

Заслухавши представника заявника та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 3 ст.1268 ЦК України та п.3.21 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4, а/з №503 (а.с.12).

ОСОБА_3, помер ІНФОРМАЦІЯ_5, а/з №18 від 12.01.2016 року(а.с.11).

Факт проживання заявника зі спадкодавцем підтверджується довідками Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області від 5.04.2016 року №103, 5.04.2016 року №104(а.с.4-5).

Відповідно до Державного акту убачається, що вищевказана земельна ділянка належала ОСОБА_2.(а.с.8).

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року роз'яснюється, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, за правилами окремого провадження, у разі відсутності спору, суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. .

Відповідно до ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу, а також справедливість, добросовісність та розумність, що не суперечить також положенням ст.1 ЦПК України.

Як убачається в п.3.22 вищезгаданого Порядку, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

При цьому також необхідно приймати до уваги, що тривалість і початковий момент спільного проживання із спадкодавцем не мають істотного значення.

Із довідки виконавчого комітету Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області №257 від 05.04.2016 року убачається, що ОСОБА_1 дійсно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 те, що дійсно ОСОБА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_4, а/з №503 від 21.11.2014 року була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 але за вказаною адресою не проживала(а.с.3).

При вирішенні питання про прийняття спадщини по факту спільного проживання із спадкодавцем слід враховувати, що не має правового значення також питання про те, де переважно проживали особи на час відкриття спадщини: за місцем відкриття спадщини або за місцем реєстрації одного з них, оскільки ч.3 ст.1268 ЦК України такої вимоги не містить.

Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 234 ЦПК України передбачається розгляд судами справ в порядку окремого провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно заявникові для оформлення спадкових прав на вищевказане спадкове майно свого померлого діда.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, ст.1268 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Встановити що ОСОБА_1 постійно проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_2, померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Березівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: