Справа № 342/615/16-ц
Провадження № 2/342/463/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.,

з участю

позивача ОСОБА_1

представника служби у справа дітей Городенківської РДА - Боднарчук О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Орган опіки та піклування Городенківської РДА про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, в якому просить ухвалити судове рішення, яким позбавити батьківських прав відповідача відносно доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 28 вересня 2003 року по 20 липня 2011 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3. В період шлюбу у них народилася дочка - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що доводиться свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 26.06.2006 року. Однак, сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, кожен з них мав діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім»ю, у них почастішали сварки, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. За рішенням Городенківського районного суду від 20.07.2011 року шлюб між сторонами розірваний. Після розірвання шлюбу позивач залишила прізвище - «ОСОБА_1». 01.03.2014 року вона вдруге вийшла заміж та взяла прізвище чоловіка - «ОСОБА_1». З того часу, як сторони розірвали шлюб, відповідач перестав опікуватися їхньою донькою - не приймає участі у її вихованні, не провідує її, не цікавиться життям дитини. Така поведінка відповідача є безвідповідальною, так як на батьків покладається забезпечення основних життєвих потреб неповнолітніх дітей, які повністю залежать від батьків та не можуть забезпечувати себе самостійно. Не цікавиться відповідач і навчально-виховним процесом, розвитком здібностей доньки, її особистими досягненнями та переживаннями. З довідки Городенківської ЗОШ №1 № 66 від 25.06.2016 року вбачається, що ОСОБА_3 вихованням, успішністю, відвідуванням доньки ОСОБА_5 взагалі не цікавиться, навчально-виховний процес забезпечує лише мати дівчинки. Протягом останнього року ОСОБА_3 повністю відчужився від доньки, не спілкується з нею, не вітається на вулиці, безпідставно, без будь-якої мотивації не дав їй дозволу для поїздки на відпочинок за кордон, позбавивши дитину можливості побачити світ. Внаслідок цього у доньки сформувалася стійка образа на батька, вона почувається покинутою та непотрібною відповідачу, що в свою чергу негативно впливає на її моральний стан. В даний час позивач вдруге одружилася, народила другу дитину. Чоловік ОСОБА_1 відразу побудував чудові стосунки з ОСОБА_5, засновані на взаємній повазі та довірі. Після припинення стосунків сторін, відповідач не надавав жодного матеріального утримання доньці, обмежуючись нечастими гостинцями, телефонував лише на свята. А протягом останніх років він відчужився від дитини взагалі, всупереч вимогам сімейного законодавства цілковито самоусунувся від виконання своїх батьківських обов»язків, не несе жодної відповідальності за майбутнє дитини, фактично батьківські обов»язки виконує теперішній чоловік позивача. ОСОБА_1 забезпечена житлом, в якому донечка має окрему, комфортну для її проживання кімнату. В даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3 років, її чоловік працює та забезпечує сім»ю. З донькою у ОСОБА_1 склалися прекрасні, довірчі стосунки, чоловік намагається компенсувати їй брак турботи батька. Таким чином, позивач зможе самостійно забезпечити виховання та утримання дитини відповідно до вимог законодавства та моральних засад суспільства. ОСОБА_1 звернулася у Службу у справах дітей Городенківської РДА з приводу невиконання відповідачем своїх батьківських обов»язків. Служба викликала відповідача на засідання комісії, однак він у телефонному режимі повідомив, що йому це не цікаво та на засідання не з»явився. Вивчивши всі матеріали, провівши перевірку комісія прийняла рішення про доцільність позбавлення такого батька батьківських прав. За таких обставин, позивач вважає, що викладені обставини суперечать законним інтересам її неповнолітньої дитини, викликають у неї хибну уяву про батька, формують у неї комплекс неповноцінності, як покинутої дитини, що для дівчинки підліткового віку є негативним фактором. Таким чином, є всі підстави, передбачені п.п. 2, 3 ст. 164 СК України, для позбавлення відповідача батьківських прав.

В судовому засіданні позивач підтримала позов в повному обсязі із підстав, зазначених в ньому. Просили позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився із невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки.

Представник Органу опіки та піклування Городенківської РДА в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування Городенківської РДА щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно малолітньої дочки ОСОБА_5.

Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

В силу вимог ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони: не забрали дитину з пологового будинку або із іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться із дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Свідоцтвом про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_2 стверджено, що її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Як слідує з копії рішення від 20.07.2011 року по справі № 2-467/11 р., шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано. Дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати із ОСОБА_1.

Позивач після укладення шлюбу 01.03.2014 року з ОСОБА_8 змінила прізвище "ОСОБА_1" на "ОСОБА_1", що стверджено копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3.

З довідки № 66 від 25.05.2016 року, виданої дирекцією Городенківської ЗОШ І-ІІІ ст. № 1 встановлено, що вихованням, успішністю і відвідуванням школи учениці 5-А класу ОСОБА_5 батько ОСОБА_3 не займався і не цікавився; вихованням, а також контролем за успішністю і відвідуванням здійснює її мати ОСОБА_1.

До складу сім'ї ОСОБА_1 входять: ОСОБА_10, дочка, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_5, дочка ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджено довідкою про склад сім'ї № 703 від 07.06.2016 р.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11, який являється батьком позивача, суду пояснив, що відповідач не приймає участі у вихованні його внучки ОСОБА_5 близько 5 років, ніколи не провідує дитину, матеріально не підтримує та навіть по телефону не вітає з святами.

Свідок ОСОБА_12, яка являється класним керівником ОСОБА_5, в судовому засіданні суду пояснила, що вихованням, успішністю і відвідуванням школи ОСОБА_5, батько ОСОБА_3 не займався і не цікавився, на батьківські збори, шкільні свята жодного разу не з'являвся. Вихованням, а також контролем за успішністю і відвідуванням здійснює мати дівчинки - ОСОБА_1.

Судом встановлено, що відповідач не займається вихованням доньки ОСОБА_5, не спілкується з нею, не провідує, не цікавиться розвитком дитини та не піклується про здоров'я. Дочка ОСОБА_5 проживає з матір'ю.

Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Мати чи батько вважаються такими, що ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, якщо вони за станом свого психічного здоров'я усвідомлюють значення своїх дій та можуть керувати ними, а також якщо вони мають юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку.

З висновку Городенківської районної державної адміністрації № 01-29/412 від 24.06.2016 року вбачається, що Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, стосовно малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р., дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно роз'яснень, які містяться у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до стаття 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Це означає, що мати чи батько вважаються такими, що ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, якщо вони за станом свого психічного здоров'я усвідомлюють значення своїх дій та можуть керувати ними, а також якщо вони мають юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку.

Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

В ході розгляду справи встановлено, що відповідач, маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки, завідомо, навмисно ухиляється від їх виконання у відношенні своєї доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1: не піклується про її фізичний і духовний розвиток, виховання, не дбає про харчування, медичний догляд, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її повноцінного розвитку. ОСОБА_3 нехтує своїми батьківськими обов'язками щодо доньки, тому суд визнає обґрунтованими позовні вимоги позивача про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_5.

За таких обставин, позов, заявлений з метою належного правового захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, судом визнається таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст. 150, 155, 164-166 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 11, 60, 88, 209, 214-215, 218, 224-226, 294, 296 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, відносно його доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Федів Л.М.