Провадження №2/200/2922/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Кудрявцевої Т.О.

при секретарі - Власенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Астра Банк», звернулося до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, в якому посилається на те, що 05.03.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №44022, згідно умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 717 780 грн., зі сплатою 23,00% відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 05 березня 2033 року. В забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та ОСОБА_1 05.03.2013 року був укладений іпотечний договір №44022/І, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстровано в реєстрі за №991, відповідно до якого ОСОБА_1 передав банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 105,0 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Зобовязання за кредитним договором відповідачем виконано не було, у звязку з чим станом на 28.07.2015 року у останнього виникла заборгованість на загальну суму 987 078,01 грн., з яких: тіло кредиту 716365,01 грн.; заборгованість за відсотками 270 713 грн.

Тому позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №44022 від 05.03.2013 року в сумі 987 078,01 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, який належить на праві власності ОСОБА_1, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 105,0 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Представник позивача у судовому засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позові зазначив про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням провести розгляд справи в його відсутність, надав лист банку в якому зазначено відсутність заборгованості за кредитним договором №44022.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду клопотання про розгляд справи в його відсутність, просив відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Як встановлено в судовому засіданні, 05.03.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №44022, згідно умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 717 780 грн., зі сплатою 23,00% відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 05 березня 2033 року. В забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та ОСОБА_1 05.03.2013 року був укладений іпотечний договір №44022/І, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстровано в реєстрі за №991, відповідно до якого ОСОБА_1 передав банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 105,0 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

02.12.2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Астра Банк» передає ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» змінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Згідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. У відповідності до ст.627 цього Кодексу відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для даного виду договору, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї сторони має бути досягнуто згоди.

Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). У відповідності до ст.611 цього Кодексу при порушенні зобов»язань за договором настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пені).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов»язань, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов»язків, встановленим іпотечним договором, іпотекодержатель має право дострокового виконання основного зобов»язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.

У відповідності до ст.33 цього Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов»язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст.12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя.

Відповідно до ст. 572 ЦК України кредитор (іпотекодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов»язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Згідно до ч.1 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

У відповідності до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов»язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов»язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв»язку із пред»явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання.

Згідно до ч.1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов»язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов»язань вимога про виконання порушеного зобов»язання у не менш, ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 сплатив всю заборгованість по кредиту, про що свідчить довідка ПАТ «Дельта Банк» від 04.04.2016 року №05-3267547 відповідно до якої ОСОБА_1 повністю виконав зобовязання за вказаним кредитним договором, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають оскільки позивачем не надано доказів порушення його прав. Позивачем будь-яких доказів в спростування зазначеного суду не надано.

Відповідно до приписів п.22 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняється, зокрема, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, тому витрати по справі віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11,15,37, 88, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» в задоволенні позову до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Витрати по справі віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т.О. Кудрявцева