№263/6506/16-ц
№2/263/1722/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2016 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненка В.О.,

при секретарі Чертовій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 23 травня 2013 року, на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 (Леніна) у місті Маріуполі Донецької області, житловою площею 27,5 кв.м., загальною площею 43,3 кв.м.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що згідно договору міни, укладеного на Азовській універсальній товарній біржі за біржовим контрактом №1910 від 19 травня 1998 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були співвласниками в рівних частках по ? частці зазначеного обєкту нерухомості. Після смерті дружини позивача відкрилася спадщина у вигляді ? частки вищевказаної квартири, належної померлій. У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріальною конторою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із тим, що за життя ОСОБА_3 не зареєструвала своє право власності на квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Просить суд визнати за ним право власності на ? частки вищевказаної квартири в порядку спадкування за законом, а також на ? частку квартири, оскільки правовстановлюючим документом не була визначена його частка у спільній сумісній власності.

Представник позивача надала суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 просив суд здійснити розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог не заперечував, оскільки відмовився від прийняття спадщини після смерті матері на користь батька.

Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 19 травня 1998 року між ОСОБА_1, ОСОБА_3 з однієї сторони та ОСОБА_5, діючої також в інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, на Азовській універсальній товарній біржі укладено біржовий контракт №1910, договір міни квартири АДРЕСА_1 (Леніна) у місті Маріуполі. Нотаріально договір не посвідчувався, але сторони домовились про всі суттєві умови договору та відбулось його повне виконання. 20 травня 1998 року вищевказаний біржовий контракт був зареєстрований в МКП «Маріупольське БТІ» за №35680 та посвідчено, що власниками зазначеної квартири є ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 липня 2014 року, та в подальшому ухвалою суду від 08 серпня 2014 року у справі №263/3866/14-ц вказаний договір міни квартири було визнано дійсним.

Відповідно до положень ч.3 ст.61 ЦПК обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно зі свідоцтвом про смерть ОСОБА_3, померла 23 травня 2013 року, (Серія 1-НО №706591 видане 24.05.2013 року, актовий запис №945 зареєстрований 24.05.2013 року в Жовтневому відділі державної РАЦС реєстраційної служби Маріупольського МУЮ у Донецькій області).

З наданих суду документів вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини після померлої дружини ОСОБА_3, але постановою приватного нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_9 від 10 квітня 2014 року за вих.№79/02-31 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку квартири АДРЕСА_1 (Леніна) у місті Маріуполі Донецької області, після смерті ОСОБА_3, у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності.

У листі про надання відповіді, складеному відділом Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно за вих. №92/4.6-15 від 26 квітня 2016 року зазначено, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 (Леніна) у місті Маріуполі Донецької області не було зареєстровано у встановленому законом порядку, у звязку із чим для оформлення спадщини на вказану квартиру необхідно звернутися до суду.

Відповідно до особового рахунку №2907, виданого ЖКП «Житло «Центр», у зазначеній квартирі ОСОБА_1 проживає з червня 1998 року по теперішній час, до червня 2013 року разом із дружиною ОСОБА_3

Відповідно до технічної документації на вказану нерухомість, виданої МКП «Маріупольське БТІ», її загальна площа становить 43,3 кв.м., а житлова площа - 27,5 кв.м.

Згідно зі ст.355, ст.356, ст.357, ст.392 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.1216, ст.1218, ст.1223, ст.1268 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вирішуючи справу, суд приймає до уваги, що позивачем доведено, що йому та його померлій дружині ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належала спірна квартира. На підставі матеріалів справи суд вважає, що частки співвласників квартири є рівними, а саме кожному з них належала по ? частки квартири.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 належала на праві спільної сумісної власності ? частки №110 у будинку №111 по проспекту Миру (Леніна) у місті Маріуполі Донецької області. Позивач є спадкоємцем за законом, а тому має право звернутися до суду з вимогою про визнання за ним права власності за правом спадкування на майно, яка належала померлій.

У звязку з викладеним суд вважає необхідним захистити права позивача, задовольнивши позов. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись Цивільним кодексом України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_10 ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 23 травня 2013 року в місті Маріуполі Донецької області, на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 (Леніна) у місті Маріуполі Донецької області, житловою площею 27,5 кв.м., загальною площею 43,3 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на 1/2 частину квартиру АДРЕСА_1 (Леніна) у місті Маріуполі Донецької області, житловою площею 27,5 кв.м., загальною площею 43,3 кв.м., яка належить останньому на підставі договору міни, укладеного на Азовській універсальній товарній біржі за біржовим контрактом №1910 від 19 травня 1998 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.О. Ковтуненко