_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/4981/16-ц
Провадження № 2/520/3145/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2016 року

Київський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді Бескровного Я.В. при секретарі Кириковій О.О., розглянувши в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

29 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, який вмотивував тим, що ОСОБА_3, за яким, на день його смерті, рішенням суду встановлено факт належності на праві власності земельної ділянки за адресою м.Одеса вул.Чубаївська,17 площею 0,0275га, на імя матері позивача залишено заповіт, згідно якого все своє майно він заповів їй ОСОБА_4. Остання не встигла оформити своє право власності за заповітом та 16.03.2015р. померла. Оскільки позивач є спадкоємцем після смерті своєї матері, він звернувся до нотаріальної контори у порядку ст.1268 ЦК України, однак постановою державного нотаріуса від 31.03.2016р. у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено. Просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку за вказаною адресою після смерті матері, у порядку спадкування.

В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_5 в судове засідання не явився, просив розглядати справу без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, щодо задоволення в повному обсязі позовних вимог позивача, обґрунтовуючи своє рішення нижчезазначеними доказами.

Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивач є сином ОСОБА_4, що підтверджується письмовим доказом по справі: копією свідоцтва про народження (а.с.30).

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 на підставі рішення Київського районного суду м.Одеси від 3.07.2012р. належала земельна ділянка площею 0,0275га, розташована в м.Одесі по вул.Чубаївська,17 (а.с.10-11).

Згідно заповіту від 12.05.2008р. ОСОБА_3 заповів все своє майно ОСОБА_4, яка на підставі ст.1268ч.3 ЦК України, фактично спадщину прийняла, оскільки продовжувала проживати в будинку, який знаходиться на земельній ділянці за адресою м.Одеса вул.Чубаївська,17.

Остання померла 17.05.2015р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 407954 від 17 березня 2015 (а.с.6).

Після смерті ОСОБА_4 заведена спадкова, позивач звернувся до третьої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, як спадкоємець першої черги, що підтверджується письмовими доказами по справі (а.с.38-39).

Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як зазначено в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Згідно ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення; до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені; до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до ч.3 ст.1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини; згідно ч.5 ст.1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.328 ЦК УКраїни право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Позивач довів належними і допустимими доказами своє право на спадщину за заповітом, а тому позов підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 3, 4, 23, 88, 208, 209, 213, 215, 218 ЦПК України, ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1225 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельну ділянку, розташовану в м.Одеса вул.Чубаївська,17 площею 0,0275 га, після смерті ОСОБА_4, померлої 16 березня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Бескровний Я. В.