У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В.,

Карпенко С.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошової компенсації вартості частки у спільній сумісній власності за касаційною скаргою ОСОБА_3, поданою його представником ОСОБА_5, на ухвалу судді апеляційного суду Волинської області від 3 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2006 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, який згодом уточнив, і остаточно просив стягнути з ОСОБА_4 на його користь грошову компенсацію вартості його частки у квартирі АДРЕСА_1.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що з 5 червня 1993 року перебував у шлюбі з ОСОБА_4, який рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 вересня 2009 року розірвано. За час шлюбу вони нажили квартиру АДРЕСА_1, яка є спільною сумісною власністю. Після розлучення спільно користуватись та проживати у спірній квартирі сторони не можуть, тому просив позов задовольнити.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 липня 2007 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 у сумі 154 342 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У травні 2015 року, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 18 липня 2007 року, представник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою судді апеляційного суду Волинської області від 3 червня 2015 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу судді апеляційного суду Волинської області від 3 червня 2015 року, мотивуючи свої вимоги порушенням суддею норм процесуального права, і направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 липня 2007 року позов ОСОБА_3 задоволено.

У лютому 2009 року, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав заяву про апеляційне оскарження, яка містила клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, та апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 11 березня 2009 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про поновлення строку апеляційного оскарження відмовлено, апеляційну скаргу залишено без розгляду.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 11 червня 2010 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Волинської області від 11 березня 2009 року відмовлено.

У вересні 2012 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд ухвали судді Верховного Суду України від 11 червня 2010 року з підстав неоднакового застосування норм матеріального права.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 листопада 2012 року у допуску справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошової компенсації вартості частки у спільній сумісній власності до провадження Верховного Суду України відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 березня 2015 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_5, який діяв у інтересах ОСОБА_3, на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 липня 2207 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 11 березня 2009 року відмовлено з підстав, передбачених ч. 1 ст. 324, ч. 4 ст. 328 ЦПК відповідно.

26 травня 2015 року ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 липня 2007 року.

Ухвалою судді апеляційного суду Волинської області від 3 червня 2015 року відмовлено у відкритті апеляційного оскарження за вказаною апеляційною скаргою з підстав, передбачених п. 3 ч. 4 ст. 297 ЦПК України.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суддя виходив із того, що ухвалою апеляційного суду Волинської області від 11 березня 2009 року ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу залишено без розгляду і встановлені обставини є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Однак такий висновок є передчасним з огляду на наступне.

Частиною третьою ст. 2 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 297 ЦПК України у редакції, чинній на час постановлення ухвали, яка оскаржена, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо є ухвала про відмову у задоволенні апеляційної скарги цієї особи або про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України ( у редакції, чинній станом на березень 2009 року) заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Відмова у відкритті апеляційного провадження як наслідок пропущення строку апеляційного оскарження процесуальним законодавством, чинним станом на березень 2009 року, передбачена не була.

Ототожнивши ухвалу про залишення апеляційної скарги без розгляду з ухвалою про відмову у відкритті апеляційного провадження, суддя такий висновок не мотивував, що є порушенням ст. 315 ЦПК України і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що ухвала, яка оскаржена, на підставі ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанціїдля вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану його представником ОСОБА_5, задовольнити.

Ухвалу судді апеляційного суду Волинської області від 3 червня 2015 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О.Кузнєцов
Судді: Т.Л.Ізмайлова О.В.Кадєтова С.О.Карпенко Г.І.Мостова