Справа № 373/2353/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Реви О.І.

при секретарі Хоменко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницький справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності, рішення органу місцевого самоврядування та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду про визнання права власності на спадкове майно після смерті свого батька ОСОБА_5 та матері ОСОБА_6 В ході судового розгляду змінив свої вимоги та просив:

визнати частково недійсним: 1) Свідоцтво на право власності № НОМЕР_2 від 07 червня 1994 року, видане Переяслав-Хмельницькою районною державною адміністрацією Київської області та зареєстроване у Переяслав-Хмельницькому БТІ в книзі № 1 р. № 242; 2) Рішення XIII сесії ХХІІІ скликання Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району від 06.03.2001 р.; 3) Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 26 жовтня 2001 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 299 в частині передачі лише ОСОБА_5 у власність всього житлового будинку (з господарськими будівлями, і спорудами) та всієї земельної ділянки площею 0,202 га (під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд) по АДРЕСА_1

визнати за ним право власності на:

7/9 частин житлового будинку (загальною площею 117.00 кв.м, житловою площею 55,20 кв.м.) з господарськими будівлями і спорудами та 7/9 частин земельної ділянки площею 0,202 га (під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд) по АДРЕСА_1 ( 1/3 частину належну йому на праві власності + 1/3 частину належну у зв'язку із спадкуванням за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 + 1/9 частину належну в зв'язку із спадкуванням за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6;

дві земельні ділянки площею 0,230 га і площею 0,418 га - для ведення особистого підсобного господарства на території Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького Київської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5;

визнати право власності за відповідачем ОСОБА_2 на 1/9 частину житлового будинку (загальною площею 117,00 кв.м., житловою площею 55,20 кв.м ) з господарськими будівлями і спорудами та 1/9 частину земельної ділянки площею 0,202 га (під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд) по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6;

визнати право власності за відповідачем ОСОБА_3 на 1/9 частину житлового будинку (загальною площею 117,00 кв.м., житловою площею 55,20 кв.м ) з господарськими будівлями і спорудами та 1/9 частину земельної ділянки площею 0,202 га (під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд) по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Вимоги обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько позивача ОСОБА_5 і після його смерті відкрилась спадщина. Позивач є спадкоємцем за заповітом. Спадщина складається із 1/3 частини жилого будинку АДРЕСА_1; 1/3 частини присадибної ділянки, площею 0,202 га, а також двох земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства, площами 0,230 га та 0,418 га. Вважає, що покійний батько мав право власності не на весь будинок, а лише на 1/3 частину спірного будинку, оскільки отримав його, як переселенець із зони Чорнобильської катастрофи. До ордеру на житло були включені, окрім батька, позивач та його мати ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Таким чином, видача свідоцтва про право власності на житло та державного акту про право власності на земельну ділянку, в частині присадибної ділянки, є протиправною, а прийняті рішення органом місцевого самоврядування та органом державної виконавчої влади - незаконними.

Після смерті його матері також відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається із 1/3 частини спірного будинку та 1/3 частини присадибної ділянки, площею 0,202 га, яку він також прийняв.

Відсутність правовстановлюючих документів на спадщину позбавила його можливості отримати в нотаріуса свідоцтво про спадщину за заповітом, після смерті батька, та за законом, після смерті матері.

Відповідач ОСОБА_1, діючи особисто та від імені відповідача ОСОБА_2, позову не визнав, вказуючи на його безпідставність та необхідність застосування строку позовної давності до вимог про визнання недійсними свідоцтва про право власності на будинок та державного акту про право власності на земельну ділянку.

Відповідач Пристромська сільська рада Переяслав-Хмельницького району Київської області в судове засідання свого представника не направив, у письмовій заяві вказав на розгляд справи без участі його представника та прийняття рішення на підставі наявних у справі доказів.

Аналогічну позицію зайнято іншим відповідачем - Переяслав-Хмельницькою районною державною адміністрацією.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідача ОСОБА_1, а також дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

07 червня 1994 року ОСОБА_5 було видано Свідоцтво про право власності на будинок АДРЕСА_1

Дане свідоцтво було видано йому як постраждалому внаслідок аварії на ЧАЕС 2 категорії на правах особистої власності. Свідоцтво видане на підставі договору передачі №46 від 10.04.1994 року. Із корінця ордеру на жиле приміщення № 1213 від 02.06.1994 року вбачається, що ордер на жиле приміщення був виданий на підставі розпорядження Представника Президента України Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області № 129 від 30.05.1994 року. До нього включені: ОСОБА_5, як голова сім'ї; ОСОБА_6, як дружина; ОСОБА_1, як син (позивач по справі) та ОСОБА_7, як мати.

Право власності на спірний будинок було зареєстровано в Переяслав-Хмельницькому МБТІ 01.07.1994 року.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 32 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» громадяни, які евакуйовані або відселені (відселяються), безплатно забезпечуються жилим приміщенням, як правило, у спеціально збудованих для цієї мети селищах, будинках і квартирах, які передаються їм в особисту власність.

За правилами ч. 2 ст. 4 ЦК УРСР цивільні права виникають, зокрема, із угод. За правилами ч. 1 ст. 128 ЦК УРСР право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. За нормою ст. 112 цього ж Кодексу на праві спільної власності майно може належати двом чи кільком громадянам.

Статтею 22 КпШС України визначено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з 28.02.1965 року перебували у шлюбі, а отже, майно набуте одним із подружжя (ОСОБА_5.) за договором, і право власності на яке оформлено на одного з подружжя, належить їм на праві спільної сумісної власності як подружжю.

Відповідно до положень ст. ст. 22,28,29 КпШС України, а також ст. ст. 60, 61 СК України подружжя ОСОБА_5 мали право кожен на ? частину спірного будинку та на ? частину присадибної ділянки, незалежно від того, що право власності на будинок та земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку (присадибну ділянку) було оформлено на ОСОБА_5.

Відповідно до положень ст. 58 ЖК УРСР ордер на жиле приміщення є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Отже, посилання позивача на те, що він мав право на 1/3 частину спірного будинку, як особа, що вказана в ордері є безпідставною. Окрім того, в ордері вказано чотири особи. Доказів того, що будинок підлягав приватизації чи був приватизований відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» в судовому засіданні не здобуто. Також суд вказує на те, що отримане Свідоцтво про право власності не відповідає за формою Свідоцтву про право власності на житло в процесі приватизації, а тому всі доводи позивача щодо наявного у нього права на 1/3 частину спірного будинку як приватизованого відповідно до вищевказаного Закону є надуманим та таким, що не відповідає дійсності.

Таким чином, суд встановлює той факт, що жилий будинок АДРЕСА_1 належав на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6, як подружжю.

За життя ОСОБА_5 склав заповіт за яким все своє майно заповів позивачу по справі. Даний заповіт був складений ним 11.02.2003 року і посвідчений секретарем Пристромської сільської ради.

За життя ОСОБА_5 отримав у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку (присадибну ділянку) та земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_1 від 26.10.2001 року.

За правилами ст. 6 ЗК України (1990 р) та ст. 22 КпШС України присадибна ділянка належала ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на праві спільної власності, а для ведення особистого підсобного господарства - лише ОСОБА_5

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_5 відкрилася спадщина на його майно. Спадкоємцем його майна за заповітом є позивач. Проте із заявами про прийняття спадщини звернулися відповідачі ОСОБА_8, ОСОБА_1, а також позивач та їх мати ОСОБА_6, яка відмовилася від належної їй частки на користь позивача та просила видати їй Свідоцтво про право власності на ? частину спірного будинку як подружжю, який пережив іншого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України ОСОБА_6 як непрацездатна дружина (пенсіонер) незалежно від змісту заповіту мала обов'язкову частку від якої відмовилася на користь позивача. Відповідачі ОСОБА_8 та ОСОБА_1 права на обов'язкову частку не мали.

Таким чином, єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5 є позивач по справі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_6, не отримавши Свідоцтво про право власності на ? частину спірного будинку як подружжя, який пережив іншого. Також не здійснено оформлення права на спадщину на присадибну ділянку. Окрім того, спадкові земельні ділянки не мають кадастрових номерів, що також перешкоджає позивачу оформити спадщину в нотаріуса.

Після смерті ОСОБА_6 із заявами до нотаріуса про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_8 та ОСОБА_1, що підтверджується матеріалами спадкової справи №476/2014.

25 лютого 2015 року державний нотаріус Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний будинок та спірні земельні ділянки після смерті ОСОБА_5, оскільки є спір про право на спірний будинок та відсутні кадастрові номери на земельні ділянки.

З огляду на встановлені судом факти суд приходить до висновку, що позивач має право на спадщину після смерті свого батька, що складається із 1/2 частини жилого будинку АДРЕСА_1 з відповідними господарськими будівлями та спорудами; 1/2 частини земельної ділянки, площею 0,202 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд (присадибну ділянку) за адресою: АДРЕСА_1 що належала ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_1 від 26.10.2001 р.; земельних ділянок, площею 0,230 га та 0,418 га для ведення особистого підсобного господарства на території Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, що належала ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_1 від 26.10.2001 р.

Як спадкоємець після смерті своєї матері позивач має право на спадщину після її смерті, що складається із 1/6 частини жилого будинку АДРЕСА_1 з відповідними господарськими будівлями та спорудами та 1/6 частини земельної ділянки, площею 0,202 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд (присадибну ділянку) за адресою: АДРЕСА_1 що належала ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_1 від 26.10.2001 р.

З огляду на це, суд вважає, що решта позовних вимог позивача про визнання частково недійсним Свідоцтва на право власності № НОМЕР_2 від 07 червня 1994 року, видане Переяслав-Хмельницькою районною державною адміністрацією Київської області та зареєстроване у Переяслав-Хмельницькому БТІ в книзі № 1 р. № 242; рішення XIII сесії ХХІІІ скликання Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району від 06.03.2001 р.; Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 26 жовтня 2001 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 299 в частині передачі лише ОСОБА_5 у власність всього житлового будинку (з господарськими будівлями, і спорудами) та всієї земельної ділянки площею 0,202 га (під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд) по АДРЕСА_1 Київської області не підлягає до задоволення у зв'язку з безпідставністю позовних вимог та не доведеністю належними та допустимими доказами в судовому засіданні.

Позовні вимоги позивача про визнання права на спадщину за відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є незаконними, оскільки відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України з такою вимогою можуть звернутися особи, які вважають свої права порушеними, невизнаними чи оспорюваними. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду з позовною вимогою не зверталися.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 4, 112, 128 ЦК УРСР, ст. ст. 22, 28, 29 КпШС України, ст. ст. 60, 61 СК України, ст. 58 ЖК України, ст. 6 ЗК України (1990), ст.ст. 1217, 1218, 1241, 1261, 1268, 1269, 1273, 1274 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності, рішення органу місцевого самоврядування та визнання права власності задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 р. ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину жилого будинку АДРЕСА_1 з відповідними господарськими будівлями та спорудами та на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,202 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд (присадибну ділянку) за адресою: АДРЕСА_1 що належала ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_1 від 26.10.2001 р.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 р. ОСОБА_5 право власності земельні ділянки, площею 0,230 га та 0,418 га для ведення особистого підсобного господарства на території Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, що належала ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_1 від 26.10.2001 р.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_6 право власності на 1/6 частину жилого будинку АДРЕСА_1 з відповідними господарськими будівлями та спорудами та на 1/6 частину земельної ділянки, площею 0,202 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд (присадибну ділянку) за адресою: АДРЕСА_1 що належала ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_1 від 26.10.2001 р.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Виготовлення повного тексту рішення вчинено 18 січня 2016 року.

Суддя О.І.Рева