Справа № 750/8181/15-ц Провадження № 22-ц/795/518/2016 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції - Жук М. І. Доповідач - Шевченко В. М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:ОСОБА_5, та його представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 26 січня 2016 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_5 про стягнення збитків за заподіяну шкоду,

в с т а н о в и в:

У серпні 2015 року ПАТ «Страхова компанія «Уніка»звернулася з зазначеним позовом до ОСОБА_4»янка Я.М. мотивуючи його тим що 06.05.2015 року на контрольно пропускному пункті «Славутич-Чернігів-Пакуль» сталася дорожньо - транспортна пригода за участю застрахованого за договором добровільного страхування №245002/4098/0001287 транспортного засобу - Vollksvagen Polo держ. реєстраційний № НОМЕР_1 (належного ПАТ «Оболонь») та велосипед б/н під керуванням ОСОБА_4»янка Я.М.

Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 26травня 2015 року, винним в ДТП внаслідок порушення ст.124 КУ пАП є ОСОБА_4»янко Я.М. який не вибрав безпечної швидкості руху,відволікся від керування, внаслідок чого здійснив наїзд на транспортний засіб - автомобіль Vollksvagen Polo в результаті чого автомобіль отримав механічні ушкодження.

Зазначена дорожньо - транспортна пригода була визнана компанією страховим випадком, і згідно умов договору страхування від 01.04.2013 року, та заяви страхувальника (ПАТ «Оболонь») про подію, що має ознаку страхового випадку, 20 травня 2015 року платіжним дорученням страховою компанією було перераховано страхове відшкодування в загальному розмір 21860,80 грн. на банківський рахунок станції, що здійснювала ремонт застрахованого транспортного засобу.

Посилаючись на зазначені обставини, що страховою компанією була здійснена страхова виплата, тому відповідно до положень ст.993, ч.1 ст.1191 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування» компанія має право вимагати з ОСОБА_4»янко Я.М (особи відповідальної за збитки) повернення виплаченого за його вини страхового відшкодування, позивач просив суд стягнути з відповідача в порядку регресу на його користь 21860,80 грн., та судові витрати.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 січня 2016 року відмовлено повністю в задоволення позову ПАТ «Страхова компанія «Уніка».

В апеляційній скарзі ПАТ «Страхова компанія «Уніка» посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду просить його скасувати та ухвалити нове рішення яким задовольнити позов в повному обсязі .

ПАТ «Страхова компанія «Уніка» зазначає, що компанією було надано до суду оформлені у відповідності із вимогами Закону документи які підтверджують правомірність здійснення страховиком страхової виплати, які були проігноровані судом, і не зазначені в рішенні, та що до позивача перейшло право вимоги до відповідача відповідальному за заподіяні збитки.

Заслухавши суддю доповідача , пояснення ОСОБА_4»янка Я.М. та його представника, перевіривши матеріали справи, доводи скарги, колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення,яким суд,виконавши всі вимоги цивільного судочинства,вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення,ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чиє підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи в позові ПАТ «Страхова компанія «Уніка» суд першої інстанції зазначив, що позивач не надав до суду належних доказів, що він є стороною Договору добровільного страхування на транспорті №245002/4098/0001267 від 01.04.2013 року, так як вказаний договір не підписаний представниками страховика і страхувальника, він не містить відтисків печаток правочину, і тому у позивача як страховика відсутні правові підстави для стягнення з відповідача грошових коштів.

Проте з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлю наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів,висновків експертів.

Згідно з ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами,які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб. які беруть участь у справі,виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона(страховик) зобов»язується у разі настання певної події( страхового випадку) виплатити другій стороні(страхувальникові)або іншій особі, визначеній в договорі, страхову суму(страхову виплат), а страхувальник зобов»язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Договору добровільного комплексного страхування на транспорті від 01.04.2013 року №245002/4098/0001287, страховик ПАТ «Страхова компанія «Уніка» та страхувальник ПАТ «Оболонь» був застрахований належний останньому автомобіль Vollksvagen Polo А 05 рік випуску 2013, реєстраційний номер АА 06 24МО, згідно з яким страховик взяв на себе зобов»язання у разі настання страхового випадку таким визначено також і ДТП, здійснити страхову виплату страхувальнику, а страхувальник зобов»язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (а.с.4, 96-97).

Згідно з Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 травня 2015 року, 06 травня 2015 року ОСОБА_4»янко Я.М. на автодорозі Чернігів Пакуль - КПП Славутич 16 км+ 200 м керуючи велосипедом GTZR 50 без номерного знаку не вибрав безпечної швидкості руху, відволікся від керування, внаслідок чого здійснив наїзд на транспортний засіб Vollksvagen Polo А 05 реєстраційний номер АА 06 24МО, який стояв попереду. В результаті транспортні засоби отримали механічні пошкодження. У зв»язку з порушенням ОСОБА_4»янко Я.М. вимог пунктів 2.3(б); 12.1 Правил дорожнього руху, він був притягнутий до відповідальності за ст.124 КУпАП. (а.с. 36).

Відповідно до довідки МВС України в Чернігівській області №63131674 про дорожньо - транспортну пригоду від 12.05 2015 року, застрахований легковий автомобіль Vollksvagen Polo А 05 реєстраційний номер АА 06 24МО, отримав механічні пошкодження (ас.6).

ПАТ»Оболонь» подала до ПрАТ «СК «Уніка» заяву №00168016 про подію, що має ознаки страхового випадку (ас.8).

Кваліфікувавши ДТП, яка мала місце 06.05.2015 року як страховий випадок ПрАТ «СК «Уніка» на підставі страхового акту №00168016 від 15.05.2015 року, 20 травня 2015 року виплатила страхове відшкодування в сумі 21860,80 грн.,перерахувавши зазначену суму ТОВ «Автомир», яке здійснювало ремонт легкового автомобіля, узгодивши перерахування такого страхового відшкодування із вигодонабувачем (ас. 11,12,34-35).

Таким чином матеріали справи свідчать, що саме згідно з письмовою угодою між ПрАТ «СК «Уніка» та ПАТ «Оболонь» і настанням 06 травня 2015 року страхового випадку, відповідно до умов зазначеного договору було здійснено виплату страхового відшкодування на банківський рахунок станції, що здійснювала ремонт застрахованого транспортного засобу. Тому висновок суду першої інстанції, про відсутність доказів, що ПрАТ «СК «Уніка» є стороною Договору добровільного комплексного страхування автомобіляVollksvagen Polo А 05 реєстраційний номер АА 06 24МО, суперечить наявним в матеріалах справи доказам.

Відповідно до змісту ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду , завдану іншою особою, має право зворотної вимоги(регресу) до винної особи у розмір виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

В обґрунтування позовних вимог ПрАТ «СК «Уніка» посилалася на ті обставини,що позивач як страховик у зв»язку із настанням страхового випадку - ДТП виним в якій був ОСОБА_4»янко Я.М., відповідно до умов договору здійснив страхову виплату страхувальнику ПАТ «Оболонь», і тому позивач має право вимоги до відповідача про повернення(відшкодування) сплаченого за його вини страхового відшкодування.

Вирішуючи спір про право зворотної вимоги страховика, оцінивши фактичні обставини справи,визначивши їх правовий характер, колегія суддів вважає що до спірного правовідношення підлягає застосуванню правова норма ч.1ст.1191 ЦК України.

При цьому колегія суддів вважає безпідставними пояснення представника ОСОБА_4»янка Я.М в тій частині, що до позивача не перейшло право регресної вимоги до відповідача, а виникло право вимоги саме в порядку суброгації. Оскільки позов ПрАТ «СК «Уніка» заявлений саме з підстав регресу до винної в завданні шкоди особи - ОСОБА_4»янко Я.М., і вимога позивача (кредитора) до відповідача(боржника) стосується повернення сплаченого за вини останнього відшкодування потерпілому в ДТП , також не відбувся перехід прав від одного кредитора до іншого, тобто в даному випадку має місце саме перехід права вимоги в порядку регресу.

Виходячи із змісту ст.179 ЦПК України, предметом доказування у кожній справі є факти,які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них або мають інше значення для правильного розгляду справи і підлягають встановленню для прийняття судового рішення.

Всупереч зазначеному суд першої інстанції не дослідив усіх передбачених нормою матеріального права юридичних (доказових) фактів,наявність чи відсутність яких впливає на остаточний результат справи та прийшов до необґрунтованого висновку про відсутність у позивача підстав для стягнення з відповідача грошових коштів і тому рішення суду підлягає скасуванню.

Зважаючи на встановлені обставини та правову норму, що застосовується, колегія суддів вважає, що ПрАТ «СК «Уніка» має право зворотної вимоги(регресу) до ОСОБА_4»янка Я.М. (особи відповідальної за заподіяний збиток) про повернення сплаченого за його вини страхового відшкодування.

Проте визначаючи розмір відшкодування за заявленим ПрАТ «СК «Уніка» позовом колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з правилами ст.10 ЦПК України цивільне судочинство ведеться на засадах змагальності сторін. Кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків встановлених законом. В частині 4 зазначеної статті зазначено як саме суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи.

Для з»ясування встановлення фактичного розміру збитків завданих пошкодженням автомобіля Vollksvagen Polo А 05 реєстраційний номер АА 06 24МО під час ДТП, що сталося 06 травня 2015 року, апеляційним судом було задоволено клопотання відповідача ОСОБА_7»янко Я.М., та ухвалою від 23 березня 2016 року була призначена судово - автотоварознавча експертиза (ас. 112-113,119-120).

Відповідно до Висновку експерта Київського науково - дослідного інституту судових експертиз Чернігівське відділення № 1494/16-24 від 25 травня 2016 року, вартість матеріального збитку, завданої власнику дорожнього транспортного засобу Vollksvagen Polo », державний номерний знак НОМЕР_1, ПАО»Оболонь» внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка сталася 06.05.2015 року, складає 20481,39 грн.(ас.147-152).

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що відповідач повинен компенсувати позивачу заподіяну шкоду завдану виплатою страхового відшкодування, виходячи із фактичної (реальної) суми матеріального збитку завданого транспортному засобу оціненого висновком судової - автотехнічної експертизи від 25 травня 2016 року, що є належним та допустимим доказом.

Тому необхідно частково задовольнити позовні вимоги страхової компанії та стягнути з ОСОБА_4»янка Я.М. на користь ПАТ «Страхова компанія «Уніка» 20481 грн.39 коп., в рахунок відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч.ч.1ст.88 ЦПК України стороні,на користь якої ухвалено рішення,суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, оскільки позовні вимоги ПАТ «Страхова компанія «Уніка» задоволено частково (на 90,7 %), то необхідно стягнути з ОСОБА_4»янка Я.М. на користь ПАТ «Страхова компанія «Уніка» 463 грн.98 коп. відшкодування витрат сплаченого судового збору(а.с.1,78).

Також з ПАТ «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_4»янка Я.М. належить стягнути 114 грн.71 копу відшкодування витрат, пов»язаних з проведенням судової експертизи(згідно ОСОБА_3 здачі - приймання вартість проведення дослідження 1233,40 грн. (а.с. 147).

Керуючись ст.ст. 88, 303, 307, 309 п.1 ч.1, ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України апеляційний суд,-

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 січня 2016 року скасувати.

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» 20481 грн. 39 коп. в рахунок відшкодування завданих збитків.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» 463грн. 98 коп. відшкодування витрат сплаченого судового збору.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_5 114 грн. 71 коп. у відшкодування витрат, повязаних з проведенням судової експертизи.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: