Номер провадження: 22-ц/785/6356/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Панасенков В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.08.2016 року м. Одеса

суддя-доповідач апеляційного суду Одеської області ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3 на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 01 червня 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 01 червня 2016 року позовна заява ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3 була залишена без розгляду.

19 липня 2016 року від ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3 надійшла апеляційна скарга на вищевказану ухвалу, без сплати судового збору, тому скарга не відповідала вимогам ст. 295 ЦПК України.

Ухвалою судді-доповідача апеляційного суду Одеської області від 28 липня 2016 року вказана апеляційна скарга була залишена без руху через її недоліки, а саме: через несплату судового збору у сумі 1378 грн.

У своїй апеляційній скарзі апелянт ставив питання про звільнення його від сплати судового збору, посилаючись на свою неплатоспроможність.

15 серпня 2016 року апелянт надав суду заяву в якій просив відстрочити йому сплату судового збору, однак ніяких доказів тяжкого матеріального стану не надав, посилаючись на те, що постановою Правління НБУ від 20.11.2014р. №733 ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» віднесено до неплатоспроможних, тому підтвердження матеріального стану апелянта доказуванню не підлягає.

Однак з даним твердженням погодитись неможливо, виходячи з наступного.

В супереч імперативним вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України жодних належних і допустимих доказів, включаючи документи бухгалтерського обліку, які б дійсно характеризували економічно майновий стан згадано банку, до цього клопотання не долучено. Відомості про вже задоволені судами позови та завершені виконанням виконавчі провадження про стягнення з боржників присуджених на основі судових рішень коштів, що є одним із джерел таких доказів суду також не надані.

Посилання на запровадження тимчасової адміністрації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» ніяким чином не характеризує майновий стан згаданого банку, а лише вказує на відповідну процедуру.

Крім того, із системного аналізу положень ст. ст. 35, 37, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вбачається, що тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, а уповноважена особа такого Фонду діє від його імені та вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку.

Отже, судовий збір має і повинен сплачувати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації, від імені якого та в інтересах конкретного банку діє конкретна уповноважена особа цього Фонду.

Відповідно до ст. 8 ч. 1 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Таким чином, ця норма Закону передбачає право, а не обовязок суду щодо постановлення відповідної ухвали про звільнення від сплати судового збору.

Виходячи із вказаного вище, апелянт не виконав ухвалу апеляційного суду Одеської області від 28 липня 2016 року, та не надав жодних доказів на підтвердження свого майнового стану, що не дає суду підстав для відстрочення апелянту сплати судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України у разі неусунення недоліків апеляційної скарги у встановлений законодавством строк, вона підлягає поверненню апелянту.

З огляду на викладене, та враховуючи, що апелянтом за подання апеляційної скарги не сплачений судовий збір у сумі 1378 грн., апеляційна скарга ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» вважається не поданою та повертається апелянту через неусунення її недоліків.

При цьому, вважаю за необхідне розяснити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 295; ч. 2 ст. 297 ЦПК України, суддя-доповідач

ухвалив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3 на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 01 червня 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором вважати неподаною та повернути апелянту.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Роз`яснити заявнику апеляційної скарги, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2