Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1105/16-ц

Провадження № 2/126/455/2016

"25" липня 2016 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Жарун А. П.

секретар Бурлака А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" про визнання договору недійсним та застосування реституції,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ "Авто Просто" про визнання правочину недійсним та застосування реституції. Позов мотивує тим, що 30 вересня 2015 року між ним та ТОВ "Авто Просто" було укладено Договір № 717106, предметом якого є надання учаснику фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, спрямованих на придбання автомобіля, за рахунок об"єднання грошових коштів учасників через систему ОСОБА_2. Договір укладається шляхом підписання сторонами Договору та Додатку № 1 і Додатку №2, які є невід"ємною частиною Договору .

Відповідно до Додатку №1 до Договору метою його укладення було отримання автомобіля ZAZ Lanos вартістю 177 660 грн.

Вважає, що умови договору порушують його права, як споживача, а саме відповідно до договору він повинен сплатити вступний внесок, плату за послуги, яка визначається у відсотках від поточної ціни автомобіля, а також сплачувати щомісячні повні внески, за рахунки яких відповідач оплачує автомобіль та формує фонд для повернення коштів, що разом становлять повні внески, частиною з яких є щомісячний внесок, в оплату послуг відповідачу. Крім того, відповідач гарантує надання учаснику права на отримання автомобіля за умови виконання учасником всіх зобов'язань, передбачених договором. Учасник зобов'язаний сплачувати відповідні платежі згідно із системою АвтоТак, започаткованою відповідачем для придбання автомобіля. Таким чином, предметом оскаржуваного договору є надання послуг з адміністрування системи, що умовно називається «АвтоТак» та базується на створенні груп покупців (учасників), метою яких є придбання автомобілів. Вважає, що вказаний договір був підписаний під впливом обману та із застосуванням нечесної підприємницької практики, зокрема, він отримав нечітку, неправдиву інформацію стосовно оспорюваного Договору, дії відповідача є забороненими та підпадають під дію ст.ст.18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки Законом забороняється нечесна підприємницька практика, яка виключає будь-яку діяльність, що вводить в обману споживача. При умові належного роз'яснення йому всіх умов та наслідків даного Договору, він не погодився б на його укладення. Умови Договору №7717106 від 30.09.2015 р. є несправедливими по відношенню до нього, оскільки всупереч принципу добросовісності цивільних відносин, створюють істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на його шкоду. Вважає укладений договір таким, що не відповідає чинному законодавству України, грубо порушує його права як споживача послуг та як громадянина України, Договір не відповідає його внутрішній волі на момент укладення та на даний час, а тому підлягає визнанню судом недійсним. Позивач зазначив, що правовідносини, які виникли між ним та відповідачем на підставі спірного договору, регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Положеннями ч.1, ч.2 ст.18 вказаного Закону встановлено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. По-перше, в договорі №717106 від

30.09.2015 р. не встановлений строк, після якого Договір припиняє свою дію, а умова Договору про його дію до повного виконання сторонами своїх зобов'язань не є встановленим сторонами строком припинення дії Договору, оскільки суперечить ч.1 ст.251 ЦК України та ч.1 ст.252 ЦК України. По-друге, умовами спірного Договору в порушення п.3 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлюється його (споживача) обов'язок виконати всі зобов'язання, навіть якщо продавець (виконавець, виробник) не виконає своїх. Так, відповідно до умов договору система функціонує таким чином, що кількість учасників групи, яким надається право на отримання автомобіля, відповідає кількості автомобілів, яку можна придбати за рахунок чистого доходу групи. Учаснику, який сплатив повну вартість автомобіля та виконав усі зобов'язання щодо сплати внесків в оплату послуг та страхових внесків, буде надано право на отримання автомобіля на найближчому асигнаційному акті, який буде проводитися у місяці, наступному за місяцем, в якому учасник повністю виконав усі зобов'язання за договором. Такий учасник користується пріоритетом в отриманні автомобіля перед іншими учасниками групи. По-третє, відповідно до ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору. Вважає, що відповідач використав підміну поняття, сутність якого полягає в тому, що замість одного поняття вживають інше. Відповідач, застосовуючи підміну понять «ціна автомобіля» та «поточна ціна автомобіля» використовує нечесну підприємницьку практику, яка включає, зокрема, будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману, тим самим порушуючи норми ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином, умовами спірного договору встановлено його обов'язок сплачувати чисті внески, розмір яких постійно змінюється залежно від поточної ціни на автомобіль, навіть після отримання автомобіля. Враховуючи вищезазначене, є всі підстави вважати, що загальна сума його зобов'язань не є фіксованою, а щомісяця збільшується. З урахуванням того, що зміст договору є складним для сприйняття і розуміння правової природи правочину, прав та обов'язків сторін, спрямований на використання відповідачем нечесної підприємницької практики, він вважає, що спірний договір укладено під впливом помилки щодо обставин, які мають істотне значення, при вчиненні ним правочину, а зазначеним договором порушено його права, які підлягають захисту вставленим законом способом.

Просить визнати недійсним з моменту укладення договір № 717106 від 30.09.2015 року, укладений між ним та ТОВ «АВТО ПРОСТО», стягнути з ТОВ «АВТО ПРОСТО» кошти в розмірі 76372,70 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився, надав до суду письмову заяву в якій заявлені вимоги підтримав повністю, просить слухати справу у його відсутність.

Представник ТОВ «Авто Просто» за довіреністю ОСОБА_3 надіслав до суду пояснення та заперечення проти позову ОСОБА_1, просив справу розглядати у його відсутність.

Свої доводи про безпідставність вимог позивача обґрунтовував тим, що договір № 717106 укладений в рамках системи послуг з адміністрування фінансових активів для придбання автомобілів в групах АвтоТак, яку створено ТОВ "Авто Просто"; система встановлює відповідні механізми, які забезпечують придбання кожним із учасників автомобіля шляхом сплати його ціни невеликими щомісячними внесками протягом декількох років; при виконанні договорів з учасниками, укладеними в рамках системи ОСОБА_4 план, відповідач надає учасникам послуги, що направлені на придбання автомобіля на основі системи АвтоТак; ці послуги полягають в формуванні груп учасників, організації і проведенні в групах асигнаційних актів, а також інші послуги, передбачені договором.

Опис послуг в договорі приведений детально, щоб виключити необхідність їх усного тлумачення та уникнення подальших непорозумінь між сторонами з приводу трактування договору. Таким чином, позивачу до підписання договору довелась вичерпна інформація про послуги, які надаються відповідачем. Підпис позивача в договорі стоїть поряд із текстом про те, що учасник отримав усі коректно викладені пояснення від представника ТОВ «Авто Просто», уважно прочитав та зрозумів Договір та всі Додатки до нього. Даний факт є свідченням обізнаності позивача як відносно предмету Договору, так і щодо його прав та обов'язків і прав та обов'язків відповідача. Учасник має 14 днів на додаткове детальне ознайомлення з її умовами, а також право на прийняття остаточного рішення про участь чи відмову від участі в системі АвтоТак, при чому у разі відмови йому були б повернуті всі сплачені ним кошти. Про своє рішення учасник має повідомити ТОВ «Авто Просто» шляхом подання заяви до центрального офісу. Неподання заяви про розірвання договору та підпис позивача на договорі та Додатках до них є доказом того, що позивачу були повністю зрозумілі усі визначення, умови та зміст Договору і Додатків до нього. Вважає, що всі твердження позивача про обман щодо умов договору, які мають істотне значення, є необґрунтованими, безпідставними та надуманими. Таким чином, укладений між позивачем та відповідачем договори направлений на реальне настання правових наслідків - отримання учасником автомобіля в результаті виконання ним умов Договору. Стверджує, що вимоги позивача не ґрунтуються на чинному законодавстві та укладеному договорі, а також на практиці Верховного Суду України з приводу даних спорів.

Просить суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Судом установлено, що 30.09.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено угоду №717106 від 30.09.2015 р. з додатками, про надання послуг, за яким позивач оплачує послуги відповідача з адміністрування системи з метою придбання позивачем автомобіля ZAZ Lanos, вартістю 177660 грн. Згідно умов вказаного договору відповідач виступає виконавцем певних послуг, а позивач є їхнім споживачем.

Відповідно до статті 1 Договору №717106, предметом Договору є надання Учаснику послуг системи, спрямованих на придбання Автомобіля. Договір укладається шляхом підписання Сторонами Договору, Додатку № 1, яка є невід'ємною частиною Договору. При підписанні договору учасник повинен сплатити плату за послуги пов'язані зі вступом до Системи при укладанні Договору в сумі 6395,76 гривень.

Положеннями Договору визначено, що ТОВ «Авто Просто» є товариством, яке надає послуги, предметом яких є придбання автомобілів учасниками через систему придбання в групах АвтоТак. ТОВ «Авто Просто» гарантує учаснику права на отримання автомобіля за умови виконання учасником всіх зобов'язань, передбачених угодою. Крім цього згідно Договору, підписання цього договору та додатків до нього є свідченням факту ознайомлення, розуміння сторонами та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом договору та додатків до нього. Отже, як вбачається зі змісту Договору та додатків до нього, відповідно до угоди позивач повинен сплачувати періодичні платежі та щомісячну винагороду. При цьому товариство організовує і проводить розподільчі акти щодо надання права на отримання обраного товару та надає інформацію щодо їх результатів виключно учаснику системи.

Як вбачається з Додатку №1 до Договору позивач мав намір отримати автомобіль марки ZAZ Lanos, вартістю 177660 грн.

Позивач, згідно квитанцій, сплатив ТОВ «Авто Просто» грошові кошти у загальній сумі 76 372,70 гривень.

В своїх позовних вимогах позивач посилається на порушення ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів», якою нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняється як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 203 ЦК України підставою недійсності правочину є не додержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені в ч.1-2,5,6 ст. 203 ЦК України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Позивач посилається на ті обставини, що сплачував кошти не за сам товар, а за можливість придбання права на купівлю товару, а ТОВ «Авто Просто» в свою чергу не залучаючи власні кошти формулювало групи клієнтів, за рахунок коштів яких здійснювалася передача права на купівлю товару одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності ТОВ «Авто Просто».

Згідно додатку № 1 до договору № 717106 щомісячна винагорода у % 0,415+ ПДВ , періодичний платіж у 0,8333 % + ПДВ та винагорода за послуги повязані з передачею автомобіля у 3.00% + ПДВ.

Таким чином, на думку позивача, виконання послуг з адміністрування системи полягає в тому, що клієнт сплачує передбачені Договором кошти, а ТОВ «Авто Просто», формує групу клієнтів за рахунок чистих внесків, за які здійснюється придбання автомобіля. При цьому Клієнт отримує автомобіль відповідно до методів визнання права на отримання ним автомобіля, передбачених Договором, і таке визнання права здійснює ТОВ «Авто Просто» на власний розсуд, право на купівлю мають не всі учасники системи, а тільки ті, які зробили найбільшу кількість внесків. Договір не містить строків та термінів отримання клієнтом автомобіля, не передбачає будь - якої відповідальності ТОВ «Авто Просто» за невиконання умов договору та будь-яких гарантій отримання клієнтом автомобіля навіть у разі повної оплати його вартості. Таким чином на думку позивача відповідач ТОВ «Авто Просто» своєю діяльністю порушує ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів»,

Згідно ч.1 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" виконавець послуг не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Згідно з ч.2, п.3 ч.3 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів"- умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності, його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача, зокрема, встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця.

Згідно ч.5,6 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів", якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути замінено або визнано недійсним, або договір може бути визнаний недійсним в цілому.

Відповідно до частин першої, другої статті 215 Цивільного Кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до положень, закріплених у ч.1, п. 7 ч.3, ч.6 статті 19 Закону України "Про захист прав споживачів", забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Зокрема, згідно з п.7 ч.3 ст. 19 цього Закону забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

У той самий час предметом договору, укладеного в рамках функціонування системи придбання автомобілів в групах ТОВ «Авто Просто» є надання учаснику програми адміністративних послуг, у тому числі фінансового характеру, з метою придбання ним товару - автомобіля. Відповідно до Договору ТОВ «Авто Просто» гарантує надання кожному учаснику отримання товару за умови виконання ним усіх зобов'язань, передбачених договором. Передбачені Договором умови дозволяють учаснику сплачувати ціну автомобіля невеликими щомісячними внесками, які названі в договорі "Періодичні платежі". Розмір одного Періодичного платежу становить 0,8333% (або 1/120) від ціни автомобіля та визначається в Додатку № 1 до Договору. Отже, Договором передбачена щомісячна сплата внесків за (товар автомобіль, який передається споживачеві в рамках укладеного Договору, а не за можливість одержання права на купівлю товару).

Споживач, який виконав усі умови угоди, має повне право вимагати від ТОВ "Авто Просто " виконання свого зобов'язання, а саме: оплатити продавцю вартість автомобіля та передати автомобіль споживачу, незалежно від того, чи сплачують кошти інші споживачі.

Отже, за системою придбання автомобілів у групах "АвтоТак" кожний з учасників, який належним чином виконує зобов'язання за Договором, отримує автомобіль через механізм, передбачений в Договорі, оскільки система функціонує таким чином, що кількість учасників групи, яким надається право на отримання автомобіля, відповідає кількості автомобілів, яку можна придбати за рахунок чистого Фонду групи, створеного за рахунок щомісячних внесків учасників групи.

Так, відповідно до частини п'ятої статті 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" під поняттям "фінансова послуга" розуміється операція з фінансовими активами, що здійснюється в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Також позивач ОСОБА_1 в своїй позовні заяві посилається на ті обставини, що його було введено в оману з підстав оплати ним не самого товару, а права купівлі товару та відсутності залучення власних коштів відповідача.

Однак зазначене твердження суперечить нормам чинного законодавства й суті самого правочину визначеного в ч. 5 ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг".

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 230 ЦК України обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

3 матеріалів справи вбачається, що під час укладення Договору позивач ОСОБА_1 отримав примірник Договору та додатки до нього, які містять опис послуг ТОВ «Авто Просто».

Відповідно до Договору підписання цього Договору та додатку до нього є ствердженням факту ознайомлення, розуміння сторонами його умов та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом Договору та додатку до нього.

Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Позивачем не надано суду доказів на підтвердження наявності умислу в діях відповідача щодо введення ним позивача в оману, з умовами договору позивач погодився та підписав його. Договір між сторонами підписаний повноважними особами, містить всі суттєві умови, передбачені законом для договорів і які мають істотне значення, а також які були узгоджені сторонами шляхом звернення позивача з пропозицією щодо укладення договору та погодженням відповідачем на укладення такого договору. Ознак несправедливості в указаних умовах не вбачається.

Позивач не надав суду ніяких доказів, які б вказували на обставини, які могли перешкодити вчиненню правочину: які обставини відповідач приховав або про які замовчував, що призвели до обману і утворення дисбалансу прав та обов'язків сторін не на користь позивача; яка саме інформація була надана у незрозумілій формі позивачеві, адже ж позивач сплатив одноразовий комісійний внесок і погодився з тим, що в наступному, щомісячно він повинний сплачувати загальний або мінімальний платіж, тобто, розумів умови договору та виконував його.

Подібні спірні правовідносини були предметом розгляду Верхового Суду України, який своєю постановою від 11.09.2013 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ТОВ «АВТО ПРОСТО» про визнання угоди недійсною, відшкодування майнової та моральної шкоди, висловив аналогічну позицію з приводу даних спірних правовідносин.

А тому, аналізуючи зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи практику Верховного Суду України, що факт порушення прав позивача з боку відповідача не знайшов свого підтвердження, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі ст. ст. 3, 203, 215,216 ЦК України, ст. 18, 19 Закону України "Про захист прав споживачів", Закону України "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг" , керуючись ст. ст. 10, 11, 60‚ 209, 212-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" про визнання позову недійсним та застосування реституції - відмовити .

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. П. Жарун