Номер провадження: 22-ц/785/5229/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2016 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Фальчука В.П.,

суддів Кравця Ю.І., Таварткіладзе О.М.,

секретаря Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 березня 2014 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

05.03.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 28526 грн. 75 коп., посилаючись на такі обставини;

09.09.2006 року між сторонами був укладений кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту, що відповідає строку дії картки. Однак відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконав, своєчасно грошові кошти за кредитним договором не повернув, у звязку із чим товариство вимушене звернутися до суду із цим позовом за захистом своїх майнових прав.

Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена оголошенням через газету «Одеські вісті».

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04.03.2014 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволений у повному обсязі. Суд стягнув відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 19.09.2006 року у розмірі 28526 грн. 75 коп., та судовий збір 285 грн. 27 коп.

17.05.2016 року представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 подала заяву про перегляд заочного рішення посилаючись на те, що відповідач не була повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи, та не отримувала із суду позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк». Вказувала, що позивач приховав від суду, що ним пропущений строк позовної давності, та просила застосувати до правовідносин, які виникли між сторонами, строки позовної давності, та із цих підстав відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30.05.2016 року відмовлено представнику ОСОБА_4 ОСОБА_5 у перегляді заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.03.2014 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить заочне рішення суду скасувати у звязку з порушенням судом норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позовних вимог, так як вони не доведені позивачем у встановленому законом порядку, та позивачем пропущений строк позовної давності за зверненням до суду із цими вимогами.

За правилами ч.1ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, що оскаржене, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні проводитися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, за наступних підстав;

Відповідно до вимог п.1п.4ч.1ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для розгляду справи, та порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягуючи із ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 28526 грн. 75 коп., суд першої інстанції виходив із того, що ці вимоги ґрунтуються на законі і доведені позивачем наданими доказами.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, але вважає, що в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» необхідно відмовити, оскільки позивачем пропущений строк позовної давності за зверненням до суду із цим позовом, та судом першої інстанції під час розгляду справи були порушені норми процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_4 зареєстрована у м. Одесі на вул. Фонтанська дорога 49/1 кв.№116, про що було відомо і суду першої інстанції (а.с.5).

Судом судові повістки направлялися на адресу позивача за вказаною адресою, але поверталися поштою до суду без вручення адресату, за закінченням терміну зберігання повістки на пошті.

Частиною 3 статті 76 ЦПК України визначено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь кому з повнолітніх членів сімї, які проживають разом із нею, а за їх відсутності відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що судові повістки, направлені на адресу відповідача, поверталися до суду з порушенням ч.3ст.76 ЦПК України, та не застосував необхідних заходів для виконання вимог цієї норми процесуального права. Натомість, суд першої інстанції в порушення вимог ч.9ст.74 ЦПК України викликав відповідача в суд через оголошення у пресі (газету «Одеські вісті»), незважаючи на те, що зареєстроване місце проживання відповідача суду було відоме.

З огляду на встановлені обставини колегія суддів приходить до висновку, що відповідач не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Згідно ч.1ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу.

Судом першої інстанції законно та обґрунтовано встановлено, що 19.09.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач зобовязалася використовувати кредит за призначенням та повернути кредитні кошти зі сплатою відсотків за користування кредитом. Кредит було надано під 36% річних, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно умов укладеного договору, кредитний договір складався із заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою.

Відповідно до умов укладеного договору відповідач зобовязалася здійснювати погашення заборгованості по кредиту, процентам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Однак в порушення вказаних умов кредитного договору ОСОБА_4 своїх зобовязань за цим договором не виконала, у звязку з чим станом на 31.05.2013 року утворилася заборгованість за договором у розмірі 28526 грн. 75 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 6826 грн. 84 коп.; заборгованості за відсотками у розмірі 19865 грн. 30 коп., штрафу (фіксована частина) розмірі 500 грн.; штрафу процентна складова у розмірі 1334 грн. 61 коп.

Колегія суддів визнає, що суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку про наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 28526 грн. 75 коп. станом на 31.05.2013 року.

Разом із тим, колегією суддів встановлено, що відповідач у своїх заявах до суду першої інстанції (а.с.64-66) наполягав на застосуванні судом строків позовної давності до заявлених позивачем вимог, та відмові у звязку із цим у задоволенні позову у повному обсязі. При цьому відповідач посилався на те, що строк дії кредитної картки, виданої ОСОБА_4, почався з 19.09.2006 року і закінчився у вересні 2008 року. Тому саме після закінчення терміну дії кредитної картки позивач мав право звернутися до суду з позовом за захистом своїх майнових прав у межах строку позовної давності, встановленої законом.

Згідно ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку ч.5ст.261 ЦК України.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові ч.4ст.267 ЦК України.

З урахуванням вказаних вище норм матеріального права та поданої відповідачем заяви до суду про застосування строків позовної давності колегія суддів визнає, що заочне рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором у звязку із пропуском строку позовної давності за звернення до суду із цими вимогами. Строк позовної давності закінчився 01 жовтня 2011 року, а з позовом до суду ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося 05.03.2013 року.

Керуючись ст.304, п.2ч.1ст.307, ст.309 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 березня 2014 року- скасувати.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів, з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду Одеської області В.П. Фальчук

ОСОБА_6

ОСОБА_7