Справа № 234/7450/16-ц
Провадження № 2/234/3308/16
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2016 року

Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Лутай А.М.

при секретарі Пагуліч Д.Г.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Краматорську Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 06.05.2016р звернувся до суду з дійсним позовом, вказуючи, що 04 березня 2009 року він позичив ОСОБА_3, відповідачу у справі, 142 450грн, в строк по 26.12.2009р, що еквівалентно 20 000 доларам США за курсом Національного банку України. Враховуючи, що у зазначений строк позика повернута не була, з 27 грудня 2009 року відповідач є боржником, який прострочив виконання грошового зобовязання. Згідно договору позики відповідач ОСОБА_3 повинен виплатити йому неустойку у вигляді пені в розмірі 0,1% від суми неповернутої позики, за кожен день прострочення, до дня повернення позики. Зазначає, що заочним рішенням Краматорського міського суду від 19.06.2013р по цивільній справі 0528/17519/2012, №2/528/610/12р з відповідача на його користь були стягнуті проценти від суми позики за час користування позикою за період з 01.06.2012р по 10.05.2013р в сумі 10 069,04грн, 3% річних за вказаний період 4 027,58грн, пеня за період з 11.05.2012р по 10.05.2013р в сумі 51 994,25грн та судові витрати, а разом 66 751,87грн. До теперішнього часу рішення суду від 19.06.2013р відповідачем не виконано, тому, у відповідності до умов договору позики від 04.03.2009р за порушення зобовязань по поверненню позики відповідач повинен сплатити йому пеню в розмірі 0,1% від суми неповернутої позики за кожен день прострочення до дня повернення позики. Вважає, що так як стягнення неустойки (пені) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, тому неустойка за період з 11.05.2015р по 10.05.2016р складає 36,6%, а в сумі 52 136,70грн, яку просить стягнути з відповідача на свою користь. Також, просить стягнути з відповідача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 551,21грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та надав суду пояснення, зазначені у позові.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2, в судовому засідання заперечував проти задоволення вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача суми пені в розмірі 52 136,70грн за період з 11.05.2015р по 10.05.2016р, та суду пояснив, що вимоги позивача заявлені стосовно правовідносин, трьохрічний строк позовної давності яких минув, оскільки право на звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права виникло у позивача 27.12.2009р, як він вказує у позові. Крім того, зазначив, що відповідач проживає в м.Краматорську, який входить до населених пунктів, визначених у переліку, затвердженому КМУ, де проводиться АТО, а тому, у відповідності до ст.2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення АТО» від 02.09.2014р №1669-VII на час проведення АТО забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014р з громадян України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14.04.2014р з населених пунктів, визначених у переліку, затвердженому КМУ, де проводиться АТО. Просить відмовити позивачу у задоволені вимог в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04 березня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений Договір позики, відповідно до якого відповідач ОСОБА_3 отримав від позивача ОСОБА_1 в борг грошові кошти в сумі 142 450грн та зобовязався їх повернути до 26.12.2009р.

Факт отримання відповідачем ОСОБА_3 грошових коштів за договором позики підтверджується відповідною розпискою, наданою позивачем.

Пунктом 2.4 Договору позики від 04.03.2009р передбачено, що за порушення зобовязань по поверненню позики Позичальник сплачує Позикодавцю пеню в розмірі 0,1% від суми неповернутої позики за кожен день прострочення до дня фактичного повернення.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач ОСОБА_3 у встановлений в договорі строк грошові кошти не повернув, у звязку з чим, рішенням суду від 28.09.2009 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 було стягнуто суму заборгованості у розмірі 142450,00грн., відсотки за час користування позикою з 05.03.2009 року по 31.05.2012 рік, три відсотки річних з 27.12.2009 року по 31.05.2012 рік, суму інфляції за період з 01.01.2010 року по 31.05.2012 рік, пеню за період з 10.05.2011 року по 10.05.2012 рік та судовий збір, а всього в сумі 269504,94грн.

Згідно заочного рішення Краматорського міського суду Донецької області від 19.06.2013р. з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 стягнуті проценти за час користування позикою за період з 01.06.2012р по 10.05.2013р в сумі 10 069,04грн, 3% річних за вказаний період 4 027,58грн, пеня за період з 11.05.2012р по 10.05.2013р в сумі 51 994,25грн, судові витрати в сумі 661грн, разом в сумі 66 751,87грн. Заочне рішення суду набрало чинності 02.07.2013р.

Як встановлено в судовому засіданні, і це не заперечувалося сторонами, вказані рішення суду відповідачем дотепер не виконані.

Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно ч.1 ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.3 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначене, те, що відповідач ОСОБА_3 на теперішінй час не виконав свої зобовьязання за договором позики, суд вважає необхідним стягнути з нього на користь позивача ОСОБА_1 неустойку у вигляді пені в розмірі 0,1% від суми неповернутої позики за кожен день прострочення, як передбачено в Договорі позики від 04.03.20009р, за період з 11.05.2015р по 10.05.2016р., яка складає 36,6%, а у сумі 52 136,70грн (із розрахунку: 142 450грн (загальна сума позики) х 36,6%(відсотки за рік)/100).

Доводи представника відповідача про те, що позивач пропустив строки позовної давності, суд вважає необґрунтованими та не приймає їх до уваги під час ухвалення рішення, з наступних підстав.

Згідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність для окремих видів вимог.

Так, п.1 ч.2 вказаної статті встановлена позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч.1 ст.266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позивачем не пропущений строк звернення до суду за захистом свого права, оскільки: по-перше, позивач в межах строку позовної давності вже реалізував своє право на звернення до суду і стягнув з відповідача суму боргу за договором позики; по-друге, на момент звернення до суду відповідач не виконав основне зобовязання та не повернув позивачу суму позики, навіть після ухвалення судом рішення про її стягнення; по-третє, позивач просить стягнути з відповідача пеню лише за останній рік, що відповідає вимогам ст.258 ЦК України.

Суд також вважає необґрунтованими доводи представника відповідача про необхідність застосування до позовних вимог Закону України від 02 вересня 2014 року №1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», яким забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які проживають в населених пунктах де проводиться антитерористична операція, оскільки цим Законом введено мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості лише за кредитними зобовязаннями. Крім того, вказаний Закон встановлює заборону нараховувати пеню та/або штрафи лише для субєктів господарювання, а не фізичних осіб.

Також, у відповідності із ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 551,21грн.

Керуючись Цивільним кодексом України, ст.ст.10,11,60,61,212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму пені за договором позики від 04.03.2009 року, за період з 11.05.2015 року по 10.05.2016 рік у розмірі 52136,70грн., витрати по сплати судового збору у розмірі 551,21грн, а всього 52687,91грн. (пятдесят дві тисячі шістсот вісімдесят сім гивень 91 коп.)

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Вступна і резолютивна частини рішення виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені 01.08.2016 року. Повний текст рішення виготовлений 05.08.2016 року.

Суддя: А.М.Лутай