Ухвала

іменем україни

07 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Мазур Л.М., ПисаноїТ.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дітей, за касаційною скаргою ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_5, на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 01 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дітей.

На обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що від шлюбу між сторонами, який було розірвано рішенням від 27 січня 2014 року, вони мають дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. Згоди з приводу аліментів досягнуто не було.

Враховуючи викладене, позивач просила стягнути на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн щомісячно і до досягнення ними повноліття, стягнути на її користь додаткові витрати на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 765 грн щомісячно до досягнення ними повноліття.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва 22 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01 березня 2016 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, у грошовій сумі у розмірі 1 000 грн щомісячно від дня пред'явлення позову з 13 лютого 2015 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

У задоволенні іншої частини позовних вимоги відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_5, просить скасувати ухвалені судові рішення в частині стягнення витрат на правову допомогу та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Суд першої інстанції, визначаючи розмір витрат на правову допомогу, з висновками якого погодився апеляційний суд, керуючись ст. ст. 84, 88 ЦПК України, встановивши, що між адвокатом та ОСОБА_4 було укладено договір про надання правової допомоги та надано розрахунок витрат на виконання такого договору, вірно визначився з розміром правової допомоги стягнувши з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 витрати у розмірі 3 466 грн 67 коп.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, отже, судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

У іншій частині судові рішення не оскаржуються, тому в силу ч. 1 ст. 335 ЦПК України не переглядаються.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 01 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

Л.М.Мазур

Т.О.Писана