Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/1072/16-ц
Номер провадження 2/540/327/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 року Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кравець С.В.

за участю: секретаря Кольвашенко А.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України в судовому засіданні 26 вересня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частину Рішення, -

в с т а н о в и в :

у серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем у шлюбі не перебуває. Від цивільного шлюбу мають двох малолітніх синів-близнюків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Спільне сімейне життя не склалося і вони тривалий час не проживають разом. На даний час діти проживають разом з нею, відповідач добровільно ніякої допомоги на їх утримання не надає м і їй самій важко утримувати їх. Крім того, позивачка зазначила, що їх сини перебувають на обліку в Полтавській обласній дитячій клінічній лікарні та потребують додаткового утримання на лікування, витрати на проїзд до місця лікування, щомісячна потреба складає 300 грн, також за рекомендацією лікарів дітям необхідна спеціальна дієта в харчуванні, що потребує додаткових витрат, що складає 500 грн щомісячно. У звязку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх двох синів в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але неменше 33,3 % прожиткового мінімуму для дітей певного віку з дня подачі заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути додаткові витрати на утримання дітей на їх медичне лікування та додаткове харчування в розмірі 800 грн щомісячно.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримує та зазначила, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, і на двох менших отримує допомогу 1800 грн. Діти хворіють, а тому вона їх або двічі на місяць або через місяць возить до лікаря в м. Полтаву і витрачає на таксі 400 грн. Крім цього, витрачає кошти на спеціальне харчування для дітей щомісячно 1776 грн. Таким чином просить стягнути додаткових витрат на кожну дитину щомісяця по 400 грн на лікування та харчування.

Відповідач в засіданні спочатку позов визнав, після цього в останньому судовому засіданні проти позову заперечив та зазначив, що насправді всі витрати на утримання дітей несе саме він і щомісячно витрачає десь 2000 грн. Офіційно ніде не працює, але має тимчасові заробітки від яких отримує дохід в розмірі близько 1000 грн щомісячно. Решту коштів на дітей надає його мати.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані докази у справі, прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4,5).

Згідно довідки № 1282 від 02 серпня 2016 р. Селещинської сільської ради Машівського району Полтавської області, позивач зареєстрована і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 та до складу її сімї входять: дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, сини ОСОБА_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та мати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.3).

В даний час відповідач не працює та перебуває на обліку в Машівському УСЗН і отримує одноразову допомогу при народженні дітей в розмірі 1850 грн, що вбачається з довідки № 1046 від 21.09.2016р. (а.с. 25).

Відповідач доказів про свої доходи не надав, зазначив, що отримує неофіційний дохід в розмірі 1000 грн щомісячно.

За інформаційною довідкою Селищинської сільської ради і № 253 від 29.08.2016 р. відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.14).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі СК) України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

За змістом ст. ст. 182, 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом і мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В той час, частиною 1 ст. 184 СК визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з яким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

За таких обставин, враховуючи те, що сторони не дійшли згоди щодо сплати аліментів на утримання дітей у конкретно визначеному розмірі, і хоча відповідач надавав дітям утримання добровільно, але не систематично та не в достатньому розмірі, у звязку з чим у позивачки були відсутні сподівання на стабільність їх отримання, а тому суд приходить до висновку, що позов в частині примусового стягнення з відповідача аліментів підлягає задоволенню.

Визначаючи частку, яка буде стягуватися як аліменти на дітей з доходів відповідача, суд враховує матеріальний стан кожної сторони, те, що відповідач ніде не працює, а проживає за рахунок тимчасових заробіток, що свідчить про те, що він стабільного доходу не має, а має нерегулярний мінливий дохід, а відтак приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню, у звязку з чим з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн щомісячно.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача додаткових витрат на дітей, суд приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Як вбачається з консультативних висновків спеціаліста № 947 та 948 від 08.07.2016р., ОСОБА_3 встановлено діагноз: ВОВ самозакриття та пігментний небус, ОСОБА_4 встановлено діагноз: ВОВ саліозакриття та рекомендовано обом вітаміни, масаж, ЛФК, футбол, раціональне вигодовування та призначено повторний огляд на 10.11.2016 р. (а.с. 9 -10).

Позивач на підтвердження своїх вимог додала додаток 1 рекомендованого прикладного меню на 7 днів для здорових дітей віком від 1 до 1,5 років життя потреба в якому є для її малолітніх синів (а.с. 8). Крім цього, письмово виклала перелік продуктів та розмір коштів, які витрачає на продукти дітям, зокрема щомісячно 1776 грн, а також на проїзд до м. Полтави на консультацію лікаря 400 грн одна поїздка, а до кінця року планується їх як мінімум дві (а.с. 23-24).

Таким чином з огляду на досліджені в судовому засіданні докази суд вважає, що позов в частині стягнення з відповідача 500 грн додаткових витрат на дітей, що повязано зі спеціальним харчуванням у звязку з їхню хворобою підлягає задоволенню в повному обсязі, а в частині стягнення витрат на проїзд до лікувального закладу частково в розмірі 100 грн щомісячно, оскільки ці витрати позивач не несе систематично, так як діти підлягають періодичному лікарському огляду.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180-185 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з 25 серпня 2016 року і до досягнення повноліття дітьми.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 600 грн щомісячно, починаючи з 25 серпня 2016 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу на один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст Рішення виготовлено та підписано 27 вересня 2016 року

Суддя: