Справа № 202/4325/16-ц
Провадження №2/202/2252/16
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
08 вересня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді - Мороза В.П.
при секретарі - Овечко А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет застави та визнання права власності,-
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08.09.2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, позовні вимоги третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, ОСОБА_3 задоволено в повному обсязі.

Після винесення рішення суду по суті виявилося, що судом частково не ухвалено рішення стосовно позовної вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, яка заявляється третьою особою у його позові, а також про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим примішенням.

При цьому судом встановлено та підтверджується матеріалами справи факт заборгованості ОСОБА_3 до ОСОБА_2, що не повернуто внаслідок звернення стягнення на майно за основним рішенням, у розмірі 2 168 933 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 220 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Оскільки судом встановлено, що стосовно позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 сторони подавали докази та давали пояснення, однак при цьому з частини цих вимог судом не ухвалено рішення, суд приходить до висновку про можливість ухвалення додаткового рішення у справі.

Так, судом при розгляді справи встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 на праві власності належить наступне нерухоме майно:

- квартира АДРЕСА_2, на підставі договору купівлі-продажу № 89 від 16.03.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, вартістю 1 642 786,00 грн.;

- гараж № 58, машиномісце на І рівні підземної автостоянки, що розташований у АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу № 97 від 16.03.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, вартістю 104 165,00 грн.;

- гараж № 57, машиномісце на І рівні підземної автостоянки, що розташований у АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу № 93 від 16.03.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, вартістю 104 649,00 грн.;

- гараж № 64, машиномісце на І рівні підземної автостоянки, що розташований у АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу № 2614 від 10.10.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, вартістю 104 881,00 грн.

Загальна вартість цього нерухомого майна, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_2 від 08.09.20169 року, складає 1 956 481,00 грн., що менше, ніж сума неповернутої заборгованості ОСОБА_2 ОСОБА_3.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики)або таку ж кількість речей того ж роду такої ж якості.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмові формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Положеннями ст. 1050 ЦК України передбачено, що у випадку, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до п.8 статті 346 Цивільного кодексу України, право власності припиняється внаслідок звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника.

Отже приблизна вартість майна, яке підлягає стягненню в рахунок погашення заборгованості відповідача становить 1 956 481,00 гривень, що співмірно з загальною сумою непогашеної заборгованості у розмірі 2 168 933,00 гривень.

На підставі наведених вище норм суд вважає за можливе задовольнити вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу шляхом звернення стягнення на належне боржнику майно.

Оскільки внаслідок звернення стягнення за зобов'язанням ОСОБА_2 на належне йому майно відбувся перехід права власності, суд приходить до висновку про припинення права власності ОСОБА_2 на зазначене майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2, припинено, відповідно, він втраив право користування нею, а відтак втрачає право користування квартирою та підлягає зняттю з реєстрації.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.. 220 ЦПК України, суд додатково, -

ВИРІШИВ:

Постановити у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет застави та визнання права власності додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) борг у розмірі 2 168 933, 00 грн., шляхом звернення стягнення на нерухоме майно ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) та

визнати за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) право власності на квартиру № В7-2, загальною площею 244, 70 кв.м., житлова площа 142,70 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1;

визнати за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) право власності на гараж № 58, машиномісце на І рівні підземної автостоянки, загальною площею 21,50 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1;

визнати за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) право власності на гараж № 57, машиномісце на І рівні підземної автостоянки, загальною площею 21,60 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1;

визнати за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) право власності на гараж № 64, машиномісце на І рівні підземної автостоянки, загальною площею 17,10 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1

Припинити право власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на наступне нерухоме майно:

квартиру № В7-2, загальною площею 244, 70 кв.м., житлова площа 142, 70 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1;

гараж № 58, машиномісце на І рівні підземної автостоянки, загальною площею 21, 50 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1;

гараж № 57, машиномісце на І рівні підземної автостоянки, загальною площею 21, 60 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1;

гараж № 64, машиномісце на І рівні підземної автостоянки, загальною площею 17, 10 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1), таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № В7-2, загальною площею 244, 70 кв.м., житлова площа 142, 70 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та примусово зняти його з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_2.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: В.П. Мороз