АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Лисака І. Н.

суддів: Владичана А.І., Литвинюк І.М.,

секретар Вівчарик Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору дарування нерухомого майна удаваним та визнання дійсним договору купівлі-продажу цього майна, за апеляційною скаргою ОСОБА_1, подану в її інтересах адвокатом Дороган Інною Григорівною, на рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 04 березня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору дарування нерухомого майна від 22.03.2002 року удаваним та визнання дійсним договору купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 за яким продавцем були ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2, а покупцем був ОСОБА_3

Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 04 березня 2016 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої діє адвокат Дороган І.Г., через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить вищезазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Вважає, що судом належним чином не з'ясована воля осіб на момент укладення договору та не надано належної оцінки фактам та доказам, які були пред'явлені позивачем.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін як таке, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, вірних висновків суду при всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому досліджені отриманих доказів.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

На підставі ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 58 ЦПК України).

В силу абз. 1 ч.1 ст. 60 ЦПК України та ч. 3 цієї норми кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд керується ст.303 ЦПК України та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01.01.2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Оскаржуваний правочин було укладено між сторонами 22.03.2002 року, отже до спірних правовідносин застосовуються правила, встановлені ЦК УРСР, чинні із змінами станом на 30.10.1999 року.

В силу ст.224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

На підставі ч.1 ст.243 ЦК УРСР за договором дарування одна сторона передає безоплатно другій стороні майно у власність.

За правилами ст. 153 ЦК України договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.2 ст.58 ЦК УРСР, якщо угода укладена з метою приховати іншу угоду (удавана угода), то застосовуються правила, що регулюють ту угоду, яку сторони дійсно мали на увазі.

Предметом доказування в цій справі було встановлення волевиявлення сторін договору, направленого на відчуження нерухомого майна з одного боку, та умов набуття його з іншого.

Надавши належну оцінку доказам за правилами ст.212 ЦПК України суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про недоведення ОСОБА_7 належними та допустимими доказами наявність умислу між сторонами оскаржуваного правочину на приховання за договором дарування угоди купівлі-продажу з передачею грошей, оскільки з показів свідка ОСОБА_8, яка є дочкою ОСОБА_1, спростовується її присутність під час укладення угоди, а її твердження про передачу грошей за спірне майно стороні договору ОСОБА_9 заперечується показами останньої, допитаної в якості свідка. Інші свідки надали покази щодо відомих обставин справи зі слів відчужувачів майна, тобто такими, що не були безпосередньо свідками події.

Вказані обставини вірно дослідженні та встановлені судом першої інстанції, по яким зроблений на підставі вірно застосованих норм матеріального права з дотриманням вимог ст.212 ЦПК України обґрунтований висновок.

З цього вбачається, що рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 04 березня 2016 року ухвалене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування, що є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану в її інтересах адвокатом Дороган Інною Григорівною, відхилити.

Рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 04 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді