Справа № 263/8937/16-ц
Провадження №2/263/2193/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого - судді Шатілової Л.Г., при секретарі Маслюк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першої Маріупольської державної нотаріальної контори про визнання права власності на квартиру,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Першої Маріупольської державної нотаріальної контори про визнання права власності на квартиру № 64 в будинку № 38/106 по вул. 9-ї Авіадивізії у м. Маріуполі Донецької області, загальною площею 28,0 кв.м., житловою площею 12,3 кв.м. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що він є власником вищевказаної квартири, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.07.1993 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-3739, після смерті спадкодавця ОСОБА_2, померлої 04.02.1993 року, однак оригінал вищевказаного свідоцтва був втрачений та на даний час наявна лише його копія. При зверненні до Першої Маріупольської державної нотаріальної контори для отримання дублікату втраченого свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.07.1993 року, йому було відмовлено, у звязку з передачею архівної спадкової справи № 114 до майна померлої ОСОБА_2 для подальшого зберігання до Донецького обласного державного нотаріального архіву, що знаходиться в м. Донецьку, територія якого тимчасово не підконтрольна владі України. На даний час, він не може оформити своє право власності на спірну квартиру, у зв'язку з чим був змушений звернутися до суду з даним позовом.

У судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву про підтримку позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутністю.

Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, рішення просив винести на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири № 64 в будинку № 38/106 по вул. 9-ї Авіадивізії у м. Маріуполі Донецької області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.07.1993 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-3739, після смерті спадкодавця ОСОБА_2, померлої 04.02.1993 року /а.с. 7-8/, що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно МКП «Маріупольське БТІ» № 6888292 від 31.03.2005 року /а.с. 9/, довідкою з реєстру прав власності не нерухоме майно № 10349084 від 14.07.2016 року /а.с. 10-11/ та відповіддю МКП «Маріупольське БТІ» № 1633 від 27.06.2016 року, відповідно до якої вищевказане свідоцтво зареєстровано 31.03.2005 року за р. № 10349084 /а.с. 6/.

Згідно технічного паспорту ОСОБА_1 належить квартира № 64 в будинку № 38/106 по вул. 9-ї Авіадивізії у м. Маріуполі Донецької області, загальною площею 28,0 кв.м., житловою площею 12,3 кв.м /а.с. 4-5/.

Особовий рахунок № 4064 на спірну квартиру також оформлено на ОСОБА_1 /а.с. 14/

Відповіддю Першої Маріупольської державної нотаріальної контори № 1445/02-17 від 06.07.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі дублікату втраченого свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.07.1993 року на спірну квартиру, та розяснено, що архівні спадкові справи, закінчені провадженням за період 1993 року в архіві Першої Маріупольської державної нотаріальної контори відсутні, а Донецький обласний державний нотаріальний архів не може видати дублікат відповідного свідоцтва про право на спадщину за 1993 рік, тому що всі архівні справи нотаріальних документів, передані до обласного державного нотаріального архіву (м. Донецьк, вул. Нижнєудильська, 3) за період 1943-2001 років, залишилися в архівосховищах у м. Донецьку, доступ до яких відсутні, у звязку з тим, що територія м. Донецьку тимчасово не підконтрольна владі України /а.с. 12/.

Відповідно до ст.316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ст. 317 Цивільного кодексу України власнику належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не оспорюється або не визнається іншою особою, а також у випадку втрати ним документу, що посвідчує його право власності.

Оскільки у судовому засіданні було встановлено, що позивач дійсно є власником квартири № 64 в будинку № 38/106 по вул. 9-ї Авіадивізії у м. Маріуполі Донецької області, це право не оспорюється відповідачем, однак документ, що посвідчує його право власності було втрачено, у звязку з чим захистити його права та законні інтереси як власника квартири можливо лише у судовому порядку, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 15, 30, 60, 62, 197, 202, 203, 367 ЦПК України, ст. ст. 316, 317, 321, 392 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Першої Маріупольської державної нотаріальної контори про визнання права власності на квартиру задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на квартиру № 64 в будинку № 38/106 по вул. 9-ї Авіадивізії у м. Маріуполі Донецької області, загальною площею 28,0 кв.м., житловою площею 12,3 кв.м..

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Г.Шатілова