Справа № 344/8529/16-ц
Провадження № 4-с/344/97/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря - Мічути Т.Б.

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в місті Києві, державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 про визнання дій незаконними та зобов'язання прийняти виконавчий лист на виконання, -

В С Т А Н О В И В :

05 липня 2016 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про визнання дій незаконними та зобов'язання прийняти виконавчий лист на виконання. В обґрунтування вимог скарги заявник зазначає, що 22 лютого 2016 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області прийнято рішення, на підставі якого був виданий виконавчий лист про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на користь ОСОБА_1 боргу у сумі 168 778,87 грн. 01 липня 2016 року заявник отримав постанову про закінчення виконавчого провадження. Вважаючи дії державного виконавця незаконними, заявник просить визнати незаконними дії державного виконавця щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, зобовязати прийняти виконавчий лист до виконання.

Заявник у судове засідання зявився, вимоги скарги підтримав, просив задовольнити скаргу.

Заінтересовані особи до суду не прибули, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду скарги, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, що згідно вимог частини другої статті 386 Цивільного процесуального кодексу України не перешкоджає розгляду скарги.

Ухвалою суду від 15 вересня 2016 року у Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві витребовувалися матеріали виконавчого провадження № 50349530 про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на користь ОСОБА_1 заборгованості за строковим договором банківського вкладу у розмірі 168 778,87 гривень.

Проте на адресу суду жодні матеріали не надійшли.

Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній даних і доказів, так як у суду є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а заявник не заперечує проти такого розгляду.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

24 травня 2015 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 50349530 (а.с. 5).

Частина перша статті 14 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Згідно частини першої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частина перша статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» зобовязує державного виконавця вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як зазначає ОСОБА_1 у скарзі Постановою Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії га ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» розпочато лише ліквідаційну процедуру стосовно неплатоспроможного банку, яка може тривати кілька років до моменту ліквідації юридичної особи та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру підприємств та організацій України. Тому заявник вважає, що зазначені обставини не перешкоджають державному виконавцю продовжувати стягнення за виконавчим документом і не надають правових підстав для закінчення виконавчого провадження. Відкриття ліквідаційної процедури не є ліквідацією юридичної особи і, відповідно, не є законною підставою закінчення виконавчого провадження.

Зміст редакції пункту 3-1 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) вказує на те, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

У даному випадку законодавець передбачає достатнім наявність тільки відповідного рішення Національного банку України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника, а не фактичного закінчення процедури ліквідації банку, а тому дії субєкта оскарження у даному випадку є правомірними.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши, чи діяв державний виконавець відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямована ця дія; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд дійшов висновку, що заявником у судовому засіданні не доведені ті обставини, на які він посилається як на підстави вимог скарги, винесення постанови про закінчення виконавчого провадження є правомірним, здійснено державним виконавцем в межах компетенції, тому скарга не підлягає задоволенню повністю.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 6, 11, 49 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись статтями 208-210, 292, 293, 383-389 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в місті Києві, державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 про визнання дій незаконними та зобов'язання прийняти виконавчий лист на виконання - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В. Мелещенко