Справа № 466/5385/16-ц
У Х В А Л А

08 грудня 2016 року

Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Глинської Д.Б.

при секретарі - Бандуровському Т.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Квартирно експлуатаційного відділу м. Львовапро відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Квартирно експлуатаційного відділу м. Львова, третя особа Міністерство оборони України, Будинкоуправління №4 КЕВ м. Львова про відшкодування шкоди, завданої невиплатою заробітньої плати,

у с т а н о в и в :

в провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Квартирно експлуатаційного відділу м. Львова, третя особа Міністерство оборони України, Будинкоуправління №4 КЕВ м. Львова про відшкодування шкоди, завданої невиплатою заробітньої плати.

На адресу суду надійшла заява представника Квартирно експлуатаційного відділу м. Львова ОСОБА_8 про відвід головуючої судді.

В судове засіданні представник відповідача не зявився.

Заяву про відвід мотивує тим, що розгляд справи проводиться за участі неналежного відповідача, що суперечить судовій практиці.

Ознайомившись з матеріалами цивільної справи, заслухавши думку учасників процесу, зясувавши дійсні обставини справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Статтями 126, 129 Конституції України передбачено, що судді, при здійсненні правосуддя є незалежні і підкоряються тільки закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється.

Статтею 2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону (ч.1 ст.7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно із ст.1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Виходячи із загальних засад здійснення судочинства, визначених положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків (…) має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб'єктивними та об'єктивними критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» та у п.50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України».

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Відповідно до п.п.103, 104, 105 рішення Європейського суду з прав людини у справі «ОСОБА_9 проти України» від 09.01.2013 року (остаточне 27.05.2013 року), «Для того, щоб встановити, чи може суд вважатися «незалежним» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції, слід звернути увагу…на спосіб призначення його членів і строк їхніх повноважень, існування гарантій проти тиску ззовні та на питання, чи створює орган видимість незалежного…Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необєктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (1) субєктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він обєктивним у цій справі, та (2) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності… Проте між субєктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати обєктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (обєктивний критерій), а й може бути повязана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій)… Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції субєктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога обєктивної безсторонності…».

Аналогічний правовий висновок зроблено Європейським судом з прав людини у п.п.49, 50 рішення у справі «Білуха проти України».

Відповідно до ч. 4 ст. 20 ЦПК України пряма чи побічна заінтересованість судді у результаті розгляду справи може бути підставою як для відводу, так і для самовідводу. Якщо заяву про відвід з цієї підстави подає особа, яка бере участь у справі, підстави відводу потребують доказування.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦПК України заява про відвід (самовідвід) має бути вмотивованою. Нічим не підтверджена вимога відводу судді не може бути задоволена. Вмотивованою можна вважати заяву про відвід, в якій міститься, зокрема, посилання на засоби доказування та докази, які в них містяться.

Суд вважає, що представник відповідача, заявляючи про відвід судді, не навів належних та допустимих доказів щодо обґрунтованості сумнівів у неупередженості та обєктивності судді.

Суд приходить до висновку, що ті обставини, які викладені у заяві про відвід, не свідчать про упередженість або певну зацікавленість судді у наслідках розгляду цієї справи і тому не є підставою для задоволення заяви про відвід. Будь-яких інших підстав, які викликали б сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, не виявлено.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає заяву про відвід такою, що не містить аргументів, які згідно зі статтею 20 ЦПК України передбачені як підстави для відводу судді.

Ймовірність слухання справи за участю неналежного відповідача чи розгляд справи не за судовою практикою не може підставою для відводу судді.

Жодної обєктивної підстави для відводу судді Глинської Д.Б. в заяві не наведено; заява по своїй суті є необґрунтованою та надуманою, а отже у задоволенні заяви представника Квартирно експлуатаційного відділу м. Львовапро відвід судді Глинської Д.Б. слід відмовити.

Разом з тим, щоб не допустити в подальшому затягування розгляду справи та подання нових заяв про відвід судді, а також враховуючи недовіру відповідача до судді Глинської Д.Б., з метою недопущення тиску на правосуддя, виникнення будь-яких сумнівів з боку представника відповідача в об'єктивності та неупередженості судді у вирішенні спору, запобіганню написання надуманих, необґрунтованих та безпідставних скарг, вважаю за доцільне заявити собі самовідвід.

Керуючись ст.ст. 20, 21, 24 ЦПК України, -

у х в а л и в:

у задоволенні заяви представника Квартирно експлуатаційного відділу м. Львовапро відвід судді Глинської Д.Б. відмовити за безпідставністю.

Заявити собі самовідвід у справі № 466/5385/16-ц.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_10