Справа № 405/6465/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2016 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

при секретарі : Фришко А.Ю.

з участю адвоката: Шаповалова Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ПАТ «Дельта Банк», звернувся в суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність до відповідачів, в обґрунтування якого зазначав, що 30.01.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та відповідачем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 030/01.07/88-243, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 50 000,00 доларів США з розрахунку 14% річних за користування кредитом на строк до 29.01.2019 року.

В частині надання кредитних коштів банк свої зобов'язання виконав, надавши відповідачеві кредит, в розмірі та строки передбачені кредитним договором.

25.05.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги,відповідно до якого в порядку, обсязі та умовах, визначених даним Договором, АТ «Сведбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «Сведбанк» до АТ «Дельта Банк» прав та вимог до боржників, АТ «Дельта Банк» переходить (відступає) право вимоги (замість АТ «Сведбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитним та забезпечувальними договорами.

Таким чином, керуючись Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, АТ «Дельта Банк» набуло статус нового кредитора згідно ст.ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України та відповідно всіх процесуальних прав та обов'язків нового кредитора.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором відповідач ОСОБА_2 на підставі договору іпотеки від 30.01.2007 року передала в у іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого 04.02.2004 року Кіровоградським виконкомом міської ради за реєстровим № 91, та зареєстрованого в ОКП «Кіровоградське ОБТІ» 17.02.2004 року за рю № 4689070.

В зв»язку з неналежним виконанням своїх зобов»язань станом на 28.07.2015 року відповідач має заборгованість в сумі 421 953,20 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 349 2092,19 грн.; сума заборгованості за відсотками - 72 661,01 грн.

Посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства просить в рахунок виконання основного зобов»язанн щодо оплати заборгованості за кредитним договором у розмірі 421 953,20 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого 04.02.2004 року Кіровоградським виконкомом міської ради за реєстровим № 91, та зареєстрованого в ОКП «Кіровоградське ОБТІ» 17.02.2004 року за рю№ 4689070 шляхом визнання права власності на нього за позивачем та визнати за ПАТ «Дельта Банк» право власності на вищезазначений житловий будинок, судові витрати по справі покласти на відповідача.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, що зазначені в позовній заяві та просила позов задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, надав суду заперечення та посилаючись на вказані в них обставини просив відмовити в його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, причини неявки суду не сповістив.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідачки ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 30.01.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та відповідачем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 030/01.07/88-243 КЛ, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 50 000,00 доларів США з розрахунку 14% річних за користування кредитом на строк до 29.01.2019 року.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором відповідач ОСОБА_2 на підставі договору іпотеки від 30.01.2007 року передала в у іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого 04.02.2004 року Кіровоградським виконкомом міської ради за реєстровим № 91, та зареєстрованого в ОКП «Кіровоградське ОБТІ» 17.02.2004 року за рю № 4689070.

Виходячи з викладеного, між сторонами мають місце договірні правовідносини, що походять з договору іпотеки, нормативне регулювання яких визначене параграфом 6 глави 49 Цивільного кодексу України та Законом України «Про іпотеку».

Судом встановлено, що 25.05.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги,відповідно до якого в порядку, обсязі та умовах, визначених даним Договором, АТ «Сведбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «Сведбанк» до АТ «Дельта Банк» прав та вимог до боржників, АТ «Дельта Банк» переходить (відступає) право вимоги (замість АТ «Сведбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитним та забезпечувальними договорами.

Таким чином, керуючись Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, АТ «Дельта Банк» набуло статус нового кредитора згідно ст.ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України та відповідно всіх процесуальних прав та обов'язків нового кредитора.

В судовому засіданні представник позивача зазначає, що відповідач ОСОБА_3 належним чином не виконував зобов'язання за кредитним договором, а тому станом на 28.07.2015 року має заборгованість в сумі 421 953,20 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 349 2092.19 грн.; сума заборгованості за відсотками - 72 661,01 грн. В рахунок виконання основного зобов»язанн щодо оплати заборгованості за кредитним договором у визначеному розмірі звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, частиною 3 вказаної статті визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до умов іпотечного договору, а саме: пунктів 12, 12.1, 12.2, 12.3 вищезазначеного договору іпотеки сторони обумовили, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі: рішення суду; у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя, укладеним шляхом здійснення застереження про задоволення вимог іпотеко держателя, яке викладене в пп.12.3.1 та 12.3.2 цього пункту договору, якими визначено, що задоволення вимог здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов»язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до вимог вказаної статті у випадку задоволення вимог іпотекодержателя шляхом використання процедури, передбаченої в цьому підпункті п. 12.3 договору, договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений шляхом здійснення цього застереження є підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя не предмет іпотеки. При цьому, вважається, що предмет іпотеки набувається у власність іпотекодержателя за ціною, що буде визначена на підставі висновку незалежного експерта-суб»єкта оціночної діяльності, правоздатність якого підтверджена сертифікатом суб»єкта оціночної діяльності. При цьому сторони домовляються, що кандидатура незалежного експерта-суб»єкта оціночної діяльності визначається іпотекодержателем. При оцінці предмету застави незалежний експерт повинен використовувати всі методи оцінки, які будуть передбачені діючим законодавством на момент оцінки.

Якщо фактичний розмір заборгованості позичальника за основним зобов»язанням менший за вартість, вказану у висновку незалежного експерта-суб»єкта оціночної діяльності, іпотеко держатель перераховує різницю на поточний рахунок іпотекодавця протягом 60 банківських днів з моменту набуття у власність предмета іпотеки.

Сторони, з розумінням статті 37 Закону України «Про іпотеку» свідчать, що право іпотеко держателя зареєструвати право власності на предмет іпотеки на підставі положень цього підпункту п. 12.3 договору є безумовним, тобто підлягає реєстрації незалежно від претензій іпотекодавця, а рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки може бути оскаржене іпотекодавцем в судовому порядку лише у випадку, якщо він доведе, що повністю виконав основне зобов»язання;

12.3.2 продажу іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору куп віл-продажу у порядку. Встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку» за ціною, що буде встановлена відповідно до висновку незалежного експерта-суб»єкта оціночної діяльності, правоздатність якого підтверджується сертифікатом суб»єкта оціночної діяльності. При цьому сторони домовляються, що кандидатура суб»єкта оціночної діяльності визначається іпотеко держателем. Для цього іпотекодржателю надається право отримувати всі необхідні документи і представляти інтереси іпотекодавця у віх органах, установах і підприємствах, підписувати необхідні документи та ін.

Відповідно до ч. 3 ст. 33, ст. 36, ч.1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов»язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб»єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотеко держатель зобов»язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення на 90% вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

В судовому засіданні представником позивача не надано доказів щодо наявності заборгованості відповідачів перед ПАТ «Дельта Банк» кредитний договір № 030/01.07/88-243 КЛ від 30.01.2007 року, рішення суду щодо стягнення заборгованості з відповідачів на користь ПАТ «Дельта Банк» не приймалось. Відсутні докази повідомлення відповідачів про зміну кредитора за вищезазначеним договором та відсутня оцінка та висновок незалежного експерта-суб»єкта оціночної діяльності, правоздатність якого підтверджується сертифікатом суб»єкта оціночної діяльності щодо іпотечного майна, а саме: житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Суд не приймає до уваги пояснення представника позивача щодо вартості предмету іпотеки в сумі 95 177,00 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ на момент підписання договору 480 646, 00 грн., зазначеної в договорі, так як вказана вартість визначена сторонами на 30.01.2007 року .

Пунктом 38 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» визначено, що у випадку якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов»язання (стаття 37 Закону України «Про іпотеку»), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до статті 39 цього Закону, а не з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. Наявність договору про позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки не позбавляє іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку.

Крім того, 07 червня 2014 року набув чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з пунктом 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Судом встановлено, що за вищезазначеним кредитним договором грошові кошти надавались в розмір 50 000 доларів США на споживчі цілі (п.1.4 договору), загальна площа житлового будинку склада 231,2 кв. м, а тому на вказані правовідносини розповсюджується дія вказаного Закону.

Виходячи з аналізу наведених норм закону, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволенню не підлягає.

Оскільки позовна заява подана від імені уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який звільнений від сплати судового збору, суд відносить судові витрати за рахунок держави.

На підставі викладеного, ст. 33, ст. 36, ст. 37 Закону України «Про іпотеку», Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин», керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність - відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда Шевченко