Справа № 157/1015/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Гончарук О.Н.
Провадження № 22-ц/773/77/16 Категорія: 27 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В.А.,

суддів Подолюка В.А., Шевчук Л.Я.,

секретар Вергун Т.С.,

з участю представника позивача Погинець Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою позивача товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 02 листопада 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 02 листопада 2015 року в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Не погоджуючись із ухваленим судовим рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі- ТзОВ «ОТП Факторинг Україна») подало апеляційну скаргу. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

В даному судовому засіданні представник позивача Погинець Л.С. апеляційну скаргу підтримала.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідачем пропущений строк позовної давності, про застосування якого просив відповідач, подавши суду відповідну заяву.

Так, судом встановлено, що відповідно до договору від 31 жовтня 2011 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Кредит» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту № , за умовами якого останній було надано споживчий кредит у розмірі 4216 грн. 49 коп. зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 0,01% річних. Строк дії договору 6 місяців, тобто до 30 квітня 2012 року.

22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» (правонаступник ТзОВ «ОТП Кредит») та ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № 22/12/14/5, за умовами якого останнє відступило першому право грошової вимоги до відповідача за указаним кредитним договором

Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що у зв'язку з невиконанням позичальником умов договору заборгованість відповідача станом на 21 серпня 2015 року становить 29829 грн. 84 коп., із яких: 20879 грн. 89 коп. заборгованість за кредитом; 8949 грн. 95 коп. несплачені відсотки за користування кредитом (а.с.6).

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч. 1 ст. 626 , ст.627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із графіком платежів позичальника (а.с.10), яка являється невід'ємною частиною кредитного договору, щомісячний обов'язковий платіж, який позичальник повинен внести на відповідний рахунок для погашення заборгованості кожного місяця становить 777,00 грн., остаточний строк повернення кредиту - 30 квітня 2012 року.

З позовом до суду позивач звернувся у вересні 2015 року.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14 (далі - постанова), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою, кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин й нормами матеріального права, які підлягають застосуванню; з'ясував питання щодо строку позовної давності й правильно вважав, що він був пропущений позивачем. До того ж про застосування такого строку було заявлено клопотання відповідача під час розгляду справи в суді першої інстанції (а. с.85-87).

Згідно ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки.

Відповідно до ст. 259, 261 ЦК України позовні давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За нормами ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач ОСОБА_2 обов'язків за кредитним договором не виконувала, а тому перебіг позовної давності повинен відраховуватись з моменту настання строку погашення чергового платежу, тобто з квітня 2012 року.

Отже, трирічний строк позовної давності для звернення позивача до суду з вимогою про захист свого цивільного права закінчився у квітні 2015 року, а позивач звернувся із позовом тільки 22 вересня 2015 року, тобто з пропуском встановленого законом строку.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Крім того, згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Доказів, які б підтвердили, що сторони погодили збільшені строки позовної давності та підписали таку домовленість, у матеріалах справи немає.

Доводи апеляційної скарги не впливають на правильність рішення суду, яке постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, оскільки не підтвердженні належними та допустимими доказами.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» відхилити.

Рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 02 листопада 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: