Справа № 581/437/16-ц
Провадження № 2/581/185/16
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 липня 2016 року Липоводолинський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Сізова Д.В.,

з участю секретаря - Самілик Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, третя особа - ОСОБА_2,

про визнання в порядку спадкування права власності на частину земельної ділянки,

в с т а н о в и в :

16 червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Вимоги обгрунтовував такими обставинами, після смерті матері ОСОБА_3, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3, відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки (паю), яку внаслідок спільного проживання із спадкоємцем прийняли він та його батько у рівних частинах.

У звязку із втратою ориганала державного акта рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 29 квітня 2016 року за ним визнано право власності на 1/2 частину належного матері паю.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер його батько ОСОБА_4, після смерті якого він, як спадкоємець за заповітом, внаслідок спільного з ним на час смерті проживання, прийняв спадщину. Оскільки за життя батько не зареєстрував своє право власності на іншу 1/2 частину належної матері земельної ділянки, просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,4992 га, розташовану на території Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області (державний акт серії НОМЕР_1 від 01 листопада 2001 року).

Сторони у судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його. Від відповідача, третьої особи надійшли заяви, у яких вони не заперечують проти задоволення позову та просять розглянути справу за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи № 88/2016, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 20 жовтня 1960 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із січня 1983 року ОСОБА_1 зареєстрований та проживає у с.Синівка Липоводолинського району Сумської області (а.с.4).

06 серпня 1983 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб, узявши прізвище чоловіка ОСОБА_2.

ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,4992 га, що розташована на території Синівської сільської ради Липоводолинського району, що підтверджується копією державного акту серії НОМЕР_1 від 01 листопада 2001 року (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла (а.с.8).

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 29 квітня 2016 року за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті матері визнано право власності на 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,4992 га, розташованої на території Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області (державний акт серії НОМЕР_1 від 01 листопада 2001 року). Рішення набрало законної сили 24 травня 2016 року (а.с.14-15).

Ухвалюючи рішення, суд встановив, що на час відкриття спадщини після смерті матері позивача - ОСОБА_3, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3, з нею у с.Синівка разом постійно проживали чоловік ОСОБА_4 та син ОСОБА_1, які, будучи спадкоємцями першої черги (ст.1261 ЦК України), порівну успадкували належне їй за життя майно, зокрема по 1/2 частині земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,4992 га (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

15 лютого 2012 року ОСОБА_4 заповів усе своє майно синові ОСОБА_1 Заповіт посвідчувався секретарем виконкому Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області за реєстровим №03 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 (а.с.9).

Із довідки Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 06 червня 2016 року №776 вбачається, що на час смерті ОСОБА_4, з ним у с.Синівка Липоводолинського району Сумської області проживав син ОСОБА_1 (а.с.10).

08 червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з заявою, у якій відмовився від прийняття спадщини за заповітом після смерті батька та надав згоду на подачу ОСОБА_2 заяви про прийняття спадщини після смерті їхнього батька.

08 червня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_4

Із копії висновка експерта про вартість земельних ділянок, грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 71630 грн.(а.с.12-13).

Відповідно п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У частині 3 статті 1268 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За наявності у матеріалах справи необхідних доказів належності померлій ОСОБА_3 спірної земельної ділянки, суд вважає доведеним належність їй земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,4992 га, розташованої на території Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області (державний акт серії НОМЕР_1 від 01 листопада 2001 року).

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3, її чоловік ОСОБА_4 та син ОСОБА_1, які, будучи спадкоємцями першої черги (ст.1261 ЦК України), порівну успадкували належне їй за життя майно, зокрема по 1/2 частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,4992 га (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Із матеріалів справи також вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_4 за заповітом належним чином прийняв його син ОСОБА_1, проживаючи разом з ним на час відкриття спадщини. Не зважаючи на передбачений ст.1297 ЦК України обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, отримати свідоцтво про право на цю спадщину, вказана 1/2 частина земельної ділянки відповідно до положень ч.5 ст.1268 ЦК України належала батьку позивача з часу відкриття спадщини після смерті матері позивача.

Тому, враховуючи, що ОСОБА_1 в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України належним чином прийняв спадщину після смерті батька, але у зв'язку тим, що батько не оформив спадщину після смерті дружини, позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину і зареєструвати своє право власності, суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності в порядку спадкування після смерті батька на 1/2 частину належної ОСОБА_4 земельної ділянки.

Заява ОСОБА_1 про відмову від спадкування за заповітом, яка датована 08 червня 2016 року, не має правового значення, оскільки подана поза межами встановленого ч. 1 ст. 1273, ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку після відкриття спадщини, а заповіт ОСОБА_4 від 15 лютого 2012 року охоплює усе належне спадкодавцю майно.

Керуючись ст.ст.10, 212-215, 223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,4992 га, розташованої на території Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області (державний акт серії НОМЕР_1 від 01 листопада 2001 року).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом 10 днів із дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д. В. Сізов