Справа № 758/9161/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Супрун Г. Б.,

народних засідателів -Тарасової Т.В., Пєхоти М.І.,

секретаря -Прокопенко М.В.,

за участю прокурора - Іванової О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві заяву Територіального медичного об'єднання "Психіатрія" у м. Києві, заінтересована особа: ОСОБА_1, про госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_2, який визнаний судом недієздатним, -

В С Т А Н О В И В :

Представник ТМО "Психіатрія" у м. Києві звернувся до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до психіатричного закладу, якого 19.07.2016 р. було госпіталізовано до відділення №21 ТМО "Психіатрія" з підстав: загострення психічного захворювання та погіршення стану.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 підтримав заяву. Пояснив, що звернення до суду з даною заявою про госпіталізацію для добровільного лікування викликано лише рішенням Конституційного Суду України №2-рп/2016 від 01.06.2016 р. У зв'язку з загостренням психічного захворювання (порушився сон, відмовляється від прийому ліків, галюцинує, заявляє, що він «Ісус Христос» та фараон) 19.07.2016 року каретою швидкої допомоги за рапортом працівників поліції було госпіталізовано ОСОБА_2 до відділення №21 ТМО «Психіатрія». Опікун особи, яка визнана судом недієздатною надала згоду на добровільне лікування для покращення психічного стану її брата ОСОБА_2

В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_1, яка являється опікуном особи, визнаної судом недієздатним, заяву підтримала.

Прокурор Іванова О.П. заяву підтримала, посилаючись на рішення Конституційного Суду України №2-рп/2016 від 01.06.2016 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 30.01.2013 р. визнано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатним (а.с. 19).

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27.05.2013 р. призначено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 опікуном недієздатного (а.с. 18).

Останній раз ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в ТМО «Психіатрія» у м. Києві в період з 10.04.2016 р. до 14.05.2016 р.

Як встановлено в судовому засіданні, 19.07.2016 року ОСОБА_2, було госпіталізовано до відділення №21 ТМО «Психіатрія» у м. Києві, в зв'язку із загостренням психічного захворювання та погіршення стану, а саме: порушився сон, відмовляється від прийому ліків, галюцинує, заявляє, що він «Ісус Христос» та фараон.

Згідно медичної карти стаціонарного хворого №4693 ТМО «Психіатрія» у м. Києві вбачається, що з 19.07.2016 р. по теперішній час ОСОБА_2 перебуває на стаціонарному лікуванні у вказаному закладі. Встановлений клінічний діагноз: деменція травматичного ґенезу з вторинно генералізованим судомним нападом, психотичними включеннями, сутінковими розладами свідомості. Дисфорія з параноїчними включеннями (F02.8) (а.с. 5).

19.07.2016 р. здійснено комісійний огляд ТМО «Психіатрія» у м. Києві у складі: заступника директора ОСОБА_5, завідуючого відділенням №21 ОСОБА_6, лікаря-психіатра ОСОБА_7

З комісійного огляду вбачається, що судомні напади з'явилися ще до служби в армії (2-3 рази на рік). В 2003 році напади почастішали (1-2 рази на місяць). Багато разів знаходився на стаціонарному лікуванні в ТМО «Психіатрія», у зв'язку із загостренням психотичної симптоматики. Останніми роками захворювання набуло несприятливого перебігу : знизилась пам'ять, почастішали психотичні епізоди. Останнє стаціонарне лікування у період з 04.03.2016 р. по 08.04.2016 р. та з 10.04.2016 р. по 14.05.2016 р. Вдома підтримуюче лікування приймає нерегулярно, ПНД відвідує неохоче. При надходженні до психіатричного закладу: продуктивному контакту малодоступний, напружений, злобний. Заявляє, що взяв в магазині продукти і не заплатив, тому що не помітив касу із-за погано зору. Заявляє, що він «Ісус Христос». Мислення торпідне, інтелектуально мнестично знижений, емоційно лабільний, легко афектується. За висновком комісії потребує лікування в стаціонарних умовах (а.с. 3).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України №2-рп/2016 від 01.06.2016 р., Конституційний Суд України вважає за необхідне вказати такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Вказаним рішенням визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 р. №1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

В зв»язку з тим, що процесуальним законодавством не передбачено порядок розгляду заяви про надання психіатричної допомоги в добровільному порядку, тому суд застосовує норму ст.282 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 282 ЦПК України рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись рішенням Конституційного Суду України №2-рп/2016 від 01.06.2016 р., ст. 280-282 ЦПК України, ст.ст. 13, 19, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу", суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ТМО "Психіатрія" у м. Києві, заінтересована особа: ОСОБА_1, про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу для надання психіатричної допомоги в добровільному порядку - задовольнити.

Дати згоду на госпіталізацію в психіатричну лікарню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який визнаний рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 30.01.2013 р. недієздатним.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Подільський районний суд м.Києва протягом 10 днів з дня проголошення ( отримання копії рішення).

Суддя Г. Б. Супрун
Народні засідателіТ.В. Тарасова М.І. Пєхота