Єдиний унікальний номер 341/1585/15-ц
Номер провадження 2/341/61/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2016 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Юсип І.М.

секретаря Король І.Л.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Галич цивільну справу за позовом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення солідарно заборгованості за Кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ПАТ КБ «Надра», ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про припинення правовідносин поруки, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_2 про припинення правовідносин поруки, -

в с т а н о в и в :

01.09.2015 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6, і просить: стягнути в солідарному порядку з відповідачів в користь ПАТ КБ «Надра» в стані припинення заборгованість за кредитним договором №1783/2008 від 28.08.2008 року в розмірі 831 582,13 грн.

24.11.2015 року відповідач ОСОБА_3 предявила зустрічний позов про припинення правовідносин поруки, яка виникла на підставі договору поруки від 28.08.2008 року укладеного із ПАТ КБ «Надра».

09.12.2015 року ОСОБА_4 предявив зустрічний позов про припинення правовідносин поруки, яка виникла на підставі договору поруки від 28.08.2008 року укладеного із ПАТ КБ «Надра».

Ухвалою Галицького районного суду від 14 грудня 2015 року зустрічні позови ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обєднано в одне провадження із первісним.

В судовому засіданні представник банку позовні вимоги підтримав повністю і пояснив, що 28.08.2008 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір за № 1783/2008 відповідно до якого банк надав відповідачу кредит на проведення розрахунків по договору купівлі-продажу на придбання у власність нерухомого майна за програмою Кредитний пакет «Житлові рішення» в розмірі 55 944 доларів США зі строком повернення до 10.08.2028 року, та зі сплатою щомісячних відсотків за користування кредитом з розрахунку 14,49% річних.

Внаслідок чого відповідач, ОСОБА_2 уклав з позивачем договір іпотеки на житлове приміщення в м. Бурштин по вул. Степана Бандери, 75а/6, площею 70,9м.кв. А 25.12.2013 року укладено додатковий договір про внесення змін та доповнень до основного договору про конвертацію основного зобовязання в гривню, отже сума до повернення еквівалентна 643 928,87 грн., зі сплатою 9,99% річних.

В забезпечення виконання позичальником, ОСОБА_2 даного зобов'язання, що випливають з кредитного договору перед банком поручився ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 Відповідно до п.1.2., 1.3., 1.4. договору поруки позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає абсолютне право кредитора вимагати виконання зобовязань, вказаних у п.1.1. цього договору повністю чи у будь-якій частині, як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Відповідальність поручителя виникає у випадку невиконання позичальником як частини зобовязання так і повного обєму невиконаного зобовязання. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань у повному обємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами.

Кредит було отримано відповідачем, ОСОБА_2, а відтак позивач виконав свій обовязок передбачений ст. 1054 ЦК України, а відповідач свій обовязок по поверненню кредиту та відсотків не виконав.

Належним чином до умов договору зобов'язання Позичальником не виконувались. Відповідачам надсилалися претензії про порушення основного зобов'язання, однак останні його не виконували і внаслідок цього станом на 13.08.2015 року утворилася заборгованість в розмірі 831 582,13 грн., в тому числі - заборгованості по кредиту 447 160,39 грн., - заборгованість по відсотках за користування кредитом 224 437,32 грн., - пеня 15 414,66 грн., - штраф 22 358,02 грн. Згідно законодавства боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання взяті на себе відповідно до укладеного договору. На даний час заборгованість відповідачами не погашається і просить стягнути дану заборгованість з відповідачів в солідарному порядку та судовий збір. Також зазначив, що на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за № 113 від 05.06.2015 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» в ПАТ КБ «Надра» розпочалась процедура ліквідації та призначено особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку, а тому з позовом до суду звернулася така особа. Щодо зустрічних позовів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вважає що слід відмовити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник позовні вимоги банку визнали частково, а саме в частині стягнення кредиту та нарахованих процентів. ОСОБА_8 пояснив, що дійсно ним та «Банк Надра» був укладений кредитний договір за програмою Кредитний пакет «Житлові рішення. Перше житло», також з метою забезпечення взятих зобовязань, укладений договір іпотеки, за яким передано в заставу банку трьохкімнатну квартиру, а для додаткового забезпечення були укладені договори поруки.

В звязку із проблемами на фінансово-грошовому ринку України, які потягнули за собою різке зростання курсу долара відносно до національної валюти в 2013 році він звернувся до банку про реструктуризацію простроченої кредитної заборгованості. В звязку із досягненням згоди 25.12.2013 року була укладено додатковий договір про внесення змін та доповнень № 2 до кредитного договору. Кредитне зобовязання з іноземної валюти змінилося на зобовязання в національній валюті, і охопило фактичну заборгованість, яка склала 643 928.87 грн., а відтак від цієї суми повинні базуватись сплата кредиту, процентів та можливих штрафних санкцій.

Так, щодо пені та штрафу він не погоджується з таких підстав, оскільки після 25.12.2013 року сума заборгованості за кредитом стала гривневою, то чому ж пеня висвітлена в розрахунку заборгованості в валюті в розмірі 5 714,73 доларів США, що становить на день розрахунку за курсом НБУ 122 211,74 грн., що є необєктивним.

Окрім того, щодо поданих зустрічних позовів, вони є обґрунтованими та обєктивними, оскільки при укладенні додаткового договору від 25.12.2013 року банк не ставив жодних вимог про внесення змін до укладених договорів поруки, що вже існували на той час. А оскільки зобовязання, що виникли після укладення договору про реструктуризацію стали новими, щодо умов в частині сплати процентів, загального строку користування, та обсягу зобовязань перед банком, не обговорювалися з поручителями, і які не знали про зміну умов кредитування взагалі. Тому просив позов задовольнити частково, в частині стягнення пені та штрафу відмовити, як необєктивному та незаконному їх нарахуванню, а зустрічні позови ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про припинення поруки задовольнити в повному обємі. Заперечив той факт що банком надсилались претензії щодо погашення неустойки. Просить позов задовольнити частково,зустрічні позови задовольнити повністю.

Окрім того представник відповідача, ОСОБА_2 ОСОБА_5 зазначив, що заявлений позов в частині стягнення пені та штрафу є безпідставним та необґрунтованим, підтримавши пояснення відповідача. Також не підлягає до задоволення вимога щодо стягнення з позичальника реструктуризованої пені.

Відповідач ОСОБА_3 заперечуючи доводом позивача подала зустрічний позов в якому зазначила,що їй не було відомо як проводилось обслуговування кредитного договору, про будь-які зміни чи про те, що позичальник не сплачує кредит та проценти її ніхто не повідомляв. Про заборгованість вона дізналася тільки з листа Галицького районного суду про відкриття провадження по даному позову, а тому з ним не погоджується і вважає його не законним. Звернулася до суду із зустрічним позовом про припинення правовідносин поруки, яка виникла на підставі договору поруки від 28.08.2008 року укладеного із ПАТ КБ «Надра».

Дійсно 28.08.2008 року між нею та ПАТ КБ «Надра» був укладений договір поруки для додаткового забезпечення виконання позичальником ОСОБА_2 взятих на себе зобовязань по Кредитному договорі. Згідно ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Як стало відомо з додатків до позовної заяви позивача, що 25.12.2013 року між банком та ОСОБА_2 був укладений додатковий договір про внесення змін і доповнень № 2 до кредитного договору, окрім цього сторони досягли домовленості змінити валюту виконання зобовязань за кредитним договором з іноземної валюти на національну та охопило фактичну заборгованість, яка існувала на момент укладення додаткового договору. Змінюючи умови договору її до відома ніхто не поставив, жодних документів вона не отримувала, а відтак внаслідок зміни основного зобов'язання, збільшується відповідальність поручителя, що у відповідності до ст.ст. 559, 598 ЦК України, припиняється зобовязання поруки. Тому просила в первинному позові про стягнення заборгованості солідарно з боржника і з поручителя, а саме з неї відмовити, як незаконному, а її позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився однак звернувся до суду із зустрічним позовом в якому зазначає, що первісний позов не визнає так як йому не було відомо як проводилось обслуговування кредитного договору, про будь-які зміни чи про те, що позичальник не сплачує кредит та проценти його ніхто не повідомляв. Зазначив,що 28.08.2008 року між ним та ПАТ КБ «Надра» був укладений договір поруки для додаткового забезпечення виконання позичальником ОСОБА_2 взятих на себе зобовязань по Кредитному договорі. Згідно ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Як стало відомо з додатків до позовної заяви позивача, що 25.12.2013 року між банком та ОСОБА_2 був укладений додатковий договір про внесення змін і доповнень № 2 до кредитного договору, окрім цього сторони досягли домовленості змінити валюту виконання зобовязань за кредитним договором з іноземної валюти на національну та охопило фактичну заборгованість, яка існувала на момент укладення додаткового договору. Змінюючи умови договору його до відома ніхто не поставив, жодних документів ним не було отримано, а відтак внаслідок зміни основного зобов'язання, збільшується відповідальність поручителя, що у відповідності до ст.ст. 559, 598 ЦК України, припиняється зобовязання поруки. Тому просив в первісному позові про стягнення заборгованості солідарно з боржника і з нього як поручителя відмовити а зустрічний позов задовольнити.

Представник відповідача, ОСОБА_4 ОСОБА_5, в судовому засіданні підтримав позицію свого довірителя, заперечив щодо позову банку зазначивши,що із зміною кредитування, яке відбулося 25.12.2013 року давало всі підстави для того, щоб відповідальність поручителя могла бути змінена, однак поручителем, ОСОБА_4 своєї згоди на зміни, які були укладені відповідно до Додаткового договору про внесення змін і доповнень № 2 до основного кредитного договору за № 1783/2008 не давав. А це вказує на припинення поруки та в свою чергу знімає з первинного відповідача, ОСОБА_4 відповідальність за відповідним договором. Більше того, договором поруки не було передбачено право банку на зміну процентної ставки в односторонньому порядку, як і не передбачалась можливість визначити ставку в порядку та на умовах, які укладені були банком і позичальником, ОСОБА_2 Ще раз наголосив, що поручитель погодився на порядок та умови, згідно кредитного договору № 1783/2008 від 28.08.2008 року, а щодо додаткової угоди від 25.12.2013 року укладеної без згоди поручителя, були встановлені нові умови щодо збільшення розміру процентної ставки шляхом визначення конкретних процентних ставок, що застосовуються у звязку з порушенням позичальником кредитної дисципліни, тобто змінені зобовязання, забезпечені порукою, що призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а тому тут є наявність всіх правових підстав для визнання договору поруки такою, що припинена. Із зміною основного зобовязання, в результаті яких збільшується відповідальність поручителя є такі умови та обставини, що потягли негативні наслідки для поручителя, є поява для нього нових ризиків, відмінних від тих, з якими він попередньо погодився при укладанні договору поруки 28.08.2008 році. Тому просив в первісному позові відмовити повністю, а в зустрічний позов ОСОБА_4 про припинення правовідносин поруки задовольнити, так є всі законні на те підстави.

Представник відповідача, ОСОБА_6 ОСОБА_7, позовні вимоги банку не визнав, зазначивши що позивачем кошти позичальнику не передавалися, меморіальний ордер належним чином не оформлений. Окрім того про зміни та доповнення до Кредитного договору поручителю відомо не було і в такому випадку порука повинна бути припиненою. Просить в позові відмовити.

Заслухавши доводи представника позивача, заперечення відповідачів та їх представників дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення первісного позову та задоволення зустрічних позовів.

Судом встановлено, що спір між сторонами виник через порушення зобовязань за Кредитним договором №1783/2008 від 28.08.2008 року за програмою Кредитний пакет «Житлові рішення. Перше житло», який був укладений між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Встановлено, що між ПАТ КБ « Надра» та ОСОБА_8 укладено Кредитний договір №1783/2008 від 28.08.2008 року за програмою Кредитний пакет «Житлові рішення. Перше житло», згідно з яким позивач надав відповідачу, ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 55 944 доларів США на придбання у власність нерухомого майна квартири в м. Бурштин по вул. Степана Бандери, 75а/6 (а.с.13-17), а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами, що вбачається із копії договору.

В забезпечення виконання позичальником, ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань, що випливають з кредитного договору перед банком поручився ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_6, що видно із копій договорів поруки від 28.08.2008 року (а.с.7-12).

Однак через порушення взятих на себе зобовязань ОСОБА_2 звернувся до банку про реструктуризацію боргу, і 25.12.2013 року було укладено додатковий договір про внесення змін та доповнень №2 до основного договору про конвертацію основного зобовязання в гривню, і сума до повернення склала в еквівалентні 643 928,87 грн., зі сплатою 9,99% річних, що підтверджується додатковим договором укладений між банком та ОСОБА_2 (а.с.18-22).

Протягом дії кредитного договору відповідач, ОСОБА_2 не виконував його вимоги, внаслідок чого на час пред'явлення позову банк нарахував заборгованість по кредиту в розмірі 831 582,13 грн., в тому числі - заборгованості по кредиту 447 160,39 грн., - заборгованість по відсотках за користування кредитом 224 437,32 грн., - пеня 15 414,66 грн., - штраф 22 358,02 грн., що видно із розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 13.08.2015 року (а.с.5-6).

Постановою НБУ від 04.06.2015 року №356 було відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ КБ «Надра». Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №113 від 05.06.2015 року призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» ( т.1 а.с.39-42).

За змістом ст.ст. 526,1049,1050,1054 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором, а також проценти та неустойку.

Як видно із Додаткового договору про внесення змін та доповнень № 2 до Кредитного договору від 25 грудня 2013 р. сторони домовилися та встановили, що з дня укладення та підписання Сторонами цього Додаткового договору, Кредитний договір діє з урахуванням змін та доповнень, викладених в цьому Додатковому договорі та в частині,яка не суперечить останньому. На день підписання цього договору позивачем визначена сума кредиту 643 928,87 грн. ( т.1 а.с.18-22). Сторони досягли домовленості змінити валюту виконання зобовязань за кредитним договором на національну грошову одиницю-гривню. Для визначення розміру кредиту приймається розмір фактичної заборгованості Позичальника за кредитом у валюті отриманого кредиту станом на день укладення та підписання Сторонами Додаткового Договору. Окрім того зазначено в Додатковому договорі,що сторони взаємно стверджують та гарантують беззаперечне визнання, чинність та сталість зобовязання,що виникло за кредитним договором та обовязковість його подальшого виконання на умовах встановлених кредитним договором,цим Додатковим договором,що частково змінює умови вказаного зобовязання. Сума яка існувала на момент підписання Додаткового договору становила 643 928,87 грн. і саме від цієї суми повинні базуватися проценти чи штрафні санкції.

З 25.12.2013 р. загальна заборгованість за кредитом стала гривневою, а заборгованість за кредитом в долах США, яка існувала до моменту проведення реструктуризації вже перестала існувати.

Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка,що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. З розрахунку поданого банком видно,що реструктуризована пеня в сумі 5714,73 дол. США виникла не в результаті порушення строків сплати щомісячних платежів,які мали місце починаючи з 25.12.2013р., а являє собою неустойку яка виникла до укладення Додаткового договору. З розрахунку заборгованості вбачається,що до 25 .12.2013 р. заборгованість у ОСОБА_2 зі сплати кредиту,нарахованих процентів та неустойки відображалась у доларах США. Шляхом підписання договору про реструктуризацію,банк включив до складу реструктуризованого боргу суму кредиту в розмірі 55 944,00 дол. США та проценти в сумі 24617,60 дол.США які обєднались в єдиний борг ( відповідно по курсу 1 дол.США становив7,993 грн.),тобто отримане нове зобовязання в розмірі 643 928,87грн. Пеня в сумі 5714,73 дол.США залишилась не вирішеною,тобто не була включена до загального обсягу зміненого грошового зобовязання.

За змістом Додаткового договору про внесення змін та доповнень до Кредитного Договору(8.1. п.4.4.) Банк має право вимагати від Позичальника сплати неустойку тобто пені та штрафу у встановленому Кредитним договором розмірі, а Позичальник зобовязується сплатити на яку має право Банк, у встановленому розмірі не пізніше семи банківських днів з дня предявлення Банком відповідної вимоги. Зазначене зобовязання Позичальника по сплаті неустойки набуває чинності в день отримання Позичальником письмової вимоги Банку про сплату неустойки.

Як пояснив ОСОБА_2 що Банком жодного разу йому не надсилалося вимоги про сплату ним неустойки і таких доказів суду не подані представником Банку.

З вищезазначеного судом вбачається,що в позовних вимогах Банку про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 пені, штрафу та реструктуризованої пені слід відмовити.

В зустрічному позові ОСОБА_3 посилаються на те,що між банком та ОСОБА_2 був укладений додатковий договір про внесення змін і доповнень № 2 до кредитного договору, окрім цього сторони досягли домовленості змінити валюту виконання зобовязань за кредитним договором з іноземної валюти на національну та охопило фактичну заборгованість, яка існувала на момент укладення додаткового договору. Змінюючи умови договору її до відома ніхто не поставив, жодних документів вона не отримувала, а відтак внаслідок зміни основного зобов'язання, збільшується відповідальність поручителя, що у відповідності до ст.ст. 559, 598 ЦК України, припиняється зобовязання поруки.

Таку позицію висловив у зустрічному позові і поручитель ОСОБА_4

Поняття поруки закріплено у ст. 553 ЦК, відповідно до якої порукою є договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

При цьому, слід також зазначити що згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Пунктом 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин передбачено, що припинення договору поруки відповідно до частини першої статті 559 ЦКУкраїни пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте, якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням, строків їх виплати, тощо, без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання.

При цьому згода поручителя на збільшення обсягу його відповідальності має бути очевидною і наданою в спосіб, передбачений договором поруки (постанова від 5 червня 2013 р. у справі № 6-43цс13).

Згідно з ч. 1 ст. 651 ЦК зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. А відповідно до ст. 654 ЦК зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Враховуючи зазначене вище, а також вимоги ст. 547 ЦК щодо вчинення правочину про забезпечення виконання зобов'язання у письмовій формі, згода поручителя має надаватись в письмовій формі.

А тому, поручитель не погоджуючись з умовами додаткової угоди до договору та на підставі ст. 559 ЦК, звернувся до суду з позовом про визнання поруки припиненою. Враховуючи, що представник банку « Надра» не визнав право поручителя на припинення зобов'язання за договором поруки, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК України , то позивач змушений був подати позов про захист свого невизнаного права - визнання поруки припиненою на підставі п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України . Припинення поруки у разі відсутності спору відбувається відповідно до закону і не потребує звернення до суду. За наявності спору, коли кредитор не визнає або заперечує факт припинення поруки на підставі закону, поручитель вправі звернутися до суду за захистом свого оспорюваного права.

Тому, про порушене право позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стало відомо з моменту звернення кредитора до суду, то час порушеного права рахується саме з дня відомостей про порушене право.

За змістом статей 559,598 ЦК припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин субєктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати. Уживаний законодавцем у ч. 1ст. 559 термін «порука» використовується в розумінні зобов'язального правовідношення поруки, з припиненням якого втрачає чинність договір поруки.

Тобто змінами основного зобов'язання, в результаті яких збільшується відповідальність поручителя, вважаються такі умови і обставини, що тягнуть або можуть потягти негативні наслідки для поручителя, поява для нього інших нових ризиків, відмінних від тих, з якими він попередньо погодився при укладенні договору поруки, погіршення його майнового становища.

Особливістю припинення поруки з підстав зміни зобов'язання без згоди поручителя є те, що поручитель у разі зміни зобов'язання без його згоди не лише не відповідає за повернення боржником збільшеної суми боргу, а й з моменту такого збільшення його обов'язок за договором поруки повністю припиняється перестає існувати.

Ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та ст. 61 цього Кодексу.

На виконання ухвали суду про витребування доказів від 25.05.2016 р. представником банку оригіналів додаткових договорів про внесення змін та доповнень до договорів поруки з моменту укладення Кредитного договору надано не було із-за відсутності таких. Позивачі за зустрічним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4заперечують факт укладення додаткових договорів що і є підставою для задоволення судом їх зустрічних позовів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Безпідставними є посилання представника відповідача ОСОБА_6 на те,що Банком кошти позичальнику ОСОБА_2 не передавалися. Факт отримання коштів ОСОБА_2 не оспорювався. Позову про припинення поруки відповідачем ОСОБА_6 перед судом не ставилося а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором як з ОСОБА_8 так і з поручителя ОСОБА_6

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Аналіз зазначеної процесуальної норми вказує на те, що у випадку задоволення позову до кількох відповідачів - судовий збір присуджується кожному із відповідачів пропорційно.

Крім того, якщо позивач при поданні позову був звільнений від сплати судового збору, при задоволенні позову судовий збір стягується на користь держави.

На підставі вищенаведеного, ст.ст. 15, 16, 526, 527, 530, 543, 553, 554, 559, 610-612, 625, 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 88, 212-215, 223 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк « Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення солідарно заборгованості за Кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк Надра» в стані припинення, , рахунок отримувача 1, Головне управління Національного банку України по м. Києву і Київської області МФО Банка отримувача 321024 - заборгованість за кредитним договором № 1783/2008 від 28.08.2008р. в розмірі 671 597,71 (шістсот сімдесят одна тисяча пятсот девяносто сім) грн. 71 коп, з яких: 447 160,39 грн. - тіло кредиту, 224 437,32 грн.- прострочені проценти за користування кредитними коштами.

В решті позовних вимог ПАТ КБ «Надра» - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ПАТ КБ «Надра», ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про припинення правовідносин поруки задовольнити.

Визнати поруку ОСОБА_3,яка виникла на підставі Договору поруки від 28 серпня 2008 року укладеного із ПАТ КБ « Надра» - такою,що припинилась.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_2 про припинення правовідносин поруки задовольнити.

Визнати поруку ОСОБА_4, яка виникла на підставі Договору поруки від 28 серпня 2008 року укладеного із ПАТ КБ « Надра» - такою,що припинилась.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 по 5036 грн. 98 коп. з кожного судового збору в користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Галицький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:ОСОБА_9