АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5047/16 Справа № 202/2522/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Слюсар Л. П. Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 року

02 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк"

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2016 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.04.2016 рокута ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с.123-125).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.04.2016 рокувідмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості(а.с.117-121).

Як на підстави апеляційної скарги, ПАТ КБ "ПриватБанк"посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, а також неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи (а.с.123-125).

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 31.01.2006 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 був укладений договір №б/н (заява позичальника), згідно до умов якого Банком було передано відповідачу кредитну картку з початковим кредитним лімітом 1900,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,96% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що співпадає зі строком дії картки, а саме до 31.01.2009 року (п.3.1.1. Умов та правил надання банківських послуг).

Згідно умов п.п.5.5.1,5.5.2 Умов та правил надання банківських послуг, при непогашенні кредиту в термін, встановлений п.п.5.2,5.3,5.4 Договору, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на залишок заборгованості з простроченої суми кредиту розрахунок відсотків здійснюється відповідно до п.5.5.2 даних умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Розрахунок відсотків за користування кредитом здійснюється з дати списання коштів з позичкового рахунка до майбутньої дати сплати відсотків, а також за період, що починається з попередньої дати сплати відсотків по поточну дату сплати відсотків. Розрахунок відсотків здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. Нарахування відсотків здійснюється на дату сплати відсотків, при цьому відсотки розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з фактичної кількості днів у році.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_2 умов кредитного договору №б/н від 31.01.2006 року заборгованість по відсоткам, нарахованим на прострочену заборгованість за кредитом за період відповідний загальному терміну позовної давності згідно до ст. 257 ЦК України, з 18.02.2011 року по 18.02.2014 року складає 2279,76 дол. США, що за курсом 8,64 відповідно до службового розпорядження НБУ від 18.02.2014 року складає 19697,13 грн.

Відповідач подала суду клопотання про застосування строків позовної давності.

Згідно розрахунку заборгованості, відповідачем платіж не здійснювався, вона перестала виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом - 01.11.2010 року, позивач звернувся з позовом лише 18.02.2014 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, передбаченого законодавством.

За таких обставин, в силу діючого законодавства, а саме: ст.ст. 253,256,258,261,267 ЦК України, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Доводи ПАТ КБ "ПриватБанк"в апеляційній скарзі про те, що при укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України є необґрунтованими та не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки такий договір не укладався.

Відповідно до пп.3.1.1 пункту 3 частини ІІ Умов та Правил банківських послуг, строк дії картки вказаний на картці (місяць та рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Водночас, із Правил користування платіжною карткою випливає, що договір є чинним у межах строку дії картки.

Відповідно до положень ст. 257 та ч.3 ст. 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, що було зроблено відповідачем під час розгляду справи судом першої інстанції.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою частиною кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінчення строку дії договору.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 19.03.2014 року №6-14цс14, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Умов граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і картка дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці, дія якої закінчилася у вересні 2007 року, а банк звернувся до суду з позовом у вересні 2013 року.

В матеріалах справи не містяться даних, що після закінчення строку дії платіжної картки відповідач продовжувала нею користуватися або отримувала у ПАТ КБ "ПриватБанк" нову кредитну картку.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції в оскарженій частині.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" - відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: