Справа № 758/7707/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Трегубенко Л. О. ,

при секретарі - Лемішко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, - про визнання права власності на квартиру у порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_2, звернулась до суду з позовом до Київської міської ради, про визнання права власності на квартиру у порядку спадкування за заповітом.

Обґрунтовує позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її батько ОСОБА_3.

На час смерті батько проживав у АДРЕСА_4, разом з ним проживала його дружина, - її мати ОСОБА_4.

Шлюб між батьками був укладений 24.03.1957 р..

28.02.1986 р. вона уклала шлюб з ОСОБА_5.

Спадкова квартира була надана батьку ОСОБА_3 на сім'ю з 2-х осіб, він та дружина, ОСОБА_4.

Згідно довідки адміністрації ЖБК «Індикатор 11» від 29.01.2013 р. ОСОБА_3 був членом зазначеного ЖБК з 1988 р. і повністю сплатив паєнакопичення на квартиру у сумі 9410 карбованців 48 коп. станом на 20.02.1993 р..

ОСОБА_3 повністю сплатив пайовий внесок за квартиру в 1993 р., але право власності на неї належним чином не оформлював.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 першої черги за законом є дружина померлого, - ОСОБА_4 та вона.

На час смерті батька її батьки разом проживали в зазначеній квартирі і після смерті чоловіка, мати - ОСОБА_4, продовжувала користуватися квартирою та мешкати в ній, а тому прийняла спадщину, як спадкоємець першої черги за законом, фактично вступила ув володіння та управління спадковим майном після смерті спадкодавця, проте належним чином не оформила право власності на квартиру.

Після смерті батька, 22.02.1994 р. вона вселилася в квартиру АДРЕСА_1 і мешкала разом з матір'ю до часу її смерті.

Її мати, ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_5

Вона є єдиним спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_4

На час смерті матері вони проживали разом з нею в зазначеній квартирі, і після смерті матері продовжувала користуватися квартирою, мешкати в ній, була прийнята в члени ЖБК.

Таким чином, вона прийняла спадщину, як спадкоємець першої черги за законом, фактично вступила в володіння та управління спадковим майном після смерті спадкодавця ОСОБА_4.

В 2013р. вона звернулася до 14 Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкування за законом у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру.

Посилаючись на зазначені обставини позивач просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2, у порядку спадкування за законом.

Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з наведених підстав, просить задовольнити.

Представник відповідача, Київської міської ради, на підставі довіреностей з позовом ознайомлений, в письмових поясненнях зазначили наступне.

Згідно із поданими документами позивач є дочкою спадкодавця, тобто відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України належить до першої черги спадкоємців за законом.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира.

Згідно довідки ЖБК «Індикатор - 11» від 01.03.2016 р. №36 суму пайового внеску за квартиру було сплачено повному обсязі.

У вчиненні нотаріальних дій позивачу було відмовлено у зв'язку із відсутністю державної реєстрації права власності, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори від 12 лютого 2016 р.№394/02-31.

Представник Головного територіального управління юстиції у м. Києві надав заяву про розгляд справи за відсутності представника управління та про вирішення справи на розгляд суду.

Судом установлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2, є донькою ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_3 й ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.03.1957 р.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_7

За життя 03.11.1988 р. , як член ЖБК Індикатор-11» , ОСОБА_3 отримав у користування квартиру АДРЕСА_3 на сім'ю з двох осіб: його та його дружини - ОСОБА_4

Відповідно до довідки ЖБК «Індикатор-11» від 01.03.2016 р. ОСОБА_3 сплатив суму пайового внеску у розмірі 9 410,48 крб. 20.02.1993 р.

ОСОБА_1 звернулася до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини - квартири АДРЕСА_3, після померлої матері - ОСОБА_4

12.02.2016 р. Чотирнадцятою Київською державною нотаріальною конторою позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки останньою не було надано правовстановлюючих документів на квартиру.

ОСОБА_1 з 22.02.1994 р. проживала у АДРЕСА_5 разом з матір'ю - ОСОБА_4 до смерті останньої.

Відповідно до довідки ЖБК «Індикатор-11» від 29.03.2016 р. № 154 ОСОБА_3 був власником особового рахунку і проживав у АДРЕСА_5 з 03.11.1988 р. до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_6 Дружина ОСОБА_3 ОСОБА_4 проживала разом з ним за вказаною адресою з з 03.11.1988 р. до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_7

Відповідно до довідки ЖБК «Індикатор-11» від 29.03.2016 р. № 155 ОСОБА_1 з 22.02.1994 р. по даний час зареєстрована і проживає в будинку ЖБК «Індикатор-11» за адресою: квартира АДРЕСА_3. Після смерті матері - ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_7 є членом ЖБК «Індикатор-11», вчасно сплачує комунальні послуги та не має заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність», діючого на момент виникнення спірних правовідносин, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 6-1 постанови від 18 вересня 1987 року № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» відповідно до п. 1 ст. 17 Закону «Про власність» при внесенні паю в ЖБК за рахунок коштів, одержаних внаслідок сумісної праці сім'ї члена кооперативу, паєнагромадження, а після повного внесення паю - квартира є спільною сумісною власністю членів сім'ї, якщо інше не було установлено письмовою угодою між ними. Інші особи права власності на пай та квартиру не набувають і можуть претендувати лише на відшкодування членом кооперативу коштів, наданих йому для внесення паю.

Ураховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про власність» право власності на кооперативну квартиру набувала не будь-яка особа, яка здійснювала платежі в рахунок пайових внесків, а тільки член ЖБК та члени його сім'ї, які повністю внесли пайовий внесок за квартиру, надану їм у користування, відповідно до документів, які містяться в матеріалах справи ОСОБА_3 був членом ЖБК «Індикатор-11», повністю сплатив пайовий внесок за спірну квартиру а тому в силу норм, діючого на той час законодавства, ОСОБА_3 був власником спірної квартири та квартира була об'єктом права спільної сумісної власності подружжя - ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Статтею 528 ЦК УРСР 1963 р. передбачено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Таким чином до спірних правовідносин необхідно застосовувати норми ЦК УРСР 1963 р.

Статтею 548 ЦК УРСР 1963 р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом установлено, що ОСОБА_3 й ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.03.1957 р. і проживали разом з 03.11.1988 р. у квартирі АДРЕСА_3.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4 прийняла спадщину - зазначену квартиру, після померлого ОСОБА_3 фактично вступивши в управління або володіння спадковим майном.

ОСОБА_1 з 22.02.1994 р. проживала в АДРЕСА_5 разом з матір'ю - ОСОБА_4 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 після її смерті відкрилася спадщина на зазначену квартиру. ОСОБА_1 прийняла спадщину після померлої матері фактично вступивши в управління або володіння спадковим майном.

Ураховуючи те, що ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину після померлого чоловіка ОСОБА_3 фактично вступивши в управління або володіння спадковим майном - квартирою АДРЕСА_3, а ОСОБА_1 прийняла спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 матері ОСОБА_4 фактично вступивши в управління або володіння зазначеним спадковим майном, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі та визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після померлої матері ОСОБА_4

Керуючись ст. ст. 528, 548, 549 ЦК УРСР 1963 р., п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 15, 17 Закону України «Про власність», постановою Пленуму Верховного Суду України від18 вересня 1987 року № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 61, 169, 209, 212-215, 223 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_1) у порядку спадкування за законом право власності на квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 51, 3 кв. м, житловою площею 30, 6 кв. м., після смерті спадкодавців, ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_9

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд міста в установленому законом порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особам, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. О. Трегубенко