У х в а л а

іменем україни

13 січня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Мазур Л.М., Парінової І.К.,

Попович О.В., Ступак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до приватного вищого навчального закладу «Західноукраїнський економіко-правничий університет», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, товариства з обмеженою відповідальністю «Буковинажитлобуд», треті особи: ОСОБА_10, арбітражний керуючий Хлібейчук Ігор Михайлович, арбітражний керуючий Ловас Василь Олексійович, про визнання права власності на спадкове майно, визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартир та транспортних засобів,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 06 травня 2015 року та касаційними скаргами ОСОБА_13 і ОСОБА_4 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 лютого 2014 року, додаткове рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 червня 2014 року та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 06 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2008 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, який уточнив в процесі розгляду справи, та остаточно просив визнати за ним, як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_14., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року:

- право власності на 1/6 частини квартири АДРЕСА_1;

- право власності на 1/6 частини квартири АДРЕСА_2;

- право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_3;

- право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_4;

- право власності на 1/3 частини на:

- автомобіль Toyota Land Cruiser 4.2, свідоцтво НОМЕР_13, д.н.з. НОМЕР_1, кузов№ НОМЕР_2, дата реєстрації 06 травня 2000 року;

- автомобіль Hyndai Trajet, свідоцтво НОМЕР_14, д.н.з. НОМЕР_3, кузов № НОМЕР_15, дата реєстрації 24 листопада 2006 року;

- ГАЗ № 31105, свідоцтво НОМЕР_16, д.н.з. НОМЕР_4, кузов № НОМЕР_5, дата реєстрації 06 лютого 2007 року;

- ГАЗ 66, свідоцтво НОМЕР_17, д.н.з. НОМЕР_6, шасі № НОМЕР_18;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, укладений 23 листопада 2007 року між приватним вищим навчальним закладом «Західноукраїнський економіко-правничий університет» (далі - ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет»; університет) та ОСОБА_8, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коновал З.Ф., реєстр № 12457;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4, укладений 23 листопада 2007 року між ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» та ОСОБА_8, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коновал З.Ф., реєстр № 12459;

- визнати за ним, як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_14., право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_5;

- визнати за ним, як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_14., право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_6;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5, укладений 28 грудня 2007 року між ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» та ОСОБА_7, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Громовою О.П., реєстр № 12893;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_6, укладений 28 грудня 2007 року між ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» та ОСОБА_7, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Громовою О.П., реєстр № 12896;

- визнати за ним, як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_14., право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_7;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_7, укладений між ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» та ОСОБА_13, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Піддубною С.П.;

- визнати за ним, як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_14., право власності на 1/3 частки в статутному капіталі (фонді) ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет»;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом готелю-гуртожитку по АДРЕСА_16 укладений між ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» та ТОВ «Буковинажитлобуд», посвідчений 02 лютого 2008 року приватним нотаріусом Хоменко М.О., реєстр № 783.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його батько - ОСОБА_14., який був єдиним засновником та власником ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет», після смерті якого до Першої чернівецької державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулися: він, дружина спадкодавця - ОСОБА_4, онука спадкодавця за правом представлення ОСОБА_5 та колишня дружина померлого - ОСОБА_6

Позивач вказав, що до складу спадщини увійшло усе майно, яке належало ОСОБА_14., в тому числі і те, яке придбане для потреб університету на його кошти, оскільки університет був приватною власністю померлого, а отже, і все майно, що знаходилося на його балансі.

Посилаючись на те, що у видачі свідоцтв про право на спадщину спадкоємцям було відмовлено у зв'язку з наявністю між спадкоємцями спору щодо спадкового майна, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 лютого 2014 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_3, як спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_14., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_8.

Визнано за ОСОБА_3, як спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_14., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_9.

Визнано за ОСОБА_3, як спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_14., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на 1/3 частини на:

- автомобіль Toyota Land Cruiser 4.2, свідоцтво НОМЕР_13, д.н.з. НОМЕР_19, кузов № НОМЕР_2, дата реєстрації 06 травня 2000 року;

- автомобіль Hyndai Trajet, свідоцтво НОМЕР_20, д.н.з. НОМЕР_7, кузов № НОМЕР_21, дата реєстрації 24 листопада 2006 року;

- ГАЗ 31105, свідоцтво НОМЕР_16, д.н.з. НОМЕР_8, кузов № НОМЕР_5, дата реєстрації 06 лютого 2007 року;

- ГАЗ 66, свідоцтво НОМЕР_17, д.н.з. НОМЕР_22, шасі № НОМЕР_18.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, укладений 23 листопада 2007 року між ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» та ОСОБА_8, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коновал З.Ф., реєстр № 12457.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4, укладений 23 листопада 2007 року між ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» та ОСОБА_8, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коновал З.Ф., реєстр № 12459.

Визнано за ОСОБА_3, як спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_14., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_10.

Визнано за ОСОБА_3, як спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_14., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_11.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_10, укладений 28 грудня 2007 року між ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» та ОСОБА_7, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Громовою О.П., реєстр № 12893.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_11, укладений 28 грудня 2007 року між ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» та ОСОБА_7, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Громовою О.П., реєстр № 12896.

Визнано за ОСОБА_3, як спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_14., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_12.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_12, укладений 10 листопада 2007 року між ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» та ОСОБА_13, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Піддубною С.П.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу незавершеного будівництва готелю-гуртожитку по АДРЕСА_16, укладений між ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» та ТОВ «Буковинажитлобуд», посвідчений 02 лютого 2008 року приватним нотаріусом Хоменко М.О., реєстр № 783.

Визнано за ОСОБА_3, як спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_14., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на 1/3 частки незавершеного будівництва навчального корпусу ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет», яке знаходиться по АДРЕСА_17.

Додатковим рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 червня 2014 року визнано за ОСОБА_4 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_14., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_8.

Визнано за ОСОБА_5 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_14., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_8.

Визнано за ОСОБА_4, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_14., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_9.

Визнано за ОСОБА_5 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_14., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_9.

Визнано за ОСОБА_4. в порядку спадкування після смерті ОСОБА_14., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на 1/3 частини на:

- автомобіль Toyota Land Cruiser 4.2, свідоцтво НОМЕР_13, д.н.з. НОМЕР_19, кузов № НОМЕР_2, дата реєстрації 06 травня 2000 року;

- автомобіль Hyndai Trajet, свідоцтво НОМЕР_20, д.н.з. НОМЕР_7, кузов № НОМЕР_21, дата реєстрації 24 листопада 2006 року;

- ГАЗ 31105, свідоцтво НОМЕР_16, д.н.з. НОМЕР_8, кузов № НОМЕР_5, дата реєстрації 06 лютого 2007 року;

- ГАЗ 66, свідоцтво НОМЕР_17, д.н.з. НОМЕР_22, шасі № НОМЕР_18.

Визнано за ОСОБА_19 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_14., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на 1/3 частини на:

- автомобіль Toyota Land Cruiser 4.2, свідоцтво НОМЕР_13, д.н.з. НОМЕР_19, кузов № НОМЕР_2, дата реєстрації 06 травня 2000 року;

- автомобіль Hyndai Trajet, свідоцтво НОМЕР_20, д.н.з. НОМЕР_7, кузов № НОМЕР_21, дата реєстрації 24 листопада 2006 року;

- ГАЗ 31105, свідоцтво НОМЕР_16, д.н.з. НОМЕР_8, кузов № НОМЕР_5, дата реєстрації 06 лютого 2007 року;

- ГАЗ 66, свідоцтво НОМЕР_17, д.н.з. НОМЕР_22, шасі № НОМЕР_18.

Визнано за ОСОБА_4 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_14., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_10.

Визнано за ОСОБА_19 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_14., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_10.

Визнано за ОСОБА_4 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_14., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_11.

Визнано за ОСОБА_19 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_14., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_11.

Визнано за ОСОБА_4 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_14., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_12.

Визнано за ОСОБА_19 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_14., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_12.

Визнано за ОСОБА_4 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_14., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на 1/3 частки незавершеного будівництва навчального корпусу ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет», яке знаходиться по АДРЕСА_18

Визнано за ОСОБА_19 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_14., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на 1/3 частку незавершеного будівництва навчального корпусу ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет», яке знаходиться по АДРЕСА_17.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 01 вересня 2014 року рішення та додаткове рішення суду першої інстанції скасовано у частині визнання за ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 права власності в порядку спадкування на 1/3 частки незавершеного будівництвом навчального корпусу ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет», який знаходиться по АДРЕСА_19 визнання недійсним договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом готелю-гуртожитку по АДРЕСА_20

Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 02 лютого 2008 року незавершеного будівництвом готелю-гуртожитку по АДРЕСА_20 відмовлено.

У решті рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2014 року касаційні скарги ОСОБА_4, ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» та ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 01 вересня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до апеляційного суду Івано-Франківської області.

При новому апеляційному розгляді рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 06 травня 2015 року апеляційні скарги ОСОБА_4, ліквідатора ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» задоволено частково, апеляційні скарги ТОВ «Станіславська будівельна компанія» та ТОВ «Буковинажитлобуд» - задоволено.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 лютого 2014 року в частині визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/3 частини автомобілів: ToyotaLand Cruiser 4.2, свідоцтво НОМЕР_13, д.н.з. НОМЕР_1; Hyndai Trajet, свідоцтво НОМЕР_23, д.н.з. НОМЕР_7; ГАЗ 31105, свідоцтво НОМЕР_16, д.н.з. НОМЕР_8; ГАЗ 66, свідоцтво НОМЕР_17, д.н.з. НОМЕР_22, та визнання права власності на 1/3 частки незавершеного будівництва навчального корпусу ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет», яке знаходиться по АДРЕСА_17, та визнання недійсним договору купівлі-продажу незавершеного будівництва готелю-гуртожитку по АДРЕСА_20, укладеного між ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» та ТОВ «Буковинажитлобуд», посвідченого 02 лютого 2008 року приватним нотаріусом Хоменко М.О. за № 783 - скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог у цій частині.

Додаткове рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 червня 2014 року скасовано.

В іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні його позову та в частині скасування додаткового рішення суду першої інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції і додаткове рішення цього ж суду.

У касаційній скарзі ОСОБА_13, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, додаткове рішення цього ж суду та рішення суду апеляційної інстанції, а справу передати на новий розгляд.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, додаткове рішення цього ж суду та рішення суду апеляційної інстанції, а справу передати на новий розгляд.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційних скарг та заперечення ТОВ «Буковинажитлобуд» на них, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідно до п. 1.9 статуту університет є самостійним господарським статутним суб'єктом навчально-наукової та виробничої діяльності, має право юридичної особи із моменту державної реєстрації, а відповідно до п. 10.1 статуту із метою забезпечення діяльності університету власник передає у його тимчасове або тривале користування та оперативне управління споруди, будівлі, майнові комплекси, обладнання, а також інше необхідне майно та грошові кошти, що належать йому на праві власності, у зв'язку із чим дійшов висновку, що спірне майно входить до спадкової маси.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення місцевого суду, погодився з його висновком, що ОСОБА_14. був одноосібним власником ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» як єдиного майнового комплексу, та аналізуючи положення статутів університету у період 1994-2003 років щодо набуття у власність майна, дійшов висновку, що спірне майно, яке належало спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, входить до спадкової маси; разом з тим, скасовуючи рішення місцевого суду в частині визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/3 частини автомобілів: Toyota Land Cruiser 4.2, Hyndai Trajet, ГАЗ 31105 та ГАЗ 66 врахував, що відносно ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» порушена справа про банкрутство і спірні автомобілі увійшли до ліквідаційної маси, а автомобіль марки «ГАЗ 66» було відчужено ще за життя спадкодавця.

Скасовуючи рішення місцевого суду в частині визнання права власності на 1/3 частки незавершеного будівництва навчального корпусу ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет», апеляційний суд виходив з того, що позивачем до суду у встановленому порядку такі вимоги не заявлялися та ТОВ «Станіславська будівельна компанія», яке на даний час є власником цього майна, до участі в розгляді справи не залучалося.

Скасовуючи рішення місцевого суду в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу незавершеного будівництва готелю-гуртожитку в м. Чернівцях і відмовляючи у задоволенні позову в цій частині, апеляційний суд виходив з того, що право власності на спірний об'єкт виникло в університету після смерті спадкодавця, та на час розгляду справи такий об'єкт відсутній у зв'язку з його демонтажем.

Скасовуючи додаткове рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, керуючись ч. 1 ст. 11 ЦПК України, мотивував свої висновки тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у цій справі не заявляли будь-яких позовних вимог.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції повинен з'ясувати: чи враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти), якими мотивовано рішення, належними й допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримано та чи правильно застосовані норми матеріального й процесуального права. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Таким чином, зазначеними положеннями цивільного процесуального законодавства на апеляційний суд покладено обов'язок перевіряти законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, встановлені судом фактичні обставини і усувати недоліки, допущені судом першої інстанції.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що зазначеним вимогам рішення суду апеляційної інстанції не відповідає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що спадкодавець ОСОБА_14. помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Як вбачається із спадкової справи № 115/2007, із заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_3 - син спадкодавця, ОСОБА_4 - дружина спадкодавця, ОСОБА_5 - онука спадкодавця за правом представлення та ОСОБА_6 - колишня дружина спадкодавця.

У видачі свідоцтв про право на спадщину спадкоємцям було відмовлено у зв'язку з наявністю між ними спору щодо спадкового майна.

За життя ОСОБА_14. був єдиним засновником і власником ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет», що підтверджується статутом закладу, зареєстрованим виконкомом м. Івано-Франківська 26 грудня 2003 року. Університет є правонаступником ПП «Економіко-правничий інститут м. Чернівці», який у свою чергу є правонаступником приватного підприємства «Український вільний інститут менеджменту і бізнесу», засновником і власником якого був також ОСОБА_14., що відображено у статуті, зареєстрованому у 1995 році.

07 березня 1998 року на підставі договору купівлі-продажу ПП «Економіко-правничий інститут» придбало квартиру АДРЕСА_13.

18 вересня 1998 року на підставі договору купівлі-продажу ПП «Економіко-правничий інститут м. Чернівці» придбало квартиру АДРЕСА_14.

19 листопада 2007 року ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» видано свідоцтва про право власності на квартири АДРЕСА_21 на підставі розпорядження міського голови (а. с. 147, 150, т. 1).

На підставі договору від 20 вересня 1997 року № 4 «Про дольову участь в будівництві 104-х квартирного жилого будинку в АДРЕСА_22» ПП «Економіко-правничий інститут м. Чернівці» виступило замовником будівництва квартир у будинку АДРЕСА_23 та здійснювало оплату за договором шляхом перерахування коштів на банківський рахунок виконавця.

14 березня 2000 року ПП «Економіко-правничий інститут м. Чернівці» отримало свідоцтва про право власності на нерухоме майно квартир АДРЕСА_24

25 жовтня 2000 року на підставі договору купівлі-продажу ПП «Економіко-правничий інститут м. Чернівці» придбало квартиру АДРЕСА_15.

24 березня 2000 року на підставі договору купівлі-продажу № 1 ПП «Економіко-правничий інститут м. Чернівці» придбало автомобіль НОМЕР_9.

Відповідно до рахунка-фактури від 08 листопада 2006 року № ИВ-0004861 ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» придбав автомобіль НОМЕР_10.

06 лютого 2007 року на підставі договору купівлі-продажу ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» придбав автомобіль НОМЕР_11.

22 березня 2007 року на підставі біржової угоди купівлі-продажу ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» придбав автомобіль НОМЕР_12.

На підставі договорів купівлі-продажу від 28 грудня 2007 року ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» продав ОСОБА_7 квартири АДРЕСА_25

На підставі договорів купівлі-продажу від 23 листопада 2011 року ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» продав ОСОБА_8 квартири АДРЕСА_21.

10 листопада 2007 року на підставі договору купівлі-продажу ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» продав ОСОБА_9 квартиру АДРЕСА_15.

02 лютого 2008 року на підставі договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» продав TOB «Буковинажитлобуд» об'єкт незавершеного будівництва (незавершений будівництвом готель-гуртожиток) 12 % будівельної готовності, розташований по АДРЕСА_26 на земельній ділянці площею 0,0916 га.

Згідно зі ст. 113 ГК України приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці чи з використанням найманої праці. Приватним є також підприємство, що діє на основі приватної власності суб'єкта господарювання - юридичної особи.

За положеннями ст. ст. 177, 191 ЦК України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, право вимоги, борги.

Підприємство або його частина можуть бути об'єктом купівлі-продажу, застави, оренди та інших правочинів. У ст. ст. 63, 66, 113 ГК України також визначено, яке майно може відноситись до складу підприємства. Зокрема, майно підприємства становлять виробничі і невиробничі фонди, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства.

Тобто приватне підприємство є окремим об'єктом цивільних прав і майно, щодо якого судом ухвалено рішення, є власністю цього підприємства - ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет», а не власністю спадкодавця.

Крім того, згідно із чинним законодавством майно приватного підприємства і майно фізичної особи - його засновника не можна ототожнювати, оскільки ці особи є різними суб'єктами цивільних правовідносин, які у вчиненні правочинів виступають кожен від свого імені та несуть самостійну відповідальність. Крім того, у разі смерті засновника приватне підприємство не припиняє свого існування та продовжує діяльність.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1216 ЦК Українипередбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Отже, успадковуються права та обов'язки, які належали фізичній особі, а не юридичній особі, що була створена цією фізичною особою.

Скасовуючи рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 01 вересня 2014 року та направляючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 10 грудня 2014 року також звертав увагу апеляційного суду на вказані обставини.

Згідно із ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

На порушення зазначеної процесуальної норми суд апеляційної інстанції при новому розгляді справи на вказані вище норми цивільного законодавства уваги не звернув, не встановив фактичних обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи, не врахував, що спірне майно є власністю юридичної особи - ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» та не з'ясував, чи входить підприємство як єдиний майновий комплекс до складу спадкового майна, дійшовши помилкового висновку, що спірні об'єкти власності - є об'єктом спадкування, оскільки були придбані спадкодавцем від власної підприємницької діяльності на юридичну особу і право власності та розпорядження ними належали саме ОСОБА_14., як власнику.

З огляду на вказане рішення суду апеляційної інстанції не можна визнати законним й обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України, з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_13 та ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 06 травня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: Л.М. Мазур

І.К.Парінова

О.В. Попович

О.В. Ступак