Справа 206/2795/16-ц
Провадження 2/206/758/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

"26" липня 2016 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухорукова А.О.,

при секретарі Ременяк М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

18 травня 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 23 лютого 2016 року між ФОП «ОСОБА_2, як виконавцем та ним, як замовником було укладено договір № 1 про виготовлення поліграфічної продукції, згідно з яким ОСОБА_2, як виконавець зобов'язався надати йому поліграфічну продукцію відповідно до п.1 у 1оговорі, а він прийняти та оплатити товар на умовах, обумовлених договором.

23 лютого 2016 року вінвиконав свій обов'язок та сплатив 25500 гри.

Згідно до п.3.3. Договору виконавець зобов'язувався виконати роботу протягом 5-7 робочих днів з моменту отримання 100% коштів. На виконання умов договору, у термін з 23.02.2016 року до 03.03.2016 р. виконавець не здійснив навіть виготовлення товару після чого він висунув усну претензію, на яку виконавець попросив відстрочку до 10.03.2016р. та надав йому гарантійний лист. На 10.03.201 р. поліграфічна продукція не була вироблена, після чого він зажадав повернення коштів та розірвання договору, на що відповідач погодився, але до 31.03.2016р. йому фактично повернуто лише 2500 грн. На його вимогу повернути кошти відповідач лише обіцяє їх повернути, а саме 23000 грн. Договором зовсім не було передбачено відстрочок виконання замовлення. Виконавець, в порушення правових норм та умов договору, своє зобов'язання по виготовленню поліграфічної продукції не виконав в передбачений договором строк, а саме виготовлення та відвантаження поліграфічної продукції не було виконано. Таким чином, станом на 18.05.2016 р. заборгованість виконавця за сумою неповернутих коштів склала 23 000,00грн. А також втрати від інфляції, за період з 03.03.2016 року до 30.04.2016 року, у сумі 1043,05 гри. Проценти 3% за користування коштами, за період з 03.03.2016 року до 18.05.2016 року, у сумі 145,56 грн. Згідно до п.3.3. Договору у разі затримки виготовлення роботи, Виконавець виплачує замовнику штраф у розмірі 0,05 % від вартості продукції, вказаної у п.2.1. цього Договору за кожен день затримання, а тому штраф, за період з 03.03.2016 року до 18.05.2016 року, у сумі 981,75 грн.

На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІПН. НОМЕР_1, на його користь заборгованість за зобов'язаннями в розмірі 23000,00 грн., суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 1043,05 грн., проценти за користування коштами у розмірі 145,56 грн. та штраф у розмірі 981,75 грн., а всього 25170,36 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 551,20 грн. (а.с.2-6).

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Зазначив, що продукція потрібна була йому для виставки. на разі виставка вже пройшла і вона не потрібна. Відповідач не виконала зобов'язання по договору. Після того, як був пропущений термін виконання, відповідач написала розписку, що винна гроші, проте повернула лише 2500,00грн.

Відповідач в судове засідання не з'явилася була повідомлена належним чином, причина неявки суду невідома.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлено, що 23 лютого 2016 року між ФОП "ОСОБА_2.", як виконавцем та позивачем, як замовником було укладено Договір № 1 про виготовлення поліграфічної продукції, згідно з яким виконавець зобов'язався надати замовнику поліграфічну продукцію відповідно до п.1 договору, а замовник - прийняти та оплатити товар на умовах, обумовлених договором у розмірі 25500,00грн. (а.с.7-8).

Пунктом 3.3 цього договору виконавець зобов'язався виконати об'єм роботи, вказаний у договорі впродовж 5-7 робочих днів з моменту отримання коштів (100%), на розрахунковий рахунок виконавця. У разі затримки виконання роботи, виконавець виплачує замовнику штраф у розмірі 0,05% від вартості продукції, зазначеної у п.2.1 цього договору за кожен день затримки.

Відповідно до п.4.1 договір набуває чинності з моменту підписання та діє протягом року.

Згідно рахунка-фактури № 2 від 23 лютого 2016 року вартість товару 25500,00грн. (а.с.10).

З квитанції до прибуткового касового ордеру № 7 від 23.02.2016 року ФОП ОСОБА_2 прийнято на підставі договору від ОСОБА_1 25500,00грн. (а.с.9).

Відповідно до гарантійного листа ФОП ОСОБА_2 в особі директора ОСОБА_2 вона зобов'язується виконати замовлення на виготовлення поліграфічної продукції згідно рахунку № 2 і договору № 1 від 23 лютого 2016 року. Строк вивантаження на 03 березня 2016 року затримується. Гарантує виконати і відгрузити продукцію протягом п'яти робочих днів, а саме до 09-10.03.2016 року. У разі, якщо замовлення не виконається, то буде виплачена неустойка у розмірі 0,1% за кожний день прострочення (а.с.11).

11 березня 2016 року ФОП ОСОБА_2 в особі директора ОСОБА_2 написала розписку, що зобов'язується повернути грошові кошти у розмірі 23000,00грн. за невиконання замовлення відповідно до рахунку № 2 і договору № 1 від 23 лютого 2016 року до 17 березня 2016 року (а.с.12).

З метою досудового врегулювання спору, позивач звертався до відповідача з претензією № 1 про сплату грошових коштів за договором, що підтверджується претензією № 1 від 10.05.2016 року з відміткою про отримання ФОП ОСОБА_2 (а.с.13-14).

З розрахунку заборгованості вбачається, що загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, становить 25170,36грн., з яких 23000,00 грн. - розмір основної суми заборгованості за зобов'язаннями, 1043,05 грн. - сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 145,56грн. - 3% річних та 981,75 грн. - штраф відповідно п. 3.3 договору 0,05% від вартості продукції за кожен ден затримання. Період прострочення з 036.03.2016р. по 18.05.2016р. (77 днів) (а.с.3-5).

В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори й інші правочини.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями ч. 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов'язання.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вище приведені висновки суду, яким встановлено наявність між сторонами відносин, що виникли з договору № 1 на виготовлення дизайнерських і поліграфічних послуг від 23 лютого 2016 року, достовірність та допустимість доказів в даній цивільній, встановлення факту ухилення відповідачем ФОП ОСОБА_2 від виконання свого зобов'язання, суд доходить висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі, стягнувши заявлену суму грошових коштів із відповідача.

Зазначений обов'язок відповідач не виконав, а отже позивач правомірно заявляє до нього вимоги про стягнення коштів.

Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 551,20грн.

Керуючись ст.ст. 11, 526, 530, 610, 625, ЦК України, ст.ст.4-8, 10, 11, 18, 57-60, 88, 130, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ін. НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ін. НОМЕР_2) заборгованість за зобов'язаннями по договору № 1 на виготовлення дизайнепських і поліграфічних послуг від 23 лютого 2016 року в розмірі 23000,00 грн., суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 1043,05 грн., проценти за користування коштами у розмірі 145,56 грн., штраф у розмірі 981,75 грн., а всього 25170,36 грн. (двадцять п'ять тисяч сто сімдесят) гривень 36 коп., а також судовий збір у розмірі 551,20грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.О. Сухоруков