Справа №359/6149/15-ц
Провадження №2/359/99/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Гомолі О.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, Бориспільська районна державна адміністрація, управління Держгеокадастру у Бориспіль-ському районі, про витребування земельної ділянки,

встановив:

В липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунто-вує його тим, що 7 лютого 2005 року йому був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №223446. У такий спосіб він набув право власності на земельну ділянку площею 2,370 га з кадастровим номером :03:001:0059 з цільовим призна-ченням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на терито-рії Вишеньківської сільської ради. 21 грудня 2006 року ОСОБА_1 був виданий ще один державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №696113. У такий спо-сіб у власність позивача була передана земельна ділянка меншою площею 2,3660 га з цим же кадастровим номером :03:001:0059 з іншим цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Вишеньківської сільської ради. В той же день приватний нотаріус Яготинського районного нотаріального округу ОСОБА_4 посвідчив довіреність №2488, на підставі якої ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_5 розпоряджатись земельною ділянкою площею 2,3660 га з кадастровим номе-ром :03:001:0059 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованою на території Вишеньківської сільської ради. 26 грудня 2006 року ОСОБА_5, діючи від імені та в інтересах позивача, уклав з ОСОБА_6 договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким ОСОБА_5, діючи від імені та в інтересах пози-вача, відчужив у власність ОСОБА_6 земельну ділянку площею 2,3660 га з кадастровим номером :03:001:0059 з цільовим призначенням для ведення особистого селян-ського господарства, розташовану на території Вишеньківської сільської ради. 16 березня 2007 року на підставі цього договору ОСОБА_6 отримав державний акт на право влас-ності на земельну ділянку серії ЯЕ №097646. 31 серпня 2007 року ОСОБА_6 уклав з ОСОБА_7 договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким ОСОБА_6 від-чужив у власність ОСОБА_7 земельну ділянку площею 2,3660 га з кадастровим номе-ром :03:001:0059 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Вишеньківської сільської ради. Розпорядженням Бориспільської РДА №3803 від 10 червня 2008 року цільове призначення земельної ділянки було змінено з «ведення особистого селянського господарства» на «ведення індивідуального садівництва». 17 червня 2008 року ОСОБА_7 отримав державний акт на право влас-ності на земельну ділянку серії ЯЖ №425684. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 26 січня 2011 року державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №696113 від 21 грудня 2006 року, довіреність №2488 від 21 грудня 2006 року, договір купів-лі-продажу земельної ділянки від 26 грудня 2006 року, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №097646 від 16 березня 2007 року, договір купівлі-продажу від 31 серпня 2007 року, розпорядження Бориспільської РДА №3803 від 10 червня 2008 року та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №425684 від 17 червня 2008 року були визнані недійсними. У такий спосіб право власності ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 2,3660 га з кадастровим номером :03:001:0059 з цільовим приз-наченням для ведення індивідуального садівництва, розташовану на території Вишеньків-ської сільської ради, було припинено. Однак під час розгляду цивільної справи ця земельна ділянка була поділена на 19 земельних ділянок. Однією з цих земельних ділянок була земель-на ділянка площею 0,1002 га з кадастровим номером :03:001:0153 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, розташована на території Вишень-ківської сільської ради. 19 вересня 2008 року ОСОБА_7 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №679726. У такий спосіб він набув право влас-ності на земельну ділянку площею 0,1002 га з кадастровим номером :03:001:0153 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, розташовану на тери-торії Вишеньківської сільської ради. 4 серпня 2011 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 посвідчив довіреність №1731, якою він уповно-важив ОСОБА_9 розпоряджатись цією земельною ділянкою. В той же день ОСОБА_9, діючи від імені та в інтересах ОСОБА_7, уклав з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким ОСОБА_9, діючи від імені та в інтересах ОСОБА_7, відчужив у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1002 га з кадастровим номером :03:001:0153 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, розташовану на території Вишеньківської сільської ради. 29 жовтня 2011 року ОСОБА_3 уклав з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким ОСОБА_3 відчужив у власність відповідача земельну ділянку площею 0,1002 га з кадастровим номером :03:001:0153 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, розташовану на території Вишеньківської сільської ради. Рішенням Апеляцій-ного суду Київської області від 19 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою Ви-щого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2015 року, ОСОБА_1 було відмовлено у визнанні недійсним цього договору купівлі-продажу земельної ділянки. Йому було розяснено про те, що позивач обрав невірний спосіб захисту, він має право предявити лише позов про витребування цієї земельної ділянки. Тому ОСОБА_1 просить суд витребувати від ОСОБА_2 в його власність земельну ділянку площею 0,1002 га з кадастровим номером :03:001:0153 з цільовим при-значенням для ведення індивідуального садівництва, розташовану на території Вишеньків-ської сільської ради.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує позов та просить суд задовольнити його.

ОСОБА_2 не визнає позов та заперечує проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень вона посилається на те, вона є добросовісним набувачем. Крім того, межі спірної земельної ділянки не накладались на межі земельної ділянки позивача. З огляду на ці обставини відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Інші учасники цивільного процесу не зявились у судове засідання. Вони неодноразово завчасно та в установленому законом порядку повідомлялись про час та місце розгляду цивільної справи.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, які містяться в матеріа-лах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких під-став.

Встановлено, що 7 лютого 2005 року ОСОБА_1 був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №223446. У такий спосіб він набув право влас-ності на земельну ділянку площею 2,370 га з кадастровим номером :03:001:0059 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, роз-ташовану на території Вишеньківської сільської ради.

21 грудня 2006 року ОСОБА_1 був виданий ще один державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №696113. У такий спосіб у власність позивача була передана земельна ділянка меншою площею 2,3660 га з цим же кадастровим номером :03:001:0059 з іншим цільовим призначенням для ведення особистого селянсько-го господарства, розташована на території Вишеньківської сільської ради.

В той же день приватний нотаріус Яготинського районного нотаріального округу ОСОБА_4 посвідчив довіреність №2488, на підставі якої ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_5 розпоряджатись земельною ділянкою площею 2,3660 га з кадастровим номе-ром :03:001:0059 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованою на території Вишеньківської сільської ради.

26 грудня 2006 року ОСОБА_5, діючи від імені та в інтересах позивача, уклав з ОСОБА_6 договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким ОСОБА_5, діючи від імені та в інтересах позивача, відчужив у власність ОСОБА_6 земельну ділянку пло-щею 2,3660 га з кадастровим номером :03:001:0059 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Вишеньківської сільської ради.

16 березня 2007 року на підставі цього договору ОСОБА_6 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №097646.

31 серпня 2007 року ОСОБА_6 уклав з ОСОБА_7 договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким ОСОБА_6 відчужив у власність ОСОБА_7 земельну ділянку площею 2,3660 га з кадастровим номером :03:001:0059 з цільовим при-значенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Ви-шеньківської сільської ради.

Розпорядженням Бориспільської РДА №3803 від 10 червня 2008 року цільове при-значення земельної ділянки було змінено з «ведення особистого селянського господарства» на «ведення індивідуального садівництва».

17 червня 2008 року ОСОБА_7 отримав державний акт на право власності на земе-льну ділянку серії ЯЖ №425684.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 26 січня 2011 року державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №696113 від 21 грудня 2006 року, до-віреність №2488 від 21 грудня 2006 року, договір купівлі-продажу земельної ділянки від 26 грудня 2006 року, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №097646 від 16 березня 2007 року, договір купівлі-продажу від 31 серпня 2007 року, розпорядження Бориспільської РДА №3803 від 10 червня 2008 року та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №425684 від 17 червня 2008 року були визнані недійсними.

У такий спосіб право власності ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 2,3660 га з кадастровим номером :03:001:0059 з цільовим призначенням для ведення індиві-дуального садівництва, розташовану на території Вишеньківської сільської ради, було при-пинено.

Однак ця земельна ділянка була поділена на 19 земельних ділянок. Однією з цих земельних ділянок була земельна ділянка площею 0,1002 га з кадастровим номером 3220 881300:03:001:0153 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, роз-ташована на території Вишеньківської сільської ради.

19 вересня 2008 року ОСОБА_7 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №679726. У такий спосіб він набув право власності на земельну ділянку площею 0,1002 га з кадастровим номером :03:001:0153 з цільовим при-значенням для ведення індивідуального садівництва, розташовану на території Вишеньків-ської сільської ради.

4 серпня 2011 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 посвідчив довіреність №1731, якою він уповноважив ОСОБА_9 розпоряджа-тись цією земельною ділянкою.

В той же день ОСОБА_9, діючи від імені та в інтересах ОСОБА_7, уклав з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким ОСОБА_9, діючи від імені та в інтересах ОСОБА_7, відчужив у власність ОСОБА_3 земельну ділянку пло-щею 0,1002 га з кадастровим номером :03:001:0153 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, розташовану на території Вишеньківської сільської ради.

29 жовтня 2011 року ОСОБА_3 уклав з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу земель-ної ділянки, за яким ОСОБА_3 відчужив у власність відповідача земельну ділянку площею 0,1002 га з кадастровим номером :03:001:0153 з цільовим призначенням для ве-дення індивідуального садівництва, розташовану на території Вишеньківської сільської ради.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 4 квітня 2014 року договори купів-лі-продажу земельної ділянки від 4 серпня 2011 року та від 29 жовтня 2011 року були визнані недійсними.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в абз.2, 3 постанови №9 від 6 листо-пада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів не-дійсними», не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому випадку майно може бути витребувано шляхом подання віндикаційного позову, зо-крема від добросовісного набувача з підстав, передбачених ч.1 ст.388 ЦК України.

З огляду на це рішенням Апеляційного суду Київської області від 19 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивіль-них і кримінальних справ від 27 травня 2015 року, рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 4 серпня 2011 року за-лишено без змін. Однак рішення Бориспільського міськрайонного суду від 4 квітня 2014 року в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29 жовт-ня 2011 року було скасовано. ОСОБА_1 було розяснено про те, що позивач обрав не-вірний спосіб захисту, та він має право предявити позов про витребування спірної земельної ділянки.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором прид-бане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника не з його волі іншим шляхом.

Встановлено, що ОСОБА_2 придбала земельну ділянку за відплатним договором. Вона не знала та не могла знати про те, що ОСОБА_3 не мав право відчужувати земельну ділянку. Ці обставини свідчать про те, що відповідач є добросовісним набувачем.

Однак зі змісту рішення Бориспільського міськрайонного суду від 4 квітня 2014 року, рішення Апеляційного суду Київської області від 19 листопада 2014 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2015 року вбачається, що земельна ділянка площею 0,1002 га з кадастровим номером 3220881 300:03:001:0153 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, роз-ташована на території Вишеньківської сільської ради, утворилась з земельної ділянки пло-щею 2,3660 га з кадастровим номером :03:001:0059 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, розташованої на території Вишеньківської сільської ради. Іншим рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 26 січня 2011 року встанов-лено, що межі земельної ділянки площею 2,3660 га з кадастровим номером НОМЕР_1: 03:001:0059 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, розташо-ваної на території Вишеньківської сільської ради, накладаються на межі земельної ділянки площею 2,370 га з кадастровим номером :03:001:0059 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Вишеньківської сільської ради. На підставі ч.3 ст.61 ЦПК України ці обставини не під-лягають доказуванню. Вони свідчать про те, що межі земельної ділянки площею 0,1002 га з кадастровим номером :03:001:0153 з цільовим призначенням для ведення індиві-дуального садівництва, розташованої на території Вишеньківської сільської ради, наклада-ються на межі земельної ділянки площею 2,370 га з кадастровим номером :03:001: 0059 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Вишеньківської сільської ради.

Зі змісту рішення Бориспільського міськрайонного суду від 26 січня 2011 року вбача-ється, що земельна ділянка площею 2,3660 га з кадастровим номером :03:001: 0059 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, розташована на території Вишеньківської сільської ради, вибула з володіння позивача не з його волі. На під-ставі ч.3 ст.61 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню. Вона свідчить про те, що земельна ділянка площею 0,1002 га з кадастровим номером :03:001:0153 з цільо-вим призначенням для ведення індивідуального садівництва, розташована на території Вишеньківської сільської ради, також вибула з володіння ОСОБА_1 не з його волі.

З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення порушеного права належить ви-требувати від ОСОБА_2 у власність позивача земельну ділянку площею 0,1002 га з када-стровим номером :03:001:0153 з цільовим призначенням для ведення індивіду-ального садівництва, розташовану на території Вишеньківської сільської ради.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод як джерело права.

Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожній фізичній або юридичній особі забезпечується право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства.

Як розяснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні «ОСОБА_3 проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і осново-положних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обовязкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії). Необґрунтована затримка у виконанні обовязко-вого для виконання судового рішення становить порушення Конвенції (рішення у справі «Бурдов проти Росії»).

Встановлено, що ОСОБА_1 захищає право власності на земельну ділянку протя-гом 8 років поспіль. З цією метою рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 26 січ-ня 2011 року предявлений ним позов був задоволений. Однак станом на сьогодні рішення суду залишається невиконаним, а право позивача не відновленим. Витребування земельної ділянки від ОСОБА_2 сприятиме відновленню законності та виконанню рішення суду. Це становить суспільний інтерес, який виправдовує втручання у право відповідача на землю.

Суд вважає, що ці обставини є додатковою, але не менш важливою підставою для задо-волення позову.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві про-порційно до розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 392 гривень 50 копі-йок. Ця обставина підтверджується квитанцією. Предявлений нею позов задоволений в пов-ному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 392 гривень 50 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ч.1-ч.3 ст.209, ст.ст.213-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті осо-би, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, Бориспільська районна державна адміністрація, управління Держгеокадастру у Бориспіль-ському районі, про витребування земельної ділянки задовольнити.

Витребувати від ОСОБА_2 у власність ОСОБА_11 земельну ділянку площею 0,1002 га з кадастровим номером :03:001:0153 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, розташовану на території Вишеньківської сільської ради.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Сергійо-вича витрати на оплату судового збору в розмірі 392 гривень 50 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд: сторонами протягом 10 днів з дня його оголошення, іншими учасниками цивільного процесу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_12