Справа № 494/852/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2016 р.

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

при секретарі Шевчук М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, у місті Одесі, цивільну справу за позовомпублічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі за текстом «Банк»), яке є правонаступником АКБ СР «Укрсоцбанк»звернулося до суду з позовними вимогами в яких просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку суму боргу за кредитним договором №2008/35-19/003 від 30.01.2008р., у розмірі 44759,42 доларів США, з яких 41 828,89 доларів США заборгованість за кредитом, 1880,66 доларів США заборгованість за відсотками, 131,74 доларів США пеню за несвоєчасне повернення кредиту, 918,13 доларів США - пеню за несвоєчасне повернення відсотків.

Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_1 не виконала прийняті на себе зобовязання по кредитному договору, внаслідок чого у неї виникла перед Банком заборгованість у розмірі зазначеному вище. Оскільки ОСОБА_2, як поручитель,за договором поруки не виконав прийняті на себе зобовязання, позивач просить стягнути заборгованість по кредиту з відповідачів в солідарному порядку. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

В судовому засіданні представник позивача предявлені позовні вимоги підтримав, просить задовольнити.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3, ОСОБА_2 в судовому засіданні предявлені позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволені посилаючись на їх безпідставність та недоведеність.

Суд, заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до умов кредитного договору №2008/35-19/003 від ОСОБА_4 отримала від АКБ СР «Укрсоцбанк» кредитні грошові кошти в розмірі46 700 доларів США, строком користування до 29.01.2028р. Отримавши грошові кошти на фінансування інвестування житла, однокімнатної квартири АДРЕСА_1, ОСОБА_1 в свою чергу прийняла на себе зобовязання повернути кредит у повному обсязі та сплатити за його користування 12,25% річних (п.1.1 договору).Факт отримання грошових коштів та зарахуванням їх до ТОВ «Альянс-Трейд» підтверджується представленими квитанціями №№01-04 та платіжним дорученням №01 від 30.01.2008р. (а.с.111-114).

Кредитним договором (п.1.1.1.) було встановлено, що починаючи з місяця, що слідує за місцем надання Кредиту позивальник 30 числа кожного місяця рівними частками сплачує кредитору суму грошових коштів , яка включає заборгованість за кредитом і проценти за користування кредитом, у розмірі 528,15 доларів США, - ануїтетними платежами, з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом до 29.01.2028р.

Згідно п.3.2.3 кредитного договору Банк має право вимагати дострокового повного повернення Кредиту, сплати процентів, штрафних санкційвнаслідок невиконання або неналежного виконання Позичальником умов цього Договору, в тому числі і у разі неповернення позивальником кредитору в строк, обумовлений п. 1.1. цього договору, або неналежного виконання умов договору.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1, починаючи з 01.08.2014р. припинила виконувати умови кредитного договору по поверненню кредитних грошових коштів, внаслідок чого Банком, станом на 10.06.2015р. була нарахована заборгованість за договором кредитування, у розмірі заборгованість по тілу кредиту - 41 828,89доларів США, заборгованості по відсоткам в розмірі 1880,66 доларів США, заборгованості по пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 131,74 доларів США та заборгованості по пені в розмірі 918,13 доларів США.

Банком, 13.05.2015р. на імя відповідачів була направлена вимога про повернення заборгованості по кредиту, розмір якої станом на 13.05.2015р. складав 46 461,66 доларів США, при цьому розмір процентів який вимагав повернути Банк, складав 4632,77 доларів США, тобто виходячи з 13,25% річних.

Згідно договору поруки № 06-09/121від 29.01.2008р. ОСОБА_2 прийняв на себе зобовязання відповідати перед Банком за належне виконання зобовязань прийнятих ОСОБА_1 по кредитному договору №2008/35-19/002 від 30.01.2008р. Зазначеним договором була встановлена солідарна відповідальність боржника і поручителя перед кредитором.

Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Додатковою угодою №1 від 16.10.2008р., укладеною між Банком та ОСОБА_1, в кредитний договір №2008/35-19/003 від 30.01.2008р., в п.1.1. були внесені зміни в частині збільшення процентів за користування кредитом до 13,25% річних. В п.1.2. була змінена сума щомісячних платежів (ануїтетні платежі) в бік збільшення до 561,27 доларів США. Тобто, даною додатковою угодою був збільшений обсяг відповідальності кредитора перед Банком. Проте, матеріли справи не містять даних про отримання такої згоди на збільшення обсягу відповідальності від поручителя ОСОБА_2, що вказує на те, що в силу ч.1 ст. 559 ЦК України, договір поруки слід вважати припиненим. Відтак, предявлені позовні вимоги до поручителя є безпідставні та задоволенню не підлягають. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити те що договір поруки був укладений на один день раніше (29.01.2008р.) ніж виникло основне зобовязання (30.01.2008р.), що суперечить ч.1 ст. 553 ЦК України, яка визначає можливість забезпечення виконання зобовязання лише при наявності виниклого зобовязання. Більш того, представлений договір поруки № 06-09/121 від 29.01.2008р., забезпечував виконання кредитного договору №2008/35-19/002 від 30.01.2008р. , який суду з боку позивача представлений не був.

Посилання представника позивача про те, що Банком було проведено перерахунок заборгованості по процентам з 13,25% на 12,25% річних, суд до уваги не приймає, так як такий перерахунок був проведений з власної ініціативи Банку та сам по собі не змінює збільшеного обсягу відповідальності позивальника, а як наслідок поручителя, який не давав на це своєї згоди.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.525 ЦПК України, одностороння відмова від виконання договірного зобовязання не допускається.

Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведений факт односторонньої відмови ОСОБА_1 від кредитного договірного зобовязання, що є підставою для задоволення предявлених позовних вимог. Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості по пені слід стягувати в національній валюті, а не в доларах США, з наступних підстав.

Статтею 192 ЦК України визначено, що законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова однини ця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.533 ЦК України, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Такий порядок визначено Декретом КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993р. №15-93, дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами між резидентами на території України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» платник грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної ставки НБУ, що діяло у період, за який сплачується пеня (ст.3 того ж Закону).

Таким чином, максимальний розмір пені пов'язаний із розміром облікової ставки НБУ. Отже, чинне законодавство не передбачає встановлення НБУ облікової ставки для іноземної валюти, відтак пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України гривні. На підставі викладеного, з ОСОБА_1 слід стягнуту нараховану Банком пеню в національній валюті, тобто гривні. Інша сума боргу за тілом кредиту та процентам підлягає стягненню в доларах США.

Суд вважає безпідставними заперечення представника ОСОБА_1 ОСОБА_3, так як вони не спростовують виниклий у відповідача обовязок по поверненню кредитних грошових коштів.

Відповідно до ст.88 ЦПК України зТомашевської Н.Б. на користь позивача слід стягнути судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 3654,00 гривень.

Керуючись ст.ст.10,11,57,64,88,174,209,212-215,217,218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позов публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 Борисівни (ІПН-)на користьпублічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договоромв розмірі41 828,89 доларів США, заборгованість за відсотками в розмірі 1880,66 доларів США, пеню за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 2788,77 гривень, пеню за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 19 436,16 гривень,судові витрати в розмірі 3654,00 гривень.

Стягнення заборгованості зазначеної в доларах США проводити в гривневому еквіваленті по відношенню до долара США за курсом Національного Банку України на день проведення оплати по поверненню боргу.

В частині стягнення заборгованості за кредитним договором зТомашевського ОСОБА_5 відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя