Справа № 191/6/16-ц
Провадження № 2/191/423/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гречко Ю.В.

при секретарі Якимчук Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 12 березня 2007 року між ним та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, на підставі якого ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 24000,00 доларів США на термін до 12 березня 2012 року та зобовязався в обумовлений строк своєчасно повернути суму кредиту та відсотки за користування кредитом. В порушення умов кредитного договору кредит своєчасно не сплачувався, у звязку з чим станом на 20 листопада 2015 ьроку виникла заборгованість за кредитом в розмірі 8331,42 доларів США, заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 4722,22 доларів США, пеня за несвоєчасність віиконання зобовязання за кредитним договором в розмірі 7631,36 доларів США, а також штрафні санкції у вигляді штрафу (фіксована частина) в розмірі 10,49 доларів США та штрафу (процентна складова) в розмірі 524,38 доларів США. Отже, загальна сума заборгованості складає 11022,44 доларів США, що за курсом 23,83 згідно службового розпорядження НБУ від 20 листопада 2015 року складає 262664,73 грн. З метою забезпечення належного виконання умов зазначеного кредитного договору 12 березня 2007 року був укладений договір поруки між позивачем та ОСОБА_1, згідно якого остання зобовязалася відповідати перед кредитором за виконання обовязків за кредитним договором у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату відсотків, винагород, штрафів, пені тощо. Позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вищезазначену заборгованість за кредитним договором, включаючи відсотки та штрафні санкції.

Ухвалою суду від 25 липня 2016 року провадження у цивільній справі в чсатині позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 було закрите у звязку зі смертю останнього та відсутності у нього на праві власності майна та спадкоємців.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та зазначив, що заборгованість за кредитним договором відповідачем не оспорюється, однак на даний час дія договору поруки припинена, просив застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не зявилася, доручивши представництво її інтересів в суді представнику.

Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті наступні докази: копія кредитного договору, укладеного 12 березня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2; копія договору поруки, укладеного 12 березня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1; розрахунок заборгованості за кредитним договором; копія паспорту відповідача; копії правовстановлюючих документів позивача; платіжне доручення про сплату судового збору, інші докази.

Таким чином, суд, заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора забовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Копією кредитного договору від 12 березня 2007 року підтверджується факт перебування позивача та ОСОБА_2 до дня смерті останнього у договірних правовідносинах, а також факт отримання ОСОБА_2 кредиту на суму 24000,00 доларів США.

Згідно копії договору поруки, 12 березня 2007 року був укладений договір поруки між позивачем та ОСОБА_1, згідно якого остання зобовязалася відповідати перед кредитором за виконання обовязків за кредитним договором, укладеним ОСОБА_2, у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату відсотків, винагород, штрафів, пені тощо.

З розрахунку заборгованості вбачається факт невиконання боржником за час життя умов кредитного договору та наявність заборгованості за кредитом, відсоткам, пені, штрафів у загальному розмірі 262664,73 грн.

Отже, факт невиконання боржником умов кредитного договору доведений і розмір заборгованості за кредитним договором встановлений. Представник відповідача факту наявності заборгованості за кредитним договором не оспорював, у звязку з чим даний факт є встановленим згідно ч.1 ст.61 ЦПК України.

В той же час у п.10 Договору поруки, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1, зазначено, що даний договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання зобовязань за Кредитним договором.

У відповідності до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Згідно ч.1 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом із тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець повязує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобовязань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Аналогічна правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду України №6-32цс14 від 10.09.2014 року.

У даній справі судом встановлено, що договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки пунктом 10 договору встановлено, що він діє до повного виконання зобовязань за кредитним договором.

У п.1.3 Кредитного договору визначений термін повернення кредиту та відсотків не пізніше 12 березня 2012 року.

Отже, строк виконання основного зобовязання сторонами був визначений 12 березня 2012 року, тому з 13 березня 2012 року починає обчислюватися шестимісячний строк, протягом якого кредитор повинен предявити відповідні вимоги до поручителя, який закінчується 12 вересня 2012 року, інакше договір поруки буде припиненим.

Повідомлення про наявність заборгованості за кредитним договором позивач надіслав поручителю у листопаді 2015 року, а до суду звернувся у січні 2016 року, тобто в період часу, коли дія договору поруки була припинена і поручитель на даний час не є зобовязаною за цим договором, а наявність судового рішення від 12 жовтня 2011 року про стягнення з відповідача заборгованості за договором поруки на той період часу не змінює строку дії договору поруки, оскільки воно було ухвалене ще до закінчення строку дії кредитного договору.

Таким чином, суд не вважає наявність фактів, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, встановленою.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати по справі в розмірі 3939,97 грн. стягненню з відповідача не підлягають у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.251, 526, 553, 559, 625 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 209, 212 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання після розгляду справи апеляційним судом у разі, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_3