Справа № 755/2618/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( заочне рішення )

"11" липня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києві, цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист виключних авторських прав,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на його користь суму компенсації в розмірі 20 мінімальних заробітних плат - 27 560,00 гривень; стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на його користь судові витрати.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27 січня 2016 року ним було зафіксовано та встановлено, що в магазині АДРЕСА_1, в якому господарську діяльність здійснює фізична особа - підприємець ОСОБА_2, зафіксовано факт публічного показу та розповсюдження (реалізації, продажу) наступного товару: Магніт з нанесеним малюнком "ІНФОРМАЦІЯ_1", в якому відтворено перероблений твір образотворчого мистецтва, авторські права на який належить йому. Реалізація вказаного Товару підтверджується такими документами: Товарний чек №22103 від 27 січня 2016 року та квитанція з банківського терміналу №2467 від 27 січня 2016 року. У 2011 році фізична особа ОСОБА_3 на його замовлення своєю творчого працею створила твір. У творі зображено хлопчину, одягненого в національний одяг та з прапором України у руках. Дана обставина підтверджується Авторським договором замовлення на створення Твору від 05 липня 2011 року, укладеним між ним та Автором, та Актом прийому-передачі роботи до Авторського договору замовлення від 05 серпня 2011 року. Відповідно до п. 2.1. Договору Автор зобов'язується створити і передати Замовнику твір образотворчого мистецтва - ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно п. 22 Договору Автор зобов'язується разом з матеріальним носієм Твору передати (відчужити) Замовнику, у відповідності з умовами даного Договору і керуючись положеннями ст.ст. 440, 441 Цивільного кодексу України та ст.ст. 15, 31 Закону України «Про авторське право і суміжні права», майнові права на Твір, а саме: право на використання Твору; виключне право дозволяти використання Твору; право перешкоджати неправомірному використанню Твору, в тому числі забороняти таке використання. Факт створення Твору на, відповідно, набуття авторських прав на нього Позивачем підтверджується цим Договором та Актом прийому-передачі роботи до Авторського договору замовлення від 05 серпня 2011 року. Так, відповідно до п. 1.3. акту Автор у відповідності п. 2.2 Договору передає Замовнику майнові права на Твір, а саме: . - право на використання Твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання. Таким чином, він на підставі договору та акту набув виключних майнових прав на твір. Відповідач в свою чергу порушив його права, шляхом публічного показу і розповсюдження без його дозволу контрафактних примірників переробленого твору, а саме демонстрував і реалізовував в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_3» магніт з малюнком, в структурі якого без його дозволу відтворено перероблений твір, авторські права на який, належать йому, згідно п.п. а, б ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про авторське право і суміжні права». Таким чином, в діях Відповідача вбачаються такі порушення його авторських прав у розумінні Закону України «Про авторське право і суміжні права»: публічний показ примірника переробленого твору у складі Товару в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_3", розповсюдження Товару, в якому без його дозволу втілено перероблений Твір, авторське право на який належать йому. Враховуючи вищевикладене, він вважає, що суми компенсації по 10 мінімальних заробітних плат за кожне окреме порушення авторських прав буде достатньо для поновлення його майнових авторських прав, що в грошовому еквіваленті складає: 2 (кількість способів (фактів) порушення його прав з боку відповідача на перероблений Твір: публічний показ, розповсюдження) * 10 (мінімальних заробітних плат) х 1 378,00 (одна мінімальна заробітна плата) = 27 560,00 гривень. Тобто він вважає за необхідне стягнути з відповідача суму компенсації в розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що в грошовому еквіваленті становить - 27 560,00 гривень.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без його участі та його представника, проти заочного розгляду справи не заперечують.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відповідно до вимог ст. ст.74, 75, 76 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила.

Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, відповідача та за згодою позивача ухвалити заочне рішення.

У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 серпня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено авторський договір замовлення, за яким автор ОСОБА_3 зобов'язувалася створити і передати замовнику ОСОБА_1 твір образотворчого мистецтва - ІНФОРМАЦІЯ_2, в строк до 05 вересня 2011 року (а.с.11-13).

За актом прийому-передачі роботи до авторського договору замовлення від 05 серпня 2011 року, у відповідності з авторським договором замовлення від 05 серпня 2011 року автор ОСОБА_3 створила і передала замовнику ОСОБА_1 твір образотворчого мистецтва: значок, на якому зображено хлопчика, одягненого в національний одяг з прапором України у руках (а.с.14-15).

Статтею 54 Конституції України громадянам гарантується свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, захист інтелектуальної власності, їхніх авторських прав, моральних і матеріальних інтересів, що виникають у зв'язку з різними видами інтелектуальної діяльності.

Кожний громадянин має право на результати своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може використовувати або поширювати їх без його згоди, за винятками, встановленими законом.

Відповідно до ст. 418 ЦК України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом.

Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об'єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним.

Згідно ст.ст. 435, 437, 438 ЦК України первинним суб'єктом авторського права є автор твору. Авторське право виникає з моменту створення твору. Автору твору належать особисті немайнові права, встановлені статтею 423 цього Кодексу та інші права, серед яких є право на недоторканість твору.

Згідно ст. 7 Закону України «Про авторське право та суміжні права» суб'єктами авторського права є автори творів, зазначених у частині першій статті 8 цього Закону, їх спадкоємці та особи, яким автори чи їх спадкоємці передали свої авторські майнові права.

Таким чином, з викладеного вбачається, що автором твору - портрету (мальованого зображення замовника) є ОСОБА_3, яка за замовленням позивача - ОСОБА_1 створила твір образотворчого мистецтва, в якому зображено хлопчину, одягненого в національний одяг з прапором України у руках.

Згідно п. п. 2.2 п. 2 авторського договору замовлення, автор зобов'язується разом з матеріальним носієм твору передати (відчужити) замовнику, у відповідності з умовами даного Договору і керуючись положеннями ст.ст. 440, 441 Цивільного кодексу України та ст.ст. 15, 31 Закону України «Про авторське право і суміжні права», майнові права на твір, а саме: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання.

Відповідно до п. 1.3. Акту прийому-передачі роботи до авторського договору замовлення від 05 серпня 2011 року, автор ОСОБА_3 у відповідності п. 2.2 Договору передає замовнику ОСОБА_1 майнові права на твір, а саме: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання.

Згідно ч. 1 ст. 31 Закону України «Про авторське право і суміжні права», автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

Таким чином, з викладеного вбачається, що позивач на підставі зазначеного договору та акту набув виключних майнових прав на твір.

Відповідно до п. а) частини першої ст. 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21-25, 42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про авторське право і суміжні права», захист особистих немайнових і майнових прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав здійснюється в порядку, встановленому адміністративним, цивільним і кримінальним законодавством.

При порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених ст. 50 цього Закону суб'єкти авторського права та суміжних прав, відповідно до ст. 52 Закону, мають право звертатися до суду з позовом про припинення дій, що порушують авторське право та (або) суміжні права, про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, про виплату компенсацій, вимагати публікації в засобах масової інформації даних про допущені порушення авторського права і (або) суміжних прав та судові рішення щодо цих порушень.

Як роз'яснено у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» від 04.06.2010 року № 5, суду слід виходити з того, що майнова відповідальність за порушення авторського права і (або) суміжних прав настає за наявності певних, установлених законом, умов: факту протиправної поведінки особи (наприклад, вчинення дій, передбачених статтями 50 та 52 Закону; шкоди, завданої суб'єкту авторського права і (або) суміжних прав; причинно-наслідкового зв'язку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи, яка завдала шкоди.

Позивач повинен довести факт наявності в нього авторського права і (або) суміжних прав, факт порушення його прав відповідачем або загрозу такому порушенню, розмір шкоди (за винятком вимоги виплати компенсації), якщо вона завдана, та причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою і діями відповідача.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права», виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти: відтворення творів; публічний показ.

Згідно п. б) ч. 1 ст. 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права», піратство у сфері авторського права і (або) суміжних прав - опублікування, відтворення, ввезення на митну територію України, вивезення з митної території України і розповсюдження контрафактних примірників творів (у тому числі комп'ютерних програм і баз даних), фонограм, відеограм і програм організацій мовлення.

Відповідно до ст. 441 Цивільного кодексу України, використанням твору є його: опублікування (випуск у світ); відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі; переклад; переробка, адаптація, аранжування та інші подібні зміни; включення складовою частиною до збірників, баз даних, антологій, енциклопедій тощо; публічне виконання; продаж, передання в найм (оренду) тощо; імпорт його примірників, примірників його перекладів, переробок тощо.

Статтею 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» визначено, що відтворення - це виготовлення одного або більше примірників твору, відеограми, фонограми в будь-якій матеріальній формі, а також їх запис для тимчасового чи постійного зберігання в електронній (у тому числі цифровій), оптичній або іншій формі, яку може зчитувати комп'ютер; публічний показ - будь-яка демонстрація оригіналу або примірника твору, виконання, фонограми, відеограми, передачі організації мовлення за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав безпосередньо або на екрані за допомогою плівки, слайда, телевізійного кадру тощо (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) або за допомогою інших пристроїв чи процесів у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї чи близьких знайомих цієї сім'ї особи, яка здійснює показ, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час (публічний показ аудіовізуального твору чи відеограми означає також демонстрацію окремих кадрів аудіовізуального твору чи відеограми без дотримання їх послідовності); контрафактний примірник твору, фонограми, відеограми - примірник твору, відтворений, розповсюджуваний з порушенням авторського права і (або) суміжних прав.

Згідно п. 43 Постанови Пленуму ВС України «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав», під контрафактними примірниками твору, розуміються примірники об'єктів авторського права і (або) суміжних прав, які виготовлені, відтворені, розповсюджені з порушенням авторського права (особистих немайнових і (або) майнових).

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, в підтвердження відтворення/розповсюдження відповідачем примірнику твору з порушенням авторського права і (або) суміжних прав, належних позивачеві, слугує значок із зображенням твору, який відповідач реалізовував в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_3», що підтверджується відеозаписом, що міститься на СД - носії, який містить запис щодо придбання товару із зображенням твору, а також товарний чек № 22103 від 27 січня 2016 року, що підтверджує придбання магніту еластичний «Прапор» в кількості 1 шт. вартістю 14,50 гривень 27 січня 2016 року о 17:03:31 (а.с.8-10).

Відповідно до п. г) ч. 1 ст. 52 Закону України «Про авторське права і суміжні права», суд має право постановити рішення про виплату компенсації в розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат.

З огляду на вищевикладене, враховуючи розмір мінімальної заробітної плати, на час звернення до суду - 1 378, 00 гривень, розмір компенсації, який належить стягнути з відповідача на користь позивача, становить 27 560 гривень.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист виключних авторських прав.

В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 551 гривні 20 копійок.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 54 Конституції України, ст.ст. 418, 435, 437, 438, 441 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 7, 15, 31, 50, 51 Закону України «Про авторське права і суміжні права», ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 208-209, 212-215, 218, 222, 223, 224-228, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист виключних авторських прав - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму компенсації в розмірі 27 560 гривень 00 копійок та судовий збір у розмірі 551 гривні 20 копійок, а всього 28 111 (двадцять вісім тисяч сто одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: