Справа № 226/707/12
УХВАЛА

02 серпня 2016 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд Вінницької області в

складі головуючого судді Карнауха А.П.,

при секретарі Грабовській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою першого заступника керівника Немирівської місцевої прокуратури на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В :

Перший заступник керівника Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_1 11.04.2016 року звернувся до Тульчинського районного суду зі скаргою на дії державного виконавця, мотивуючи її наступним.

Рішенням Тульчинського районного суду від 26.03.2012 року задоволено позов прокурора Тульчинського району в інтересах держави в особі управління праці та соціального захисту населення Тульчинської РДА про стягнення з ОСОБА_2 5780 грн.40 коп. Рішення набрало законної сили.

На виконання рішення було видано виконавчий лист, який 03.04.2015 року повторно пред»явлено до відділу ДВС Тульчинського РУЮ. Державним виконавцем ВДВС Тульчинського РУЮ ОСОБА_3 10.04.2015 року відкрито виконавче провадження за № 47194976. 19.06.2015 року цим же державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу в зв»язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звертнуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження « заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Вважає вказану постанову незаконною, оскільки державним виконавцем всупереч вимогам ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» майновий стан боржника перевірено не в повнеому обсязі. Так, не витребувано інформацію з Тульчинського районного центру зайнятості про отримання боржником допомоги по безробіттю, Тульчинського МБТІ про право власності на нерухоме майно, зареєстроване до 2012 року, державної ноатріальної контори про прийняття спадщини, органів місцуевого мсамоврядування щодо виділення земельних ділянок, Національної комісії з цінних паперів та фінансового ринку щодо наявності у боржника цінних паперів, органів РАЦСу щодо шлюбно-сімейних зв»язків боржника.

17.03.2016 року дії державного виконавця оскаржені начальнику відділу ДВС Тульчинського РУЮ. Постановою начальника відділу ДВС Тульчинського РУЮ від 29.03.2016 року у задоволенні скарги відмовлено в зв»язку з пропуском строку на соскарження постаонви про закриття провадження.

Вважає постанову начальника ВДВС про відмову у задоволленні скарги незаконною, оскільки при зверненні зі скаргою на дії державного виконавця не був пропущений строк. Державним виконавцем прокурору не направлялась постанова про повернення виконавчого документа. Про неї стало відомо лише 12.03.2015 року під час ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження.

Просить суд постанову начальника відділу ДВС Тульчинського РУЮ від 28.03.2016 року про відмову у задоволенні скарги прокурора у виконавчому провадженні №47194976 визнати протиправною та скасувати. Постанову державного виконавця відділу ДВС Тульчинського РУЮ ОСОБА_3 від19.06.2015 про повернення виконавчого документа визнати протиправною та скасувати. Зобов»язати державонго виконавця ВДВС Тульчинського РУЮ вжити ззаходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» щодо реального виконання рішення Тульчинського районного суду від 15.05.2012 року.

В судовому засіданні прокурори Гаврилюк В.В. та Зайцев Д.В. скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Представник стягувача управління соціального захисту населення Тульчинської РДА, ОСОБА_4 скаргу підтримав та просив задовольнити. Пояснив суду, що державний виконавець не повно перевірив майновий стан боржника. Реєстр нерухомого майна був введений пізніше. Вони вимагають перевірити наявність майна до 2012 року, коли ще не було реєстру. Державний виконавець також не зробив запити у всі відділення банків, розташованих у м.Тульчині. Виконавчий лист подавався до ДВС двічі в 2012 році та в 2015 році. Постанову про повернення виконавчого документа вони отримали 22.07.2015 року. Чи оскаржували вони її не знає.

Начальник Тульчинського районного відділу ДВС ГТУ юстиції у Вінницькій області ОСОБА_5 проти задоволення скарги заперечував. Надав суду письмові заперечення, в яких вказує, що прокурор не був учасником виконавчого провадження, заяви про вступ до нього не надавав, тому не може здійснювати представництво у ньому.

Державний виконавець ВДВС Тульчинського РУЮ ОСОБА_3 протии задоволення скарги заперечував. Пояснив, що при виконанні рішення суду він зробив все можливе для пошуку мацйна боржника, на яке можна накласти арешт. Він виїжджав додому. Але в хату його не пустили,Був лише на подвір»ї. В акті про відсутність майна боржника поняті не вказані, але вони були. Просто відмовились підписувати акт.Закон дозволяв складати акт без участі понятих.

Із наданих суду письмових дорказів вбачається наступне.

Постановою заступника начальника Тульчинського РУЮ начальника ВДВС ОСОБА_5 від 28.03.2016 року відмовлено в задоволенні скарги Немирівської місцевої прокуратури на бездіяльність державного виконавця з примусового віиконання виконавчого листа №226/708/12 про стягнення з ОСОБА_3 на користь управління соціального захисту населення Тульчинської РДА 5780 грн.40 коп. Постанова мотивована тим, що 19.06.2015 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві, копія якої останньому вручена. Постанова не оскаржувалась. Прокурор не був учасником виконавчого провадження, не подавав заяви про представництво у виконавчому провадженні. За відсутності такої заяви він не може здійснювати представництво у виконавчому провадженні.

Постановою державного виконавця ВДВС Тульчинського РУЮ ОСОБА_3 від 19.06.2015 року повернуто виконавчий документ стягувачу. В постанові вказано про можливість повторного його пред»явлення до виконання до 19.06.2016 року.

Згідно листа в.о.начальника ВДВС Тульчинського РУЮ №228/7 від 19.06.2015 року копія постанови державного виконавця від 19.06.2015 року направлена до управління праці та соціального захисту населення Тульчинської РДА.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані ними письмові докази, оцінюючи їх відповідно до вимог ст.212 ЦПК України суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Прокурором подано скаргу на постанову державного виконавця від 19.06.2015 року, копія якої отримана стягувачем управлінням праці та соціального захисту населення Тульчинського РДА, інтереси якого він представляє, 22.07.2015 року.

Стягувачем управлінням праці та соціального захисту населення Тульчинської РДА, відповідно до ст.385 ЦПК України у десятиденний строк не оскаржувалась до суду.не оскаржувалась вона і начальнику відділу ДВС.

Звернувшись до суду зі скаргою на дії державного виконавця 11.04.2016 року ні стягувачем, ні прокурором не подано клопотання про поновлення пропущенного строку для оскарження постанови.

Відповдіно до ч.3 п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгялду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгялду судами скарг на іршення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової соосби державної виконавчої служби під час виконання судоввих рішень у цивільних справах» такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

Відповідно до ч.4 цього пункту постанови якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Оскільки ні прокурором, ні стягувачем не подано клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови державного виконавця, то скарга в цій частині повинна бути залишена без розгляду та повернута заявникові.

Не підлягає задоволенню також скарга в частині скасування постанови начальника відділу ДВС про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність державного виконавця від 28.03.2016 року.

В судовому засіданні встановлено, що прокурором було подано позов в інтересах стягувача, який судом задоволено. Представляючи інтереси стягувача в суді прокурор не став його представником у виконавчому провадженні. Стягувач самостійно отримував виконавчий лист, звертався до ВДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження, отримував постанову про повернення виконавчого документа, потім повторно подавав виконавчий документ на виконання. Отримавши 22.07.2015 року постанову про повернення виконавчого документа з роз»ясненням про можливість повторного звернення його до виконання до 19.06.2016 року її не оскаржував та не звертався із клопотанням про поновлення пропущеного строку на її оскарження.

Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про виконавче провадження» прокурор бере участь у виконавчому провадженні у випадку здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді та відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документа за його заявою.

Такої заяви прокурором до ВДВС Тульчинського РУЮ не подавалось.

Оскільки прокурор не брав участі у виконавчому провадженні, не подавав заяви про вступ у нього після його завершення, він не може оскаржувати рішення державного виконавця в разі якщо стягувач самостійно не бажає таке рішення оскаржувати.

Не можуть бути взяті до уваги твердження прокурора , що начальником ВДВС незаконно відмовлено у задоволенні його скарги на бездіяльність державного виконавця через пропуск строку на таке оскарження. За змістом постанови начальника ВДВС від 28.03.2016 року з цих мотивів в задоволенні скарги не відмовлялось.

Керуючись ст..387 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Скаргу першого заступника керівника Немирівської місцевої прокуратури на постанову начальника відділу ДВС Тульчинського РУЮ ОСОБА_5 від 28.03.2016 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність державного виконавця залишити без задоволення.

Скаргу першого заступника керівника Немирівської місцевої прокуратури в частині оскарження постанови державного виконавця відділу ДВС Тульчинського РУЮ ОСОБА_3 від 19.06.2015 року про повернення виконавчого джокумента залишити без розгляду та повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалду суду до апеляційного суду Вінницької області може бути подана протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали через Тульчинський районний суд.

Суддя: