Ухвала

іменем україни

07 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Закропивного О.В., ПисаноїТ.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Бака Оксана Іванівна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, зобов'язання повернути квартиру, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, виселення.

На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 06 червня 2014 року між ним та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого остання продала, а він купив за 395 000 грн квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, договір купівлі-продажу був оформлений нотаріально. Вказував, що у відповідності до п. 10 договору купівлі-продажу, продавець ОСОБА_5 зобов'язалася звільнити квартиру до 15 червня 2014 року, але на її прохання він надав свою згоду на проживання в квартирі до 06 січня 2015 року, про що була оформлена розписка. Також позивач зазначив, що до теперішнього часу він не має можливості володіти, користуватися, розпоряджатися належною йому квартирою, оскільки ОСОБА_5 не висиляється із зазначеного житлового приміщення та взагалі не передає йому квартиру.

Враховуючи наведене, просив усунути перешкоди йому у користуванні вказаною квартирою шляхом примусового виселення із зазначеної квартири ОСОБА_5

У травні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4, третя особа - приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Бака О.І., про визнання договору купівлі-продажу недійсним, зобов'язання повернути квартиру.

На обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що 06 червня 2014 року між нею та ОСОБА_4 було укладено вищевказаний договір купівлі-продажу, відповідно до якого вона продала, а ОСОБА_4 купив квартиру. Перед укладанням договору, у приміщенні нотаріальної контори ОСОБА_4 запропонував їй написати розписку про отримання грошових коштів за квартиру, що і було нею зроблено, проте вона не отримувала від ОСОБА_4 грошових коштів за належне їй житло, останній тільки обіцяв розрахуватися, пояснював, що поки він не сплатив грошові кошти, вона може проживати в квартирі. У розписці, яку вона написала під диктовку ОСОБА_4 зазначено, що вона отримала від нього кошти за оціночною вартістю квартири, але, згідно з п. 4 договору купівлі-продажу, така оціночна вартість зазначена 392 852 грн, а в п. 5 договору зазначено, що продаж здійснений за суму 395 000 грн. Тобто в розписці та договорі зазначені різні відомості та не зрозуміло, яку суму вона мала отримати, крім того, вона не отримувала коштів від ОСОБА_4, договір не був спрямований на реальне настання правовідносин.

Враховуючи наведене, просила визнати недійсним спірний договір купівлі-продажу квартири та зобов'язати ОСОБА_4 повернути їй квартиру.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Виселено ОСОБА_5 з житлового приміщення квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, без надання іншого жилого приміщення.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Задовольняючи позов ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, встановивши, що ОСОБА_5 не є власником спірного майна, втратила право користування спірним житловим приміщенням у зв'язку з його відчуженням, вона не зареєстрована в зазначеному житловому приміщенні, дійшов обґрунтованого висновку, що проживаючи в спірному житловому приміщенні без належної правової підстави, ОСОБА_5 порушує права власника квартири щодо володіння та користування зазначеним нерухомим майном. Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог, суди виходили з того, що всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України на підтвердження своїх доводів ОСОБА_5 належних та допустимих доказів не надала.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, отже, судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

О.В.Закропивний

Т.О.Писана