Справа № 635/8395/16-ц
Провадження № 2-о/635/331/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У КРАЇНИ

08 грудня 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді - Караченцева І.В.,

при секретарі - Ус Ю.В.,

лікаря-психіатра - ОСОБА_1,

прокурора - Болотнікова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за заявою головного лікаря КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» ОСОБА_2 про застосування госпіталізації ОСОБА_3 у психіатричний стаціонар без її згоди,

В С Т А Н О В И В :

До Харківського районного суду Харківської області надійшла в порядку окремого провадження заява головного лікаря КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» ОСОБА_2 щодо застосування госпіталізації у психіатричний стаціонар ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка зареєстрована та мешкає за адресою: Харківська область Шевченківський район с. Раївка, вул. Зоряна, 42, до психіатричного закладу без її згоди.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_3 хворіє на психічний розлад у формі помірної розумової відсталості, в наслідок чого не може самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

З 2008 року знаходиться на обліку у лікаря психіатра, лікувалась у 10 відділенні ХОКПЛ № 3. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.12.2008 р. визнана недієздатною.

На теперішній час психологічний стан ОСОБА_3 контакт недостатній, дезорієнтована у місці та часі, словарній запас, запас знань і уявлень малий, критики не має.

В судовому засіданні лікар-психіатр підтримав у повному обсязі заявлені вимоги, зазначивши, що ОСОБА_3 була госпіталізована та оглянута комісією лікарів, відповідно до висновку зазначеної комісії хвора страждає на психічний розлад у формі помірної розумової відсталості, погіршення психічного стану, в наслідок чого не може самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар.

Суд, з'ясувавши думку прокурора, який вважав за доцільне задовольнити заявлені вимоги, вивчивши матеріали справи та оцінивши надані докази, вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу та за рішенням лікаря-психіатра.

Відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Згідно з рішенням Конституційного суду України від 01 червня 2016 року у справі № 1-1/2016, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-ІП з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

Відповідно до частини другої статті 70 Закону України "Про Конституційний Суд України", Конституційний Суд України вказав такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Закон України «Про психіатричну допомогу» виходить із презумпції психічного здоров'я особи і таких принципів надання психіатричної допомоги, як законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями.

Стаття 5 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основних свобод», захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, п."е" цієї статті дозволяє законне затримання психічно хворих як з метою їх ізоляції від суспільства, так і з метою покращення їх стану.

Європейський суд з прав людини вказав на те, які вимоги повинні бути дотримані, щоб затримання особи, як душевнохворої відповідало вимогам ст. 5 Конвенції:

- необхідно довести стан психічного розладу;

- розлад повинен бути таким і такої інтенсивності, щоб було виправданим поміщення особи до лікарні;

- знаходження в лікарні не може продовжуватися при припиненні такого розладу.

Ці ж принципи повинні бути дотримані і при вирішенні питання про госпіталізацію особи в психіатричний заклад в примусовому порядку.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно висновку лікарів - психіатрів від 08 грудня 2016 року, ОСОБА_3 хворіє на важкий розлад в формі у формі помірної розумової відсталості.. Потребує госпіталізації до психіатричного закладу у психіатричний стаціонар, в зв'язку з загостренням психічного захворювання та стану хворої, в наслідок чого не може самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність (а.с. 3).

З наданого суду рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2008 року, вбачається, що ОСОБА_3 визнано недієздатною, її опікуном призначено ОСОБА_4(а.с.6-7).

Встановлені факти свідчать про наявність у ОСОБА_3 психічного захворювання, а також про те, що хвора не може самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність і має потребу в госпіталізації.

У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідним задовольнити заяву Головного лікаря КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 1» ОСОБА_2 та застосувати госпіталізацію у психіатричний стаціонар відносно ОСОБА_3.

На підставі викладеного, керуючись ст. 280-282 ЦПК України, ст.ст. 13, 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву головного лікаря КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» ОСОБА_2 про застосування госпіталізації ОСОБА_3 у психіатричний стаціонар без її згоди задовольнити.

Застосувати у відношенні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка зареєстрована та мешкає за адресою: Харківська область Шевченківський район с. Раївка, вул. Зоряна, 42, госпіталізацію до психіатричного стаціонару Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня №1».

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його проголошення, через Харківський районний суд Харківської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Караченцев