Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/2175/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

26 липня 2016 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Кондра Ю.Ю.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійним договору купівлі-продажу, витребування майна з чужого незаконного володіння, треті особи приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6, виконавчий комітет Київської районної в м. Полтаві ради як орган опіки та піклування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 26 квітня 2016 року звернулася в Київський районний суд міста Полтави з позовом до відповідачів про визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна із чужого незаконного володіння.

В поданій до суду позовній заяві позивач посилалася на те, що квартира АДРЕСА_1 належить їй та брату ОСОБА_6 на праві приватної спільної власності відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації.

В той же час, 28 жовтня 2014 року відповідач ОСОБА_3 передала, а відповідач ОСОБА_4 прийняв у власність зазначену квартиру за договором купівлі-продажу, посвідченим 28 жовтня 2014 року приватним нотаріатом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5

Посилаючись на те, що угода купівлі-продажу була вчинена на підставі підробленого свідоцтва про право власності, вважає договір купівлі-продажу 28 жовтня 2014 року таким, що спрямований на незаконне заволодіння майном, недійсним.

В поданій до суду позовній заяві позивач просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири та витребувати з чужого незаконного володіння квартиру АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини.

Інші особи в судове засідання не зявилися, будучи повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили, клопотань до суду не подавали.

За таких обставин, враховуючи що належним чином повідомлені відповідачі в судове засідання не зявилися, клопотань до суду не подавали, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі осіб, які не зявилися.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з розпорядженням відділу приватизації житла «Полтаванафтогаз» від 13 листопада 1996 року № 301 ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» 13 листопада 1996 року було видано свідоцтво про право власності на житло та передано в спільну сумісну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_2.

Згідно з довідкою ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» від 11 січня 2014 року квартира АДРЕСА_1 станом на 31 грудня 2012 року була зареєстрована в бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на праві приватної спільної сумісної власності.

Відповідачу ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на житло, а саме, на квартиру АДРЕСА_1 відділом приватизації житла не видавалося.

Також судом встановлено, що 28 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5 посвідчено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, відповідно до якого відповідач ОСОБА_3, як продавець продала, а відповідач ОСОБА_4 купив квартиру АДРЕСА_1.

Згідно з п. 1 зазначеного договору купівлі-продажу квартира належить продавцю ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла управління житлового комунального господарства м. Полтави 18 грудня 1995 року.

Разом з тим, Управлінням майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради, як органом приватизації, відповідне рішення не приймалося, свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 на імя ОСОБА_3 не оформлялося.

Станом на час вирішення даної справи судом, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на спірну квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за відповідачем ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 28 жовтня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 грудня 2015 року Кременчуцьким МВ ГУНП в Полтавській області внесено інформацію про вчинення кримінального правопорушення за № 0004658 за фактом заволодіння шахрайським шляхом невстановленими особами нерухомим майном квартирою № 2 по вул. Рєпіна, 23 в м. Полтаві.

Окрім того, за фактом підробки правовстановлюючих документів на обєкти нерухомого майна, в результаті чого було відчужено квартири АДРЕСА_1 та № 3 по вул. Рєпіна, 21 в м. Полтаві були внесені відомості до ЄРДР за № 0000168 від 20 січня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Відповідно до норм ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 658 ЦК України встановлено, що право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Частинами 1 та 3 статті 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідач ОСОБА_3 станом на час укладення договору купівлі-продажу не була власником квартири № 2 про вул. Рєпіна, 23 в м. Полтаві, свідоцтво про право власності на зазначену квартиру на її імя не оформлялося, спірна квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_6, яким і належить право розпорядження квартирою, в тому числі і укладення договору купівлі-продажу.

Договір купівлі-продажу від 28 жовтня 2014 року квартири АДРЕСА_1 всупереч актів цивільного законодавства був укладений від імені продавця ОСОБА_3, яка не є власником квартири, та, відповідно, не мала права розпорядження майном, тому суд приходить до висновку, що договір підлягає визнанню недійсним. Позовні вимоги ОСОБА_2 в цій частині є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно зі ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Волі власників спірної квартири ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на відчуження квартири не було, квартира вибула з володіння не з їх волі, тому вимоги про витребування майна із чужого незаконного володіння є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Необхідно витребувати з чужого незаконного володіння, а саме, від ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_3 та скасувати державну реєстрацію права власності відповідача ОСОБА_4 на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_4, здійснену у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Вирішуючи згідно ст. 88 ЦПК України питання щодо розподілу судових витрат, суд бере до уваги, що належними відповідачами в даній справі, до яких судом задоволені позовні вимоги, є ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Тому саме вони мають відшкодувати позивачу ОСОБА_2 понесені нею судові витрати в рівних частках, кожен по 275,60 грн.

Крім того, оскільки при подачі позову позивачем ОСОБА_2 сплачено судовий збір лише за одну вимогу, але фактично заявлено дві вимоги, додатково з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 28 жовтня 2014 року квартири № 2 по вулиці Рєпіна, будинок номер 23, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений 28 жовтня 2014 року приватний нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі за №1446.

Витребувати з чужого незаконного володіння, а саме, від ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_3.

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_4, здійснену у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати з кожного в розмірі по 275 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави судовий збір з кожного в розмірі по 275 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя /підпис/ ОСОБА_7

Суддя Н.Л.Яковенко

26.07.2016