Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2016 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді Партоліної І. П.

при секретарі Довгій С. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Новоархангельську цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця незаконними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця ВДВС Новоархангельського районного управління юстиції, посилаючись на те, що відповідно до рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 22.03.2016 року залишеним без змін за результатами апеляційного розгляду було стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг в сумі 518779 грн.68 коп. та судовий збір в сумі 5187 грн.80 коп.

25.07.2016 року до нього зателефонував представник Державної інспекції сільського господарства у Кіровоградській області смт Новоархангельськ та повідомив, що відносно нього 14.07.2016 року прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження, якою стягнуто вищевказаний борг, надано семидений строк для виконання постанови з часу її винесення 14.07.2016 року для добровільного виконання; при невиконанні рішення у наданий для добровільного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, повязаних з провадженням виконавчих дій; накласти арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1; заборонено здійснювати відчудження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 лише в межах суми боргу, арешт накласти з моменту надходження постанови та копії постанови направлено відповідним органам та установам.

Оскаржувану постанову заявник вважає незаконною, так як він її не отримував рекомендованим листом з повідомленням про вручення, не мав можливості у добровільному порядку виконати рішення суду у семиденний термін.

Накладення арешту на все майно, що належить боржнику позбавила ОСОБА_1 до початку примусового виконання рішення суду реалізувати належне йому майно чи передати кошти в рахунок повного або часткового погашення боргу.

Виконавцем порушено вимоги ч.2,5 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» щодо звернення в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності та вимоги статтей 27,28 цього закону щодо стягнення судового збору та накладення арешту.

В судовому засіданні заявник вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити.

На запитання суду повідомив, що з 25 липня 2016 року- часу коли він дізнався про відкриття виконавчого провадження, він не звертався до державного виконавця, не цікавився документами виконавчого провадження, а лише подав скаргу на дії виконавця та заяву про зупинення.

Крім того, не звертався до відділу поштового звязку з приводу зясування поштового відправлення.

Представник відділу ДВС ОСОБА_3 з вимогами скарги не погодився і суду пояснив, що за зверненням представника стягувача, який у заяві просив накласти арешт на майно, 14.07.2016 року було відкрито виконавче провадження і 15.07.2016 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію постанови було направлено на адресу боржника.

Також копії постанови були направлені у відповідні органи. На сьогоднішній день будь-які дії по примусовому виконанню рішення суду не розпочаті, постанова щодо виконавчого збору не виносилась і 29.07.2016 року виконавче провадження зупинене, однак дану постанову виконавець надати суду не може внаслідок її виготовлення через програмне забезпечення.

Заслухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши докази в сукупності з іншими матеріалами справи, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні в провадженні відділу ДВС Новоархангельського РУЮ знаходиться виконавче провадження № 51631455 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 518779 грн.68 коп. та судовий збір в сумі 5187 грн.80 коп, всього 523967 грн.48 коп.

Постановою в.о. начальника Новоархангельського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 від 14.07.2016 року відкрито провадження з примусового виконання рішення суду зі стягнення вищевказаного боргу і у відповідності до вимог ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» рекомендованим листом 15.07.2016 року копія постанови направлена на адресу боржника- с. Кіндратівка Новоархангельського району Кіровоградської області, про що свідчить поштова квитанція про відправку рекомендованої кореспонденції.

Відповідно до винесеної постанови було постановлено відкрити провадження з виконання; боржнику добровільно виконати у строк до семи днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження; при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, повязаних з провадженням виконавчих дій; накласти арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1, заборонити здійснювати відчудження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 лише в межах боргу, арешт накласти з моменту надходження постанови; копії постанови направити на виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчудження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника, органу або посадовій особі, яка видала документ та сторонам виконавчого провадження.

Інші виконавчі дії станом на 29.07.2016 року державним виконавцем по вказаному провадженню не були вчинені.

Відповідно до вимог ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Вважаючи, що його права порушені, ОСОБА_1 скористався правом оскарження дій державного виконавця.

Згідно вимог ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту-Закон) державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

У заяві про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення про майнове стягнення стягувач має право просити державного виконавця накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження.

Відповідно до заяви представника стягувача у поданій заяві про примусове виконання рішення суду зазначено прохання одночасно винести постанову про арешт усього майна боржника.

Статтею 25 Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат,пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій,передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Статтею 27 Закону передбачено початок примусового виконання рішень і відповідно до цієї статті у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У разі якщо при відкритті виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на майно та кошти боржника, боржник за погодженням з державним виконавцем має право у строк до початку примусового виконання рішення реалізувати належне йому майно чи передати кошти в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець цього майна повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби у строк до початку примусового виконання рішення. Після внесення покупцем коштів арешт з проданого майна боржника знімається за постановою державного виконавця.

У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Враховуючи вимоги вказаної статті, боржник має право погодити з державним виконавцем у строк до початку примусового виконання рішення реалізувати належне йому майно чи передати кошти в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом.

Боржник вказаним правом не скористався, не звернувся до державного виконавця.

Крім того, по вказаному виконавчому провадженні державним виконавцем не розпочато примусове виконання рішення.

Також, у відповідності до вимог ст.28 Закону у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Постанова про стягнення виконавчого збору надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена до суду в десятиденний строк.

Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Державним виконавцем постанова про стягнення виконавчого збору станом на час розгляду скарги не виносилась.

Відповідно до ст.32 Закону заходами примусового виконання рішень є, крім іншого, звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Згідно ст.52 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня з моменту їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей,достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється. У такому разі державний виконавець зобов'язаний вжити всіх заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно статтей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобовязаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Статтею 6 Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані

йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності

порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

За таких обставин суд визнає скаргу необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню оскільки порушень норм Закону та прав боржника в судовому засіданні не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 383,387, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця незаконними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області через Новоархангельський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення.У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: