Справа № 694/1022/15-ц
провадження 2/694/57/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

14.01.2016 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої судді Гончаренко Т.В.

при секретарі Блискавки А.С.

За участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: відділ реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції Черкаської області про виключення запису батька з актового запису про народження дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про виключення запису батька з актового запису про народження дитини.

Свої позовні вимоги позивач пояснює тим, що він з ОСОБА_2 перебував в громадянському шлюбі з 1993 року., а потім уклали шлюб з позивачкою 23.03.1996 року. До укладання шлюбу, 22.12.1994 року в них народилася двійня Степан та Роман, але Степан відразу після народження помер. В шлюбі у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що було зроблено актовий запис №2, відповідно до якого батьком дитини записаний позивач ОСОБА_1. Позивач був переконаний, що він є батьком дитини, народженою відповідачкою, а тому відповідно до ч.1 ст. 122 СК України його записано батьком дитини.

Пізніше мати дружини непрямо виказувала сумніви щодо батьківства позивача, а потім і сама дружина почала впевнювати його в цьому. В зв'язку з цим позивач прийшов до висновку, що ОСОБА_3 не його донька.

В подальшому між сторонами фактично припинилися шлюбно-сімейні стосунки, відповідач намагався примиритися але відповідачка не погодилася та звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів. 29.07.2015 року рішенням Звенигородського районного суду шлюб було розірвано.

Позивач не впевнений, що являється батьком ОСОБА_3,а тому звернувся до суду щодо оспорювання свого батьківства. Для підтвердження свого батьківства чи відсутності кровного споріднення між ним та його неповнолітньою донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, позивач надав суду заяву від 24.07.2015 року згідно якої просить суд призначити та провести по справі судово генетичну експертизу.

Відповідно до положень ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

29.07.2015 року судом винесено ухвалу про задоволення вищевказаного клопотання та призначено експертизу.

Згідно висновку судово-генетичної експертизи №324 від 09.11.2015 року, де вказано, що молекулярно генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 складає величину не менш ніж 99,99% (а.с.39-42)

Позивач в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог та підтвердив обставини, викладені в позовній заяві, також зазначив, що інших доказів, оспорювання свого батьківства відносно ОСОБА_3 він не має.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначила, що позов вона не визнає, так як ОСОБА_1В являється біологічним батьком ОСОБА_3, що підтверджується висновком судово-генетичної експертизи №324 від 09.11.2015 року, де вказано, що молекулярно генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 складає величину не менш ніж 99,99%.

Представник третьої особи - представник відділу реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції Черкаської області ОСОБА_4 в судове засідання не зявилая, згідно заяви від 27.08.2015 року просить розглянути справу без її участі.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду справи, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав:

Відповідно свідоцтва про народження серії 1-СР № 046457 від 20.02.1999 року ОСОБА_3 народилася 21.01.1999 року її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.9)

Згідно ухвали Звенигородського районного суду від 27.08.2015 р. по даній справі за клопотанням позивача була призначена судово-генетична експертиза, яку доручили провести Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи. Згідно висновку судово-генетичної експертизи №324 від 09.11.2015 року, де вказано, що молекулярно генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 складає величину не менш ніж 99,99% (а.с.39-42)

Відповідно до ч.1 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини…, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень… Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі… Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач не надав суду доказів того, що він не являється батьком ОСОБА_3

Відповідно до ст..57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З огляду на викладене суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування за рахунок відповідача на його користь судових витрат не підлягають до задоволення.

керуючись ст.ст. 10,11,59- 61,208,209, 212-215 ЦПК України,суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа відділ реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції про виключення з актового запису про народження дитини - віддмовити.

Повний текст рішення виготовлений 19.01.2016 рок

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному суду Черкаської області через Звенигородський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.В.Гончаренко