Справа № 357/8220/16-ц
У Х В А Л А

26.07.2016 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дмитренко А. М. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Юпітер Страхування Життя Вієнна ОСОБА_2», 3-я особа: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про захист прав споживача та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить суд визнати правочин-договір страхування, укладений на основі Заяви опитувальника № 024049 від 06.04.2011 року, Договору страхування життя 4-ОС/1 № 079411 та Витягу із Правил добровільного страхування життя ЗАТ СК «Юпітер Вієнна ОСОБА_2», зареєстрованих Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України від 01.04.2009 року під № 019021/8 із змінами №1,2 недійсним; стягнути з ПрАТ СК «Юпітер Вієнна ОСОБА_2» суму у розмірі 64904,55 грн., перераховану на розрахунковий рахунок відповідача; стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 15 000 грн.

Дана заява була подана до суду з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Так, за ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як на підставу для звільнення від сплати судового збору, позивач посилається на Закон України «Про захист прав споживачів».

Але правові засади справляння судового збору, об»єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до норм цього Закону споживачі не звільняються від сплати судоовго збору при зверненні до суду за захистом їхніх прав.

Крім того, Закони України «Про захист прав споживачів» та «Про судовий збір» є актами одного органу законодавчої влади Верховної Ради України, мають однакову юридичну силу, а діюче законодавство не містить норм, які б встановлювали пріоритетність одних законів над іншими, але за загальним правилом серед двох нормативних актів, які регулюють спірні правовідносини і мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той, що прийнятий в часі пізніше.

Законом України «Про судовий збір» встановлені з 01.09.2015 року такі ставки судового збору, а саме: за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати /551,20 грн./ та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати /6890 грн./ ; немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати /551 грн.20 коп./.

В позовній заяві об»єднано вимоги немайнового та майнового характеру.

За ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119-120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали.

Позивачу необхідно надати до суду у встановлений строк квитанцію про сплату судового збору у вказаних вище сумах за вимоги майнового та немайнового характеру, реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів УДКСУ м. Біла Церква та Білоцерківський район 22030001; код отримувача -38009832; банк отримувача ГУ ДКСУ у Київській області м. Київ; код банку отримувача -821018; рахунок отримувача -0043; код класифікації 22030001.

За ч.2 ст.121 ЦПК, якщо позивач відповідно до ухвали суду не виконає вимоги, викладені у ст.ст.119 і 120 цього Кодексу, то заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

А тому враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху та надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали.

Попередити про те, що якщо вказані в ухвалі недоліки позовної заяви не будуть усунені в установлений строк, то заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Суддя ОСОБА_3