Справа № 645/5142/16-ц
Провадження № 2-з/645/134/16
У Х В А Л А

іменем України

19 грудня 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова, у складі:

головуючого судді Шарко О.П.,

Секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Відділ реєстрації місця проживання у Фрунзенському районі м.Харкова, про виселення особи без надання іншого житлового приміщення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Відділ реєстрації місця проживання у Фрунзенському районі м.Харкова, про виселення особи без надання іншого житлового приміщення.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд забезпечити позов шляхом вилучення з домоволодіння №26, по вул. Перехресній, у м.Харкові, персонального компютера,, недопущення виготовлення на ньому фальсифікованих матеріалів, накласти арешт на майно, що знаходиться і приміщеннях домоволодіння №26 по вул. Перехресній, у м.Харкові.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно пунктами 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Зазначені заявником обставини, що викладені у заяві про забезпечення позову, не обґрунтовують необхідність в застосуванні даного виду забезпечення позову в частині накладення арешту на спірне домоволодіння.

Щодо забезпечення позову в частині вилучення персонального компютера та недопущення виготовлення на ньому фальсифікатів, суд зазначає наступне.

Позивач звернулася до суду з позовом про виселення відповідача зі спірного домоволодіння, з заяви про забезпечення позову не вбачається, яким чином дані вимоги відповідача про забезпечення позову, стосуються позовних вимог про виселення.

Окрім того, стаття 152 ЦПК України встановлює перелік видів забезпечення позову, зазначені вимоги відповідача в цей перелік не входять.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Із змісту заяви про забезпечення позову не вбачається, в чому саме полягає необхідність у забезпеченні позову, не наведено достатніх причин для вжиття цих заходів.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» із змінами від 12.06.2009 року, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч.8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.. 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановлює ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 153 ч.8 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Відділ реєстрації місця проживання у Фрунзенському районі м.Харкова, про виселення особи без надання іншого житлового приміщення, - відмовити.

Після набрання ухвалою законної сили заяву про забезпечення позову разом з додатками повернути заявнику.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Фрунзенського районного суду О. П. Шарко