Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"09" березня 2016 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Хараджа О. О., при секретарі Щербанюк К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2016 року ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 на підставі довіреності, звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені.

В обґрунтування позову зазначила, що ОСОБА_2 працювала у ПАТ «Азовзагальмаш» у період 01 лютого 1979 року по 31 серпня 2015 року. У період виконання позивачкою трудових обовязків роботодавець належним чином не виплачував їй нараховану заробітну плату, у результаті чого у ПАТ «Азовзагальмаш»за період з серпня 2014 року по серпень 2015 року виникла заборгованість по заробітній платі у розмірі 15752,07 грн. Судовим наказом Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 листопада 2015 року з відповідача було стягнуто на користь ОСОБА_2 вказану заборгованість по заробітній платі. У звязку із порушенням строків виплати заробітної плати при звільненні вважає необхідним стягнути на користь ОСОБА_2 середній заробіток із розрахунку середньоденної заробітної плати у розмірі 51,76 грн. за 100 робочих днів у розмірі 5176,76 грн.

На підставі викладеного, представник позивачки просила стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені з 01 вересня 2015 року по 20 січня 2016 року у розмірі 5176,76 грн. та стягнути середній заробіток по час ухвалення судом рішення, виходячи з середньоденної заробітної плати у розмірі 51,76 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала на адресу суду заяву про розгляд справи без присутності позивача та її представника, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши письмові заперечення проти позову, в яких позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що заборгованість по заробітній платі перед позивачкою становить 15752,07 грн. Щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, то представник відповідача вказує, що позивачка у день свого звільнення не працювала та повинна була предявити відповідну вимогу про розрахунок. Так як до позову не додано жодних доказів того, що позивачка звертався на адресу ПАТ «Азовзагальмаш» з вимогою про проведення з нею розрахунку, як того вимагає ст.116 КЗпП України, відповідач не порушує строки розрахунку при звільнені, тому розрахунок середнього заробітку треба починати з моменту звернення позивача до суду. Також ПАТ «Азовзагальмаш» визнає розмір середньоденної заробітної плати, що вказує позивачка, а саме 51,76 грн. Представник відповідача просив часткового задовольнити позов в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, починаючи з 22 січня 2016 року виходячи із середньоденної заробітної плати 51,76 грн., в задоволені інших позовних вимог відмовити в повному обсязі.

У звязку із неявкою представника відповідача в судове засідання судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи у порядку ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Основним законом України статтею 43 Конституції передбачено право кожної людини на труд, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Зазначеному праву людини, яка належним чином виконує свої трудові обовязки, в рівній мірі кореспондується обовязок працедавця своєчасно та належним чином оплачувати труд працівника і своєчасно виплачувати йому заробітну плату.

Судом встановлено, що позивачка у період з 05 січня 2011 року по 31 серпня 2015 року працювала у відповідача, що підтверджується відповідними записами у її трудовій книжці.

31 серпня 2015 року позивачка була звільнена з підприємства, за власним бажанням, у звязку із виходом на пенсію, відповідно до ст. 38 КЗпП України.

За період роботи позивачки їй нараховувалась заробітна плата.

23 листопада 2015 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області задоволено заяву ОСОБА_2 про видачу судового наказу та з ПАТ «Азовзагальмаш» на користь ОСОБА_2 стягнуто заборгованість з виплати заробітної плати в сумі 15752,07 грн. Судовий наказ набрав чинності 10 грудня 2015 року.

Згідно ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Одночасно з цим, судом також було встановлено, що позивачка в день свого звільнення 31 серпня 2015 року не працювала, що підтверджується табелем обліку робочого часу, цей день у табелі відмічений позначкою «М», що відповідно до листа №529-104 від 24 лютого 2014 року є днем відсутності працівника на роботі на період простою. В такому випадку відповідно до вимог статті 116 КЗпП України позивачка мала обовязок предявити до відповідача вимогу про проведення остаточного розрахунку. Відповідно до змісту статті 116 КЗпП України обовязок працівника звернутися до працедавця із вимогою про здійснення остаточного розрахунку виникає у випадку, якщо працівник в день звільнення не працював. При цьому суд зауважує, що наведена норма не виділяє окремо причин невиконання трудових обовязків працівником в день його звільнення.

Отже не виконання позивачкою роботи у вказаний час, а саме в день свого звільнення, є тим випадком коли, працівник згідно статті 116 КЗпП України має додатково предявити вимогу про розрахунок і лише після предявлення такої вимоги про розрахунок у працедавця виникає обовязок його проведення та можлива відповідальність за статтею 117 КЗпП України.

У відповідності до вимог ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

В пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» розяснено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. У разі не проведення розрахунку у зв'язку з виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Такі ж правові позиції наведені в постановах Верховного Суду України від 24 жовтня 2011 року у справі № 6-39 цс11 та від 21 листопада 2011 року у справі № 6-60 цс11.

За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст.116, 117 КЗпП України, позивачка має право на відшкодування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з дня звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, тобто з 19 листопада 2015 року і по день ухвалення судом рішення 09 березня 2016 року, оскільки на день розгляду судом справи з позивачкою розрахунок не проведено.

При розрахунку сум середнього заробітку, суд виходить з наступного.

Порядок обчислення середньої заробітної плати закріплений Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», за частиною 3 пункту 2 якої середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно ч.3 п. 3 вказаного Порядку в розрахунок середньої заробітної плати включаються усі виплати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

Згідно пункту 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно даних, зазначених позивачкою, розмір її середньоденної заробітної плати становить 51,76 грн.

Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Крім того, нормами ст. 10, 11 ЦПК України закріплено такі принципи цивільного судочинства, як змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, які полягають в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також за принципом диспозитивності суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Зважаючи на вказані принципи та обставини того, що суд не може вийти за межі позовних вимог позивачки, яка у своєму позові наполягає на розмірі середньоденного заробітку в розмірі 51,76 грн., а відповідач повністю визнає вказаний розмір, вказана обставина не підлягаю доведенню іншими доказами, та вважається судом встановленою у зазначеному розмірі 51,76 грн.

За даними представленого відповідачем графіку роботи №1 для працюючих у одну зміну з робочим днем тривалістю 8 годин 12 хвилин на 2015 рік кількість робочих днів за період з 19 листопада 2015 року по 09 березня 2016 року складає 77 робочих днів.

Таким чином, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 19 листопада 2015 року по 09 березня 2016 року складає 3985,52 грн. (77 днів х 51,76 грн.).

За таких обставин та положень закону, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яка підлягає задоволенню, складає 3985,52 грн.

Що стосується судового збору, то суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються: позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Вимогами ч. 3 ст. 88 ЦК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно із нормами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено у 201 році мінімальну заробітну плату, яка з 1 січня дорівнює 1378 гривень.

Таким чином з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 551,20 грн. за вимоги майнового характеру.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 174, 209, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, ст.ст. 115, 117, 233, 237-1 КЗпП України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені у розмірі 3985,52 грн., з утриманням Публічним акціонерним товариством «Азовзагальмаш» з цієї суми передбачених законом податків та обовязкових платежів при її виплаті.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто Іллічівським районним судом м. Маріуполя за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. О. Хараджа