Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: О.С. Малько, Н.В. Бондаренко, С.П.Ковалевича,

секретар судового засідання: І.С. Пиляй,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 08 квітня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Могилянівської сільської ради Острозького району Рівненської області, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Острозького районного суду від 08 квітня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Могилянівської сільської ради Острозького району, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 покликається на неправильне застосування норм матеріального права і на невідповідність висновків обставинам справи, що призвело до ухвалення неправильного рішення.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У законі не міститься визначення поняття поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин та характеру взаємовідносин сторін. Поважними слід визнавати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини.

Підтвердженням поважності причин пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини є наступні докази: довідка з акта огляду МСЕК, яка підтверджує встановлення позивачу ІІ групи інвалідності з 28 січня 2015 року, заключення за результатами проведення магнітно-резонансної томографії головного мозку від 27 березня 2015 року, надане за результатами проходження позивачем обстеження в "Центрі променевої діагностики" в м. Харків.

Позивач перебувала на стаціонарному лікуванні в м. Рівне з 10.07.2015 року по 16.07.2015 року згідно епікризу №13412 і їй рекомендовано уникати психоемоційного та фізперенавантаження, а також нагляд невропатолога за місцем проживання.

Вказує, що із консультативних висновків спеціалістів від 15 квітня, 05 червня 2015 та 12 серпня 2015 року вбачається, що позивач часто зверталася до лікаря у зв'язку з хворобою за місцем реєстрації у м. Харків.

В розумінні ст.ст.57-59 ЦПК України такі докази є належними та допустимими, а тому висновок суду про те, що вказані обставини, підтверджені відповідними доказами, не є поважними, не відповідає обставинам справи.

Із покликанням на положення ч.3 ст.1272 ЦК України вказує, що закон не пов'язує можливість визначення додаткового строку для прийняття спадщини з доведеністю саме об'єктивних, непереборних, істотних труднощів.

Поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини підтверджується показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які характеризують стан позивача як "важкий та кволий", що безперечно має неабияке значення та є серйозним за своїм змістом, оскільки стан здоров'я безпосередньо впливає на можливість об'єктивно та оперативно реагувати на обставини дійсності та ставити питання щодо строків для подання відповідної заяви.

Просить скасувати рішення Острозького районного суду від 08 квітня 2016 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3 вказує, що вказані позивачем обставини жодним чином не підтверджують існування об'єктивних та непереборних труднощів для реалізації свого права на прийняття спадщини протягом встановленого ст.1270 ЦК України строку, а в консультативних висновках не зазначено, що ОСОБА_1 в цей період була непрацездатна чи обмежено працездатна, проходила амбулаторне чи стаціонарне лікування, а також не вказано, що позивач не усвідомлювала значення своїх діянь, є лежачою чи недієздатною.

Просить відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_1, рішення Острозького районного суду від 08 квітня 2016 року залишити без змін.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення у цій справі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд вказав на те, що причина пропуску на подання заяви про прийняття спадщини не пов'язана з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача для вчинення такої дії.

Такий висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону з огляду на таке.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_6, яка померла 07 листопада 2006 року згідно свідоцтва про смерть, виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану №4 Харківського обласного управління юстиції від 08 листопада 2006 року, матір'ю якої є ОСОБА_7, яка померла 13 лютого 2016 року згідно свідоцтва про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Острозького районного управління юстиції у Рівненській області від 29 вересня 2015 року.

Позивач по справі є внучкою померлої ОСОБА_7 і ОСОБА_1 свої позовні вимоги про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини із покликанням на положення ст. 1266 ЦК України (спадкування за правом представлення) мотивує поважними причинами, які полягають у проблемах зі здоров'ям.

Матеріали справи не містять заповіту ОСОБА_7, а тому в даному випадку спадкування здійснюється за законом згідно ч.2 ст.1223 ЦК України.

Згідно положень ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи, і у відповідності до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За встановлених обставин та норм законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, після смерті ОСОБА_7 12 лютого 2015 року відкрилася спадщина і 6-місячний строк на подання заяви про прийняття спадщини закінчився 12 серпня 2015 року.

Відповідач по справі ОСОБА_3 звернувся в Острозьку районну державну нотаріальну контору із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом в межах 6-місячного строку 07 квітня 2015 року, а ОСОБА_1 звернулася 04 листопада 2015 року, тобто з пропуском встановленого ч.1 ст.1270 ЦК України 6-місячного строку (через 2 місяці і 23 дні).

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 04.11.2015 року державним нотаріусом Острозької районної державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме про відмову у видачі свідоцтва про право на спадкове майно, що належало ОСОБА_7 і повідомлено про право на звернення до суду для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини згідно ч.3 ст.1272 ЦК України.

Частиною 3 ст.1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно правової позиції, висловленій Верховним Судом України при розгляді справи №6-1486цс15, яка є обов'язковою для всіх судів України згідно ч.1 ст.360-7 ЦПК України: "... поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними".

Встановлено, що з 28.01.2015 року ОСОБА_1 була встановлена ІІ група інвалідності строком до 01.01.2016 року згідно довідки серії 10ААВ №657323 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією і визначені рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності: лікування у невропатолога у неврології.

27 березня 2015 року ОСОБА_1 проходила магнітно-резонансну томографію головного мозку у "Центрі променевої діагностики".

У консультативних висновках спеціаліста від 15.04.2015 року, 06.06.2015 року та 12.08.2015 року державної установи "Інститут неврології психіатрії та наркології" Національної академії медичних наук України вказується про те, що діагноз ОСОБА_1 є: розсіяний склероз, цереброспінальна форма, ремітуючий вид проходження із загостреннями, з мозочково-атактичними розладами, лікворо-гіпертензійним та астенічним синдромами.

Епікризом №13412 також підтверджується діагноз ОСОБА_1, яка перебувала на стаціонарному лікуванні в Центральній міській лікарні в м. Рівне у відділенні загальної неврології з 10.07.2015 року по 16.07.2015 року.

Колегія суддів вважає, що позивачем по справі в порядку ст.57-60 ЦПК України надано належні та допустимі докази поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними причинами слід вважати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини.

Наведені обставини, зокрема щодо стану здоров'я позивача, які існували в період перебігу 6-місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, позбавили ОСОБА_1 можливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори з відповідною заявою, і такі причини були пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, які щоденно створювали їй перешкоди для вчасного вчинення цих дій, а тому, виходячи з засад розумності та справедливості, а також із врахуванням правової позиції, висловленій Верховним Судом України при розгляді справи №6-1486цс15, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставними та підлягають задоволенню згідно ч.3 ст.1272 ЦК України.

Згідно роз'яснень, викладених в ч.7 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати 6-місячного строку, встановленого ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини.

Із врахуванням ч.3 ст.303 ЦПК України (апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги) позов ОСОБА_1 до Могилянівської сільської ради задоволенню не підлягає, оскільки відповідач по справі ОСОБА_7 П,С. 07 квітня 2015 року звернувся в Острозьку районну державну нотаріальну контору із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, то підстав для залучення Могилянівської сільської ради Острозького району в якості відповідача у суду першої інстанції не було.

Відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Із врахуванням вказаної статті до стягнення на користь позивача з відповідача ОСОБА_3 підлягають до сплати понесені судові витрати (судовий збір) в розмірі 535 гривень 92 коп.

На підставі наведеного, ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 88, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 323-325 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Острозького районного суду Рівненської області від 08 квітня 2016 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк тривалістю у 2 (два) місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подання нею до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася 12 лютого 2015 року в день смерті ОСОБА_7.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Могилянівської сільської ради Острозького району Рівненської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 535 гривень 92 коп. (п'ятсот тридцять п'ять гривень і дев'яносто дві копійки)

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку сторонами та особами, які беруть участь у справі, протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: О.С. ОСОБА_8 ОСОБА_9Ковалевич