АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 621/735/15-ц Головуючий суддя І інстанції Чигрина Л. Г.
Провадження № 22-ц/790/1624/16 Суддя доповідач Коваленко І.П.
Категорія: Спори, що виникають із договорів
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року судова колегія судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Коваленко І.П.,

суддів - Довгаль А.П.., Сащенко І.С.,

при секретарі - Сотніковій А.Ю..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 03 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 «Про розірвання договору довічного утримання»,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання.

В обгрунтування своїх вимог посилалась на те, що власниками квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 є вона та її онук - відповідач ОСОБА_2 в ? частині кожний.

24.02.2010 року між нею та відповідачем було укладено договір довічного утримання на належну їй ? частку вказаної квартири, оскільки вона є пенсіонеркою, одержує мінімальну пенсію, має проблеми зі здоров'ям, часто перебуває на стаціонарному лікуванні та потребує вживання дорогих ліків.

24.02.2010 року вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєвим В.І. та зареєстрований в реєстрі під № 182.

Відповідно до умов договору від 24.02.2010 року її ? частина квартири, розташована за адресою: АДРЕСА_1 перейшла у власність відповідача ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2 в свою чергу, згідно до умов договору, повинен був довічно повністю утримувати її, забезпечувати харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою, зберігаючи її безкоштовне довічне користування ? часткою квартири.

Після укладення договору довічного утримання від 24.02.2010 року відносини між ними загострились.

Дружина відповідача ОСОБА_5 на все їй докоряла, а 08.03.2010 року під час сварки остання заявила, що отруїть її, якщо вона їх не залишить, внаслідок чого вона була змушена шукати іншого притулку.

З 05.06.2010 року вона постійно проживає у своєї молодшої сестри ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2.

З моменту укладення договору довічного утримання відповідач ОСОБА_2 жодного разу не надав їй харчування, не сплачував комунальні платежі за квартиру.

09.04.2015 року позивачка уточнила свої вимоги та просила розірвати договір довічного утримання від 24.02.2010 року та відмінити заборону на відчуження квартири.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 уточнені позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги повністю не визнав, заперечував проти їх задоволення. Посилався на те, що позивачка ОСОБА_3 є його рідною бабусею.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_7, в судових засіданнях 25.06.2015 року та 27.07.2015 року позицію відповідача ОСОБА_2 щодо відмови ОСОБА_3 у задоволенні її позовних вимог, підтримав.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 03 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання задоволено.

Розірвано договір довічного утримання, укладений 24.02.2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєвим В.І. 24.02.2010 року, реєстр № 182; відмінено заборону на відчуження квартири, зазначеної в договорі довічного утримання, укладеного 24.02.2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, накладеної 24.02.2010 року приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєвим В.І.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму судового збору у розмірі 243 гр. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем обов'язків, незалежно від його вини

Згідно ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням бо неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане і має право вимагати його повернення.

Для розірвання договору довічного утримання додатковою підставою є надання відчужувачем достатніх доказів невиконання чи неналежного виконання набувачем при цьому договір підлягає розірванню незалежно від вини набувача у невиконанні належному виконанні зобов'язання.

Як встановлено судом і не оспорюється сторонами, власниками квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 є позивачка ОСОБА_3 та її онук - відповідач ОСОБА_2 в ? частині кожний.

24.02.2010 року між позивачкою ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір довічного утримання на належну ОСОБА_3 ? частку вказаної квартири, що вбачається з договору довічного утримання від 24.02.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєвим В.І. та зареєстрованим в реєстрі під № 182. (а.с.5-6).

У зв'язку з посвідченням зазначеного договору довічного утримання від 24.02.2010 року, приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєвим В.І. також була накладена заборона на відчужених вказаної в договорі квартири, що належить відчужувачу, до припинення чи розірвання договору довічного утримання з набувачем, реєстр № 183. ( а.с. 6)

Відповідно до вказаного договору позивачка ОСОБА_3 передала у власність відповідача ОСОБА_2 ? частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1

Квартира розташована на 5 поверсі п'ятиповерхового будинку та складається з трьох кімнат житловою площею 37,40 кв.м., загальною площею 66,50 кв.м., кухні в кімнати, вбиральні, коридору, вбудованої шафи, обладнаної лоджії. ( а.с.5-6)

Згідно умов договору довічного утримання від 24.02.2010 року відповідач ОСОБА_2 зобов'язався: довічно повністю утримувати позивачку ОСОБА_3; забезпечувати її харчуванням, одягом, доглядом та необхідною допомогою; зберігати її безкоштовне довічне користування ? часткою квартири, яка передана у його власність, як набувача.

Загальна вартість утримання, догляду та необхідної допомоги позивачки ОСОБА_3 була визначена сторонами договору у розмірі не менше 600 грн. щомісячно, (а.с.5 зворот).

Позивачка наполягала на розірванні договору довічного утримання від 24.02.2010 року, укладеного нею з відповідачем ОСОБА_2 внаслідок не виконання останнім своїх обов'язків за договором.

Відповідач ОСОБА_2 офіційно не працює, має власну сім'ю, в якій є малолітня дитина, з часу укладення договору довічного утримання від 24.02.2010 року не виконував умов цього договору; не надавав позивачці ОСОБА_3 щомісячне матеріальне забезпечення (харчування, одяг, догляд, необхідну допомогу) у розмірі 600 грн., не сплачував житлово-комунальні послуги, зокрема, послуги з централізованого опалення, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 2790 гр.64 коп.

В супереч зобов'язання відповідача ОСОБА_2 зберігати за позивачкою ОСОБА_3 безкоштовне довічне користування ? часткою квартири, яка передана у його власність, саме з позивачки ОСОБА_3 відділом державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області було здійснено відрахування стягнутої судовим наказом від 08.11.2011 року суми в загальному розмірі 2846 гр. 14 коп., ш;о підтверджується довідкою ВДВС Зміївського РУЮ. ( а.с. 16)

Більш того, судом встановлено, що між позивачкою ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 склались складні стосунки, у зв'язку з чим позивачка ОСОБА_3 будучи зареєстрованою за адресою; АДРЕСА_1, постійно проживає у своєї молодшої сестри ОСОБА_6 за адресою; АДРЕСА_2, що вбачається з акту від 17.03.2015 року, складеного депутатом Борівської сільської Ради Зміївського району Харківської області ОСОБА_8. підпис якої посвідчив секретар цієї ж сільської Ради. (а.с. 8)

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що відповідач не виконує умови договору довічного утримання, а тому цей договір підлягає розірванню.

В судовому засіданні апеляційної інстанції відповідач не заперечував, що договір довічного утримання в повному обсязі він не виконував, оскільки у нього були певні матеріальні труднощі.

Крім того, позивачка проживає у своєї сестри, що унеможливлює виконання договору, оскільки позивачка відмовляється від його допомоги.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального в процесуального права і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 03 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді