Справа № 703/2248/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.08.2016 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Калашника В.П.

за участю секретаря Холодняк Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Носачівської сільської ради Смілянського району про визнання права власності на спадкове майно,

установив:

21 лютого 1999 року помер ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,03 га, що розташована в адміністративних межах Носачівської сільської ради.

Спадкоємцем за законом на спадкове майно померлого є ОСОБА_1.

Позивач, посилаючись на те, що після смерті діда він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, так як постійно проживав разом із ним до дня його смерті, але нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право власності, оскільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку був втрачений, звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на земельну ділянку.

Сторони в судове засідання не зявилися, надавши заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі, позивач позовні вимоги підтримав, представник відповідача їх визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Після смерті ОСОБА_2, 21 лютого 1999 року, відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,03 га, що розташована в адміністративних межах Носачівської сільської ради, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23 лютого 1999 року І-СР №099164 та державним актом на право приватної власності на землю від 31 березня 2001 року серії ЧР 13-13-179.

При вирішенні спору застосуванню підлягають норми матеріального права, що діяли на момент відкриття спадщини, оскільки відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі.

Судом встановлено, що позивач фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживав разом із спадкодавцем до дня його смерті, тобто прийняв спадщину. Вказані обставини підтверджуються довідкою виконкому Носачівської сільської ради від 17 березня 2016 року №156. До нотаріальної контори позивач не звернувся, оскільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку був втрачений.

Згідно повідомлення нотаріуса від 30 липня 2016 року №1318/01-16 після смерті ОСОБА_2 з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась.

У відповідності до ст. 548 ЦК України (редакції 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 цього ж Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, а тому за позивачем слід визнати право власності на земельну ділянку, що залишилися після смерті ОСОБА_2.

На підставі викладеного, ст.ст. 548, 549 ЦК України (редакції 1963 року), керуючись ст.ст. 60, 109, 174, 213, 215 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 3,03 га, що розташована в адміністративних межах Носачівської сільської ради, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю від 31 березня 2001 року серії ЧР 13-13-179, що належала ОСОБА_2, який помер 21 лютого 1999 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасовано.

Головуючий: В. П. Калашник