Номер провадження 6/754/23/16
У Х В А Л А

Іменем України

04 лютого 2016 року

Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді Смирнової Є.П.,

при секретарі Солодухіній Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві

подання

Старшого державного виконавця

Відділу державної виконавчої служби

Деснянського управління юстиції у м.Києві

Логвинської Карини Леонідівни,

Заінтересовані особи: ТОВ «ТРИАЛТРАНС»,

ФОП ОСОБА_2,

ОСОБА_3, -

про визначення часток у спільному майні

подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві Логвинська К.Л. звернулася до суду з поданням, у якому просить визначити частку нерухомого майна ОСОБА_2 - квартири АДРЕСА_3, та квартири АДРЕСА_1, якими вона володіє спільно з ОСОБА_3.

Крім того, Логвінська К.Л. просить визначити за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_3, та ? частину квартири АДРЕСА_1.

Також, Логвінська К.Л. просить визначити за ОСОБА_2 право власності на ? частину грошових коштів, які знаходяться на розрахунковому рахунку НОМЕР_1, МФО 320649, ПАТ КБ «Приват банк».

Для забезпечення виконання рішення суду Державний виконавець просить накласти арешт на ? частину квартири АДРЕСА_3, та ? частину квартири АДРЕСА_1, а також на ? частину грошових коштів, які знаходяться на розрахунковому рахунку НОМЕР_1, МФО 320649, ПАТ КБ «Приват банк».

При цьому заявник вказує на те, що на виконанні у відділ державної виконавчої служби Деснянського РУЮ у м.Києві знаходиться Наказ № 910/1664/14 від 11.11.2014 року Господарського суду м.Києва про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ТОВ «Триалтранс» коштів у розмірі 219.656,13 грн.

В результаті проведених державним виконавцем заходів примусового виконання рішення було встановлено, що ОСОБА_2 перебуває в шлюбі з ОСОБА_3, актовий запис про реєстрацію шлюбу № 1007 від 10.06.2006 року.

У власності чоловіка боржника - ОСОБА_3 знаходиться квартира АДРЕСА_3, та квартира АДРЕСА_1, які придбані під час шлюбу.

Крім того, у власності чоловіка боржника - ОСОБА_3 є грошові кошти, які містяться на розрахунковому рахунку НОМЕР_1, МФО 320649, ПАТ КБ «Приват Банк».

Посилаючись на викладені обставини та положення ст.ст. 60,63 Сімейного кодексу України, ст.357 ЦК України, ч.6 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження», старший державний виконавець ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві Логвінська К.Л. просить задовольнити її подання.

В судовому засіданні Головний державний виконавець ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві Данилюк Р.В. підтримав подання про виділення частки ОСОБА_2 зі спільного майна подружжя.

Представник ТОВ «Триалтранс» Гриценко Г.В. підтримала подання державного виконавця.

Боржниця ОСОБА_2 та заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з»явились, про розгляд подання повідомлялись належним чином. Відповідно до ст. 379 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Заслухавши пояснення головного державного виконавця Данилюка Р.В. та представника ТОВ «Триалтранс» Гриценко Г.В., дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали виконавчого провадження, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що на виконання рішення Господарського суду м.Києва від 27.10.2014 року Господарським судом м.Києва видано Наказ від 11.11.2014 року № 910/16634/14 про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ТОВ «Триалтранс» 205.600 грн. 42 коп. основного боргу, 9.748 грн. 74 коп. - 5% річних, 4.306 грн. 97 коп. витрат по сплаті судового збору, всього - 219.656 грн.13 коп. (а.с.4).

25.11.2014 року старшим державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві Логвинською К.Л. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду м.Києва № 910/16634/14 від 11.11.2014 року (а.с. 5).

Як пояснили в судовому засіданні головний державний виконавець Данилюк Р.В. та представник ТОВ «Триалтранс», боржник ФОП ОСОБА_2 ухиляється від добровільного виконання наказу Господарського суду м.Києва від 11.11.2014 року, належне їй майно, на яке можна звернути стягнення, відсутнє.

В результаті проведених державним виконавцем заходів примусового виконання рішення було встановлено, що ОСОБА_2 перебуває в шлюбі з ОСОБА_3, актовий запис про реєстрацію шлюбу № 1007 від 10.06.2006 року.

У власності чоловіка боржника - ОСОБА_3 знаходиться квартира АДРЕСА_3, та квартира АДРЕСА_1, які придбані під час шлюбу.

Крім того, у власності чоловіка боржника - ОСОБА_3 є грошові кошти, які містяться на розрахунковому рахунку НОМЕР_1, МФО 320649, ПАТ КБ «Приват банк».

Головний державний виконавець Данилюк Р.В. просить визначити за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_3, та ? частину квартири АДРЕСА_1. Також, Данилюк Р.В. просить визначити за ОСОБА_2 право власності на ? частину грошових коштів, які знаходяться на розрахунковому рахунку НОМЕР_1, МФО 320649, ПАТ КБ «Приват банк».

Суд вважає вказані доводи державного виконавця обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 6 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов»язаних з організацією та проведення виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, яка визначається судом за поданням державного виконавця.

Статтею 379 ЦПК України встановлено, що питання про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

Судом встановлено, що на виконанні у відділ державної виконавчої служби Деснянського РУЮ у м.Києві знаходиться Наказ № 910/1664/14 від 11.11.2014 року Господарського суду м.Києва про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ТОВ «Триалтранс» коштів у розмірі 219.656,13 грн.

Згідно довідки ЖЄКу-310 № 2244 ОСОБА_2 зареєстрована у двокімнатній квартирі АДРЕСА_2. Вказана квартира приватизована. (а.с.24).

Проте, як вбачається з Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців, станом на 04.03.2015 року відомості щодо об»єктів нерухомого майна, зареєстрованих на праві власності за ОСОБА_2, відсутні (а.с.33).

Як вбачається з повідомлення Головного управління юстиції у м.Києві від 06.03.2015 року № 947/11-19, Центральним відділом державної реєстрації шлюбів у м.Києві зареєстровано шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_2, актовий запис № 1007 від 10.06.2006 року. В даному актовому запису відсутня відмітка про розірвання шлюбу (а.с.6).

Згідно Відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_3 під час шлюбу із ОСОБА_2 було придбано квартиру за адресою: АДРЕСА_3.

Вказана квартира зареєстрована за ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 06.03.2013 року (а.с.8).

Що стосується квартири АДРЕСА_1, то згідно відомостей, квартира складається із 7 кімнат житловою площею 81,20 кв.м. ОСОБА_3 у вказаній квартирі належить 12/100 її частин на підставі договору дарування від 07.04.2011 року (а.с.9).

Доказів того, що на рахунку НОМЕР_1, МФО 320649 у ПАТ КБ «Приват банк» знаходяться грошові кошти, які належать ОСОБА_3, державний виконавець суду не надав.

Частинами 1, 2 ст. 357 ЦК України передбачено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Якщо розмір часток у спільній частковій власності не встановлений за домовленістю сторін або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного із співвласників у придбанні майна.

Відповідно до вимог ч.1 ст.60, ч.1 ст. 70 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

У разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, враховуючи, що квартира за адресою: АДРЕСА_3 була набута ОСОБА_3 під час шлюбу із ОСОБА_2, то відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України вона є об»єктом спільної сумісної власності подружжя.

При визначення часток у спільному майні подружжя - квартири АДРЕСА_3 суд враховує, що на час придбання квартири у 2013 році сторони прожили в шлюбі біля 8 років. За цей час між сторонами шлюбний договір не укладався. Доказів того, що між ОСОБА_3 та його дружиною існувала інша домовленість щодо володіння та користування спірною квартирою, суду не надано. Як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та Договору про надання послуг № 405 від 21.011.2009 року, і боржниця ОСОБА_2, і її чоловік ОСОБА_3 з 2006 року зареєстровані як фізичні особи-підприємці (а.с.25-32).

При таких обставинах, суд вважає можливим визначити рівними частки ОСОБА_2 та її чоловіка ОСОБА_3, тобто за кожним по ? частини квартири АДРЕСА_3, придбаної ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 06.03.2013 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Черняк О.В.

В той же час суд не вбачає підстав для задоволення вимог державного виконавця щодо визначення за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, оскільки вказана квартира подарована ОСОБА_3, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.57 Сімейного кодексу України, є його особистою власністю.

Вимоги Логвинської К.Л. щодо визначення за ОСОБА_2 право власності на ? частину грошових коштів, які знаходяться на розрахунковому рахунку НОМЕР_1, МФО 320649, ПАТ КБ «Приват Банк», відкритому на ім»я ОСОБА_3, суд вважає недоведеними та не вбачає підстав для їх задоволення.

Що стосується вимог державного виконавця в частині забезпечення виконання рішення Господарського суду м.Києва суду шляхом накладення арешту на належне боржниці ОСОБА_2 майно, то суд враховує наступне.

Підстави для забезпечення позову судом визначені ст. 151 ЦПК України.

Так, відповідно до ч.1,3 вказаної статті суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Виходячи з наведеного, суд може вжити заходи забезпечення позову, який розглядається даним судом.

В той же час ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов»язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Крім обов»язків, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах…

Як вбачається з подання державного виконавця Логвинської К.Л., остання в поданні просить забезпечити виконання рішення Господарського суду м.Києва, на підставі якого виданий виконавчий документ по примусовому стягненню коштів із ФОП ОСОБА_2 Наказ Господарського суду м.Києва по стягненню з боржниці грошових коштів перебуває на виконанні у державного виконавця, якому Законом України «Про виконавче провадження» надано право у процесі здійснення виконавчого провадження накладати арешт на майно та кошти боржника.

При таких обставинах, вимоги Логвинської К.Л. в цій частини суд вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначене не позбавляє державного виконавця права самостійно накласти арешт на майно боржника ФОП ОСОБА_2 у процесі здійснення виконавчого провадження, як це передбачено ст.11 Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,10,57-60,213,214,218 ЦПК України, ст. 379 ЦПК, ст.ст.11, 52 Закону України «Про виконавче провадження», ст.357 ЦК України, ч.1 ст.60, ч.1 ст.70 Сімейного Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м.Києві Логвинської К.Л. задовольнити частково.

Визнати квартиру АДРЕСА_3, придбану ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 06.03.2013 року, зареєстровану приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Черняк О.В., спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та визначити їх частки у вказаній квартирі рівними.

Визначити за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_3, придбану ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 06.03.2013 року, зареєстровану приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Черняк О.В.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: Є.П. Смирнова