Провадження № 2/369/744/16
У Х В А Л А

іменем україни

27 квітня 2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Кондратенко М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, державний нотаріус Дванадцятої державної нотаріальної контори ОСОБА_5 про визнання недійсним заповіту, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом, скасування запису в реєстрі права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій він просив з метою захисту порушених прав накласти заборону на відчуження ? частини житлового будинку по вул. Ватутіна в с. Неграші Києво-Святошинського району Київської області.

Згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області було припинено право власності ОСОБА_1 на 1/8 частину житлового будинку № 14 по вул. Ватутіна, с. Неграші Києво-Святошинського району Київської області .

Право власності на 1/8 частину будинку він успадкував в порядку ч. 1 ст. 1241 ЦК України, як обовязкову частку у спадщині. Інші ? частини будинку успадковані ОСОБА_2 на підставі заповіту, складеного 24 липня 2007 року та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за № 3159. Державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого за № 8-161. Інша ? частина будинку належить на підставі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_3

Відповідачі можуть розпорядитися вказаним будинком на власний розсуд і можуть відчужити його на користь інших осіб, для ухилення від виконання рішення суду, що призведе до неможливості виконання рішення в майбутньому.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просив накласти заборону на відчуження ? частини житлового будинку № 14 по вул. Ватутіна в с. Неграші Києво-Святошинського району Київської області.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинні бути зазначені причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно розяснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду про визнання недійсним заповіту, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом, скасування запису в реєстрі права власності на нерухоме майно.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 січня 2009 року, ОСОБА_6 належить спадкове майно, яке складається з: ? частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Неграші, вул. Ватутіна, будинок № 14.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 вересня 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори, ОСОБА_3, ОСОБА_6 в рівних частках кожному належить спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Неграші, Києво-Святошинського району, Київської області, по вулиці Ватутіна, під № 4.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22 січня 2009 року на праві спільної часткової власності належить 3/8 частки домоволодіння, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Неграші, вул. Ватутіна, будинок № 14.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 вересня 2014 року визнано за ОСОБА_3, ОСОБА_2 право власності на 1/8 частину житлового будинку № 14 по вулиці Ватутіна в с. Неграші Києво-Святошинського району Київської області.

Враховуючи характер спірних правовідносин, які виникли між сторонами та предмет спору, а також, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд дійшов висновку, що заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Накласти заборону на відчуження ? частини жилого будинку № 14 по вул. Ватутіна в с. Неграші Києво-Святошинського району Київської області, що належить на праві власності ОСОБА_2.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали або отримання копії ухвали.

Суддя Л.М. Ковальчук