Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/1854/16-ц
Номер провадження: 2/511/834/16
15 вересня 2016 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - Теренчук Ж. В.,
при секретарі - Ніколас С.О.,
за участю позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Роздільнянський районний підрозділ головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,
В серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить визнати відповідача, таким, що втратив право на користування жилим приміщенням будинку АДРЕСА_1.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не вказав, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. На підставі ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач викликався поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, але згідно поштового повідомлення за вказаною адресою не проживає. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. (а.с.17)
Третя особа - Роздільнянський РП ГУ ДМС України в Одеській області в судове засідання не з"явилися, суду надали заву про слухання справи без їх участі.
ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю. Суду пояснила, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок. В належному їй будинку з 2006 року за її згодою був зареєстрований чоловік на прізвище ОСОБА_2, однак відповідача вона не знає і він з 2006 року до її будинку не поселявся і жодного дня в її будинку не проживав по теперішній час. Місце його проживання та знаходження їй не відомо. Він не є членом її сім"ї. На підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 та усунути їй перешкоди в користуванні власністю, примусово знявши його з реєстрації за вказаною адресою . Не заперечувала проти винесення по справі заочного рішення.
В порядку ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та згоди представника позивача.
В порядку ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, давши оцінку обґрунтованості заявлених вимог, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Ст.321 ЦК України встановлює непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Пунктом 34 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз'яснено, що усунення перешкод у здійсненні права власності та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад статті 71,72,116,156 ЖК УРСР; статті 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою.
Відповідно до ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.
Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 14.03.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-62. (а.с.3).
Таким чином, позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1, а тому має право вимагати усунення перешкод в користуванні та розпорядженні своєю власністю.
Згідно адресної довідки відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_1.
Згідно довідки Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 08.08.2016 року №389, встановлено, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 з 03.07.2006 року по теперішній час, але за місцем реєстрації жодного дня не проживав та не проживає. (а.с. 8)
Відповідач не є членом сім'ї позивача.
Також судом встановлено, що сторони по справі не перебувають в договірних відносинах, договору найму жилого приміщення між ними не укладалося, в належному позивачеві будинку відповідач не проживає без поважних причин, витрат на його утримання не несе, будинок для проживання не використовує більше 6-ти місяців.
Оскільки ОСОБА_2 з 03.07.2006 року не проживає по місцю реєстрації за вказаною адресою, тому він втратив право на проживання в АДРЕСА_1. Суд вважає, що право на користування будинком відповідач втратив з лютого 2007 року.
Як власник будинку, ОСОБА_1 реалізувати своє право на володіння, користування та розпорядження власним майном не може через реєстрацію в її будинку сторонньої особи - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Тому її права, як власника будинку підлягають судовому захисту і усунути їй перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю можливо, примусово знявши за вказаною адресою з реєстрації ОСОБА_2
Дане рішення суду є підставою для зняття відповідача ОСОБА_2, з реєстрації за адресою АДРЕСА_1, так як він втратив право на користування житлом в зв"язку з не проживанням тривалий час за місцем реєстрації.
Судовий збір по справі відповідно до Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року, складає 551,20 грн, однак позивачем сплачено 521,50 грн, таким чином з позивача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 29,70 грн.
На підставі ст.391 Цивільного кодексу України, ст.9,71,72, 150 Житлового кодексу України, керуючись ст.ст.10,11,209,212,214-215,224-226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право на користування житловим будинком по АДРЕСА_1, який належить на праві власності ОСОБА_1 з лютого 2007 року.
Усунути перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні права користування та розпорядження належним їй на праві власності будинком АДРЕСА_1, шляхом примусового зняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 з реєстрації за вказаною адресою.
Вказане рішення є підставою для звернення до Роздільнянського районного підрозділу головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області для вирішення питання щодо зняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 реєстраційного обліку по АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, судовий збір на користь держави в сумі 29,70 грн.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Ж. В. Теренчук