У х в а л а

18 квітня 2016 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа - прокуратура м. Києва, про визнання інформації достовірною, визнання відсутності у спадковій справі фактичних даних про спадкоємця, визнання спадкових прав такими, що не потребують доказування, визнання звернення із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину у встановлені законом строки, визнання ухвали суду неправомірною,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду України із зазначеною заявою, яка не відповідає вимогам ст. ст. 357, 358 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 подала заяву з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ; невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постановах Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права (п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України).

Однак, приклади подання заяви з підстав, передбачених п. 1, 2 та 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, відсутні.

Так, заявниця як на приклади подання заяви з підстав, передбачених п. 1 та 2 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, посилається на судові рішення судів апеляційної інстанції.

Для прикладу наявності підстави подання заяви, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, ОСОБА_1 у заяві посилається на постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» від 28 квітня 1978 року № 3 та «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9.

Однак, указані постанови Пленуму Верховного Суду України не може бути взяті до уваги як приклад невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, оскільки такі постанови Пленуму не є постановами Верховного Суду України про перегляд судового рішення у конкретній справі.

У зв'язку з викладеним, заявниці згідно з п. 3 ч. 2 ст. 357 ЦПК України потрібно уточнити підставу подання заяви (п. п. 1 та (або) 2 та (або) п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України), а також обґрунтувати її належним чином.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України заявниці слід надати копії різних за змістом судових рішень суду (судів) касаційної інстанції, у разі подання заяви з підстави, передбаченої п. 1 та (або) 2 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, а також копії постанов Верховного Суду України, якщо заява подається з підстави, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Крім того, відповідно до ст. 358 ЦПК України у випадку подання заяви з підстав, передбачених п. 1 та 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, до заяви про перегляд судових рішень додається документ про сплату судового збору. Такий документ у матеріалах, що додаються до заяви ОСОБА_1, відсутній.

Так, за подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України підлягає сплаті судовий збір у розмірі 130 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (п.п. 8 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір"). Розмір ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, визначено підпунктом 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 указаного Закону (у редакції, чинній на момент подання позовної заяви) - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно із ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У відповідності до штампу приймальні Верховного Суду України на заяві ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду України 14 квітня 2016 року.

Отже, у даному випадку заявниці за вимогу немайнового характеру необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 130 % від 0,1 розміру мінімальної заробітної плати (0,1 розміру мінімальної заробітної плати х 1094 грн х 130 %), що складає 142 грн 22 коп. Оскільки заява ОСОБА_1 містить п'ять вимог немайнового характеру, то до сплати підлягає 711 грн 10 коп.

З огляду на викладене, для розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення судовий збір у розмірі 711 грн 10 коп. повинен бути перерахований на рахунок Верховного Суду України з такими реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі, 22030102 р/о 0007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації доходів бюджету - 22030102, код банку отримувача - 820019, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; у графі платіжного доручення "Призначення платежу" зазначається "судовий збір (Верховний Суд України, 060)" символ звітності 207.

На адресу Верховного Суду України слід надіслати оригінал документу про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 359 ЦПК України у разі встановлення, що заяву подано без додержання вимог ст. ст. 357 та 358 цього Кодексу, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог ст. ст. 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

Керуючись ст. ст. 357-359 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення залишити без руху та надати заявниці строк до 30 квітня 2016 року для усунення зазначених недоліків заяви.

Роз'яснити, що у разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України А.Г. Ярема