Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2016 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді : Букрєй С.П.

секретаря : Смага Н.М.

за участю :

представника позивача : ОСОБА_1

представника відповідача : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Артемівська цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради Донецької області про визнання заповіту дійсним , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 21.05.2015 року помер її рідний дядько ОСОБА_5 Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлової квартири № 2 в будинку 67 в м. Світлодарську Артемівського району Донецької області. За життя ОСОБА_5, як власник даної квартири, побажав скласти заповіт на імя позивачки. 04.03.2005 року з власної ініціативи та власного бажання він склав на користь позивачки письмовий заповіт, яким заповів їй у спадок належну йому житлову квартиру за вищезазначеною адресою. У звязку з відсутністю нотаріуса в м. Світлодарськ, заповіт було посвідчено відповідною посадовою особою ОСОБА_4 міської ради у відповідності з вимогами закону. Такий заповіт згідно з нормами Цивільного кодексу України прирівнюється до нотаріально посвідчених. На час складання заповіту він повністю відповідав вимогам Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженій наказом Міністерства юстиції України № 22/5 від 25.08.1994 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.10.1994 року № 256/466. Вказана Інструкція не містила обовязку заповідача вказувати в заповіті запис «Заповіт прочитаний мною уголос та мною підписаний». Достатньо було заповідачу прочитати зміст заповіту, підписати його особисто та написати в заповіті власноручно своє прізвище, імя та по батькові. 18.03.2010 року померла мати позивачки ОСОБА_6. Брат матері позивачки ОСОБА_5 вважав позивачку своєю дочкою та єдиною спадкоємицею, вважав свій заповіт законним, остаточним та єдиним, таким, що відповідає його волі. Після смерті дядька, у встановлений законом строк позивачка, як єдина спадкоємиця за заповітом, звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Оглянувши заповіт дядька, нотаріус повідомив, що на сьогоднішній день форма заповіту не зовсім відповідає вимогам п. 1.4 розділу 3 та додатку № 1 нового Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 11.11.2011 року № 3306, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.11.2011 року. А саме в заповіті відсутній напис заповідача «Заповіт прочитаний мною вголос та мною підписаний». Дана формальна новела нового Порядку не дає можливості прийняти та оформити спадщину за заповітом у нотаріуса. З огляду на відсутність в заповіті такого напису, нотаріус порадив звернутись до суду з позовною заявою про визнання заповіту дійсним. У звязку з зазначеним, оскільки заповіт дядька відповідав його справжній волі, позивачка просить визнати дійсним заповіт від 04.03.2005 року, посвідчений посадовою особою виконкому ОСОБА_4 міської ради, складений письмово та підписаний ОСОБА_5, який помер 21.05.2015 року і за яким ОСОБА_5 заповів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 житлову квартиру № 2 в будинку № 67 в м. Світлодарську Донецької області.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги ОСОБА_3 в повному обсязі на підставах викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити.

Позивачка ОСОБА_3 в судове засідання не явилась, про час розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутності за участю її представника ОСОБА_1, на заявлених позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та пояснила, що на час посвідчення заповіту ОСОБА_5, а саме в березні 2005 року вимог щодо обовязково зазначення в заповіті, що він прочитаний уголос та підписаний заповідачем не було. Під час складання даного заповіту вона керувалась Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України № 22/5 від 25.08.1994 року і зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.10.1994 року № 256/466. Постанова Кабінету Міністрів України № 419 від 15.06.1994 року про затвердження Порядку посвідчення заповітів і довіреностей, що прирівнюються до нотаріально посвідчених це керівництво для нотаріусів. За проханням ОСОБА_5 вона підготувала текст заповіту до його підписання, ОСОБА_5 прочитав його та підписав. На час складання заповіту діюча Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України нормативний акт не передбачала обовязку вказувати, що заповіт прочитано уголос.

З урахуванням думки сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, і підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_5 помер 21.05.2015 року (а.с.12).

Згідно копії заповіту від 04.03.2005 року, який посвідчений посадовою особою виконкому ОСОБА_4 міської ради складений письмово та підписаний ОСОБА_5, який помер 21.05.2015 року ОСОБА_5 заповів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, житлову квартиру № 2 в будинку № 67 в м. Світлодарську Донецької області (а.с. 11).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.12.2015 року державний нотаріус Другої артемівського державної нотаріальної контори, вивчивши документи, отримані від ОСОБА_3, надані для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_5, який помер 21.05.2015 року, відмовив ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру, оскільки наданий спадкоємцем заповіт не відповідає вимогам законодавства, а саме п. 16 Постанови КМУ від 15.06.1994р. за № 419 «Про прядок посвідчення заповітів та доручень, прирівнюваних до нотаріально посвідчених» із змінами, внесеними згідно з Постановами КМУ № 1854 від 12.12.2002, № 940 від 06.07.2006, № 161 від 05.03.2009), який передбачає, що заповіт складається у письмовій формі із зазначенням місця і часу (час складання заповіту відсутній) дати та місця народження заповідача і підписується заповідачем власноручно. Крім того в наданому спадкоємицею заповіті перед особистим підписом заповідача відсутній запис про те, що заповіт зачитано ним вголос.

Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення невизнання або оспорювання. Відповідно ч. 1 ст. 16 зазначеного Кодексу кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеним у ст.ст. 1251-1252 цього Кодексу. Відповідно ст. 1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів міських рад народних депутатів України визначений Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами відповідних виконавчих комітетів, яка затверджується наказом Міністерства юстиції України. На момент складання спірного заповіту ОСОБА_5, тобто на 04.03.2005 року діяла Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затверджена наказом міністерства юстиції України № 22/5 від 25.08.1994р. Вказаний заповіт повністю відповідає вимогам розділу 3 глави 1 даної Інструкції де зазначені усі необхідні дані, у тому числі і час його складання. Цією Інструкцією не встановлено порядок обовязкового запису про те, що заповіт прочитано уголос перед його підписом.

Такі вимоги було встановлено Порядком вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, який затверджено Наказом Міністерства юстиції України № 3306/5 від 11.11.2011 року.

На думку суду зміни у формі складання заповіту після його складання не можуть впливати на дійсність цього заповіту.

Державний нотаріус Другої артемівської державної нотаріальної контори відмовив позивачці ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, складеним 04.03.2005 року, з тих підстав, що у заповіті відсутній запис про те, що заповіт зачитано заповідачем вголос. При цьому посилається на п. 16 Постанови КМУ від 15.06.1994р. за № 419 «Про порядок посвідчення заповітів та доручень, прирівнюваних до нотаріально посвідчених» (із змінами, внесеними Постановами КМ № 1854 від 12.12.2002, № 940 від 06.07.2006, № 161 від 05.03.2009).

Суд вважає помилковим застосування нотаріусом пункту 16 даної Постанови КМУ від 15.06.1994р. за № 419 «Про порядок посвідчення заповітів та доручень, прирівнюваних до нотаріально посвідчених» (із змінами, внесеними Постановами КМ № 1854 від 12.12.2002, № 940 від 06.07.2006, № 161 від 05.03.2009) у даному випадку, оскільки Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затверджена наказом міністерства юстиції України № 22/5 від 25.08.1994р, тобто після прийняття Постанови КМУ від 15.06.1994 року № 419 і є спеціальним нормативним актом, оскільки сама Інструкція передбачає порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами лише виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, а Постанова КМУ № 419 від 15.06.1994 року затверджує порядок посвідчення заповітів, що прирівнюються до нотаріально посвідчених конкретними посадовими, службовими особами, у перелік яких не входять посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних міських Рад.

Таким чином суд вважає, що форма спірного заповіту у повному обсязі відповідає вимогам спеціального законодавства на час його складання та посвідчення посадовою особою - керуючим справами виконкому ОСОБА_4 міської ради м. Дебальцевого Донецької області ОСОБА_2 і вимоги позивачки ОСОБА_3 про визнання дійсним заповіту від 04.03.2005 року складеного і підписаного ОСОБА_5, померлим 21.05.2015 року підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 59, 209, 212 21 218, 293 ЦПК України; ст. 1233, 1247, 1251, 1257 Цивільного кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради Донецької області про визнання заповіту дійсним - задовольнити.

Визнати дійсним заповіт від 04 березня 2005 року, посвідчений посадовою особою виконкому ОСОБА_4 міської ради, складений письмово та підписаний ОСОБА_5, який помер 21 травня 2015 року, за яким ОСОБА_5 заповів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2, житлову квартиру № 2 , будинку № 67 в м. Світлодарську, Донецької області.

Рішення виготовлено у повному обсязі 16 січня 2016 року.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя С.П.Букрєй