Справа № 441/402/16 Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І.
Провадження № 22-ц/783/4062/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Бермеса І.В.,

при секретарі: Фейір К.О.,

за участю: представника апелянта (позивача) ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанкна рішення Городоцького районного суду Львівської області від 27 квітня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Городоцького районного суду від 27 квітня 2016 року позовні у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у розмірі 26897 грн.55 коп. за кредитним Договором б/н від 12.12.2012 р. відмовлено за спливом строку позовної давності

Рішення суду оскаржив представник позивач ПАТ КБ «Приватбанк».

В апеляційній скарзі, апелянт, зазначає, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим та таким, що прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що Відповідач отримав платіжну картку, яка є лише спеціальним засобом для отримання та перерахування коштів. Строк дії картки не припиняє строку дії договору, а строк дії договору та строк дії картки не є тотожними поняттями. Також, судом першої інстанції залишено поза увагою, що відповідно до пунктів 9.3. та 9.5. договору картрахунок відкритий на невизначений термін та може бути закритий на підставі заяви держателя. Зазначає, що відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною кредитного договору, сторони домовились, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо жодна зі сторін не заявляє про його припинення він автоматично лонгується на такий же термін.

Просить рішення Городоцького районного суду від 27 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, судові витрати покласти на відповідача.

В судове засідання відповідачне з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений встановленому законом порядку,клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило, причин своєї неявки суду не повідомив, а тому відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення Городоцького районного суду Львівської області від 27 квітня 2016 року скасуванню з наступних підстав.

Згідно ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не відповідає даним вимогам закону.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо повернення кредиту ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором №б/н від 12 грудня 2012 року.

Проте, колегія суддів не погоджується із таким висновком суду.

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Пунктом 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Кліент дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Кліент дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №б/н від 12.12.2012 р., за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 4000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 29.02.2016р. відповідачем порушені умови кредитного договору, заборгованість становить 26897,55 грн., з яких: 3993,05 грн. - заборгованість по кредиту, 18347,47 грн.-заборгованість по процентам за користування кредитом, 2800,00 грн. - заборгованість за комісією, 500грн.- штраф (фіксована сума), 1257,03 грн.-штраф (процентна складова).

Згідно п.п. 3.1, 3.4 Умов для надання послуг банк відкриває клієнту картрахунки, надає клієнту картки, їх вид та строк дії визначений в заяві, підписанням якої клієнт та банк укладають договір про надання банківських послуг. Клієнт або його довірена особа використовують платіжні картки в розмірі платіжного ліміту відповідного картрахунку, як засіб для безготівкових розрахунків за товари (послуги), для перерахування коштів з картрахунків на рахунки інших осіб, а також як засіб для отримання готівкових грошових коштів у касах банків, фінансових установ, через банкомати, та здійснення інших операцій, передбачених угодами сторін та законодавством України.

Відтак, ОСОБА_3 отримав платіжну картку, яка є лише спеціальним засобом для отримання та перерахування коштів. Строк дії картки не припиняє строку дії договору, а строк дії договору та строк дії картки не є тотожними поняттями.

Відповідно до пунктів 9.3. та 9.5. договору картрахунок відкритий на невизначений термін та може бути закритий тільки на підставі заяви держателя.

Згідно з п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною кредитного договору, сторони домовились, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо жодна зі сторін не заявляє про його припинення він автоматично лонгується на такий же термін, а тому договір автоматично було пролонговано, оскільки жодна зі сторін не заявила про свій намір його розірвати.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється, тривалістю у три роки.

Відповідно ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду щодо пропуску позичальником строку позовної давності, оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 року у справі №6-116 цс 13.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Із врахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, то проценти за кредитом, які нараховуються щомісяця та є періодичним платежем за користування кредитними коштами, а також комісія і штрафи нараховані унаслідок невиконання позичальником своїх зобов'язань за договором, підлягають стягненню з ОСОБА_3 у межах строку позовної давності, що випливає з постанови №6-249цс15 від 03.12.2015 року Верховного Суду України.

Крім того, судом встановлено, що строк дії картки становить до 08.2016 року (а.с.75).

Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 12.12.2012 р., укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_3, станом на 29.02.2016 року (а.с. 4 зворот) останнє погашення було 15.08.2013 року, а із позовною заявою банк звернувся 30.03.2016 року, тобто в межах трьох річного строку.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в законні силі перебувати не може, воно підлягає скасуванню на підставі п.п.1,3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Згідно ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача в користь позивача(апелянта) судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, 309, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк задовольнити.

Рішення Городоцького районного суду від 27 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове, яким позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк заборгованість за кредитним договором № б/н від 12 грудня 2012 року в розмірі 26 897,55 грн..

Стягнути ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк понесені судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги в сумі 2893,8 грн.

Рішення Апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий : О.М. Ванівський

Судді: М.Я. Богонюк

ОСОБА_4