Справа №265/3448/16-ц
Провадження №2-о/265/288/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Мельник І. Г., при секретарі Цепи К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про розкриття банківської інформації, яка містить банківську таємницю, зацікавлена особа: Філіал відділу №9 Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась до суду з даною заявою, вказуючи, що 27 березня 2007 року між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» (надалі банк) був укладений договорі у вигляді кредитної картки № 553643 на суму 15000 гривень. Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області від 10 липня 2015 року з неї на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто суму боргу за кредитним договором у розмірі 22 683,44 гривень, яка складається з наступного: борг за кредитом 14 643,24 грн.; заборгованість за відсотками 7 390,20 грн.; заборгованість за комісією за користування кредитом -650 грн. Рішення суду нею у добровільному порядку повністю виконане. Так на протязі періоду часу починаючи з 20 серпня 2015 року по 03 червня 2016 року нею була сплачена сума заборгованості у розмірі 22 685 гривень. Між тим, вона отримала лист банку від 02.06.2016 року № 30.1.0.0/2- про те, що у неї мається заборгованість у сумі 27 158,41 грн., що не відповідає дійсності. ЇЇ спроби по отриманню у банку інформацію з приводу зарахованих нею сум в рахунок погашення кредиту були невдалими, адже на її письмові звернення банк жодного разу не відповів, посилаючись на те, що дана інформація є банківською таємницею. Просить суд задовольнити її вимоги та зобовязати відділення №9 ПАТ КБ «ПриватБанк» розкрити та надати їй інформацію, яка має банківську таємницю відносно неї, шляхом надання роздруківку по кредитній картці, яка була видана на її імя за № 553643 з вказівкою видів нарахування (тіло кредиту, відсотки, комісія, штрафи, пеня), періодів таких нарахувань, що відповідають нарахованим сумам.

Заявник у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву з проханням про розгляд справи за її відсутності, та вказавши, що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Представник зацікавленої особи, що діє на підставі довіреності, ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали заяви, вражає, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 червня 2015 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 27 березня 2007 року в сумі 22 683,44 гривні, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 14 643,24 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 7 390,20 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом 650 грн.; та судовий збір 226,83 грн.

Відповідно наданих заявницею квитанцій про сплату заборгованості на розрахунковий рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк», в період з 20 серпня 2015 року по 03 червня 2016 року нею була сплачена загальна сума заборгованості у розмірі 22 685 гривень

При цьому, згідно листа № 30.1.0.0/2- від 02.06.2016 року, направленого ПАТ КБ «Приватбанк» на адресу ОСОБА_1, де останній повідомили, що її заборгованість за кредитним договором № SAMDN3187 від 27.03.2007 року у звязку з порушенням зобовязань прострочена та складає 27158,41 грн., у тому числі: основний борг 27158,41 грн.; відсотки 7016,68 грн.; пеня 3339,29 грн. та комісія 0 грн.

Заявниця звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою про надання їй інформації щодо фактичної заборгованості з урахуванням повного погашення заборгованості за рішенням суду. Між тим, відповіді з ПАТ КБ «ПриватБанк» на дане звернення на адресу ОСОБА_1 не надійшло.

Згідно частини 3 статті 15 ЦПК України, справи про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб, розглядаються судом в порядку окремого провадження.

Відповідно до ст. 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунку, операцій за рахунком і відомостей про клієнта.

Частиною 1 ст. 60 Закону «Про банки і банківську діяльність» визначено, що банківською таємницею є інформація що до діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальної чи моральної шкоди клієнту, якою зокрема, є відомості про банківські рахунки клієнтів, операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди.

Порядок розкриття банківської таємниці визначено ст. 62 Закону «Про банки і банківську діяльність». Цією нормою визначено коло осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця, підстави її розкриття та обсяг інформації, яка надається.

Стаття 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність" передбачає декілька випадків розкриття банками інформації, що становить банківську таємницю, у повному обсязі, а саме на письмовий запит або з письмового дозволу власника такої інформації (клієнта банку) та на письмову вимогу суду або за рішенням суду.

З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську інформацію, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію.

Зазначені обмеження, у тому числі, викладені в ч. 4 ст. 62 Закону «Про банки і банківську діяльність», не стосуються випадків надання банком інформації, яка є банківською таємницею, за дозволом клієнта чи за рішенням (вимогою) суду.

У відповідності до п.1 ст.1076 ЦК України, відомості, що складають банківську таємницю, можуть бути надані банком органам державної влади та їх посадовим особам виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Такий висновок узгоджується з п. 3.5 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14.07.2006 р. № 267 та главою 12 ЦПК України, що регулює порядок розгляду судом справ про розкриття банківської таємниці (п. 5 ст. 288, п. 4 ч. 1 ст. 290 ЦПК України).

На підставі викладеного та зважаючи на те, що визначення питання щодо обсягу сплаченої суми кредиту заявником, яке в свою чергу містить банківську таємницю, іншим шляхом ніж розкриття вказаних відомостей неможливо, суд вважає, що заява є обгрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст.1-4, 217, 234, 235, 287 290 ЦПК України, ст. 1076 Цивільного кодексу України, ст. 62 Закону України Про банки та банківську діяльність від 07.12.2000р. №2121-111 (із змінами та доповненнями),

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про розкриття банківської інформації, яка містить банківську таємницю, задовольнити.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» розкрити та надати ОСОБА_1 інформацію, яка містить банківську таємницю відносно ОСОБА_1, шляхом надання розрахунку по кредитному договору № SAMDN3187 (картка № 553643), укладеного 27 березня 2007 року між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» з вказівкою видів нарахування (тіло кредиту, проценти, комісія, штрафи та пеня) та в який період відбувались ці нарахування.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Г. Мельник