Справа № 175/4888/15-ц
Провадження № 2/175/414/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шабанова А.М.,

за участю секретаря Ратушної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за уточненою позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з зазначеною позовною заявою, яку 12 січня 2016 року уточнив,02 березня 2016 року судом було ухвалено заочне рішення, яким уточнені позовні вимоги позивача задоволено у повному обсязі, а саме: стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № DNI0AL00000207 від 07.08.2006 року у розмірі 14 403, 80 доларів США, що за курсом 23,94 відповідно до службового розпорядження НБУ від 25.11.2015 року складає 344 826, 97 грн., (триста сорок чотири тисячі вісімсот двадцять шість гривень дев'яносто сім копійок). Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 172 грн. 40 коп. (пять тисяч сто сімдесят дві гривні та сорок копійок). Ухвалою суду від 16 березня 2016 року заочне рішення скасовано, та призначено справу до розгляду.

В обґрунтування позовних вимог в уточненій позовній заяві зазначається, що 07 серпня 2006 року між позивачем та відповідачем укладено договір № DNI0AL00000207 про надання кредиту у розмірі 14 500,00 доларів США, з граничним терміном повернення до 07.08.2011 року. У порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобовязання не виконує, тому Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з даним позовом.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві та просив їх задовольнити в повному обсязі, надавши заперечення на клопотання відповідача щодо застосування строків позовної давності.

Представник відповідачів та відповідач ОСОБА_1, в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що сплинув строк позовної давності, та просив суд відмовити у задоволенні уточнених позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 07 серпня 2006 року між позивачем та відповідачем укладено договір № DNI0AL00000207 про надання кредиту у розмірі 14 500,00 доларів США, з граничним терміном повернення до 07.08.2011 року.

У відповідності до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені).

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 25.11.2015 року, виникла заборгованість яка становить 27 082, 52 доларів США, у тому числі: заборгованість за кредитом 10 260, 40 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом 6 226, 08 доларів США; заборгованість за комісією 188, 50 доларів США; пеня 10 407,54 доларів США.

Від цієї суми заборгованості віднімається сума, яка була задоволена судовим рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22.07.2011 року з відповідача на користь позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", яка складала 13375 [Долар США], з яких: ( 10237.26 [Долар США]. - заборгованість за кредитом: 1861 [Долар США]. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 87.00 [Долар США]. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 492.49 [Долар США] пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором;- 63,19 [Долар США]. - штраф (фіксована частина), - 633.94 [Долар США]. - штраф (процентна складова), різниця становить - 14403,80 [Долар США]. Отже, заборгованність достягнення становить - 14403,80 Долар США, що курсом 23,94 відповідно до службового розпорядження НБУ від 25.11.2015 року складає 344826,97 грн.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), в даному випадку застосовується щодо заборгованості по основній сумі та відсотках.

Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК Українипередбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Строк (термін) виконання зобов'язання встановлюється у вигляді календарної дати або періоду, а також може бути визначений подією, що має неминуче настати. В такому випадку зобов'язання підлягає виконанню з настанням цієї події або протягом певного періоду.

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язувався, погашати заборгованість за кредитом та відсотками за його використання.

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України). Суду не надано жодних доказів про те, що між сторонами було укладено письмовий договір про збільшення строку позовної давності та позивачем не надано жодних доказів на підтвердження протилежного.

Така ж правова позиція застосування строків позовної давності у кредитних правовідносинах виклданеа й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року № 6-16цс15.

Згідно статті 360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовними вимогами в грудні 2015 року, які у січні 2016 року було уточнено, вже після початку спливу строку позовної давності, та те, що про застосування строку позовної давності заявлено відповідачем, суд вважає, що у задоволенні даного позову слід відмовити в зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності для звернення до суду.

У зв`язку з відмовою у позові, судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 6, 8, 10,11, 57,58, 60, 88, 212- 215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні уточнених позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.М. Шабанов