АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/1632/14-ц Номер провадження 22-ц/786/1555/16Головуючий у 1-й інстанції Миронець О.К. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Триголова В.М.,

суддів: Буленка О.О., Омельченко Л.М.

секретар: Діхтяр Т.В.,

з участю адвоката ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Київського районного суду м.Полтави від 21 квітня 2016 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2014 року позивач ПАТ «Родовід Банк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору, у якому просило стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором від 12 червня 2008 року № 54.3/АА-00008.08.2 у розмірі 2 803 257 грн 67 коп. та 3 654 грн судового збору. Позивач посилався на те, що між ним та відповідачем був укладений вказаний договір на підставі якого банк видав відповідачеві кредит у розмірі 15608 доларів США терміном по 12 червня 2011 року включно на придбання автомобіля та сплати страхових платежів. Процентна ставка за користування кредитними коштами встановлена у розмірі 14% річних, а відповідно до умов додаткової угоди від 28.08.2008 року процентна ставка була збільшена до 16% річних. Відповідач своєчасно не виконувала умови договору, має заборгованість у розмірі 288279,40 доларів США, що за курсом НБУ складає 2803257 грн. 67 коп., яка складається із заборгованості по кредиту у розмірі 8970,61 доларів США, пені 277881,85 доларів США, три відсотки річних від простроченої суми 1426,94 доларів США.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 21 квітня 2016 року позов Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» 8970,61 доларів США, що складає 87194,32 гривень заборгованості по тілу кредиту, 8000 доларів США, що складає 77760 гривень заборгованість по пені, 1426,94 доларів США, що складає 13869,85 гривень 3% річних, а всього 18397,55 доларів США, що складає 178824,18 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» судовий збір в сумі 1788,24 гривень.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог банку. В обгрунтування апеляційної скарги відповідачка посилалася на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи.

У запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ «Родовід Банк» просило залишити апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення, а рішення Київського районного суду м.Полтави від 21 квітня 2016 року без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

У відповідності до п.п.1, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставою для скасування рішення в апеляційному порядку і ухвалення нового або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 12.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк», і ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 54.3/АА-00008.08.2 за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 15608 доларів США для придбання транспортного засобу, з кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 12 червня 2011 року та зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14% річних.

Додатковою угодою до кредитного договору від 28 серпня 2008 року, процент за користування кредитними коштами збільшений до 16% річних.

Згідно з пунктами 3.1.1 кредитного договору позичальник зобов'язався: починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10 числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитним договором у сумі 433.56 доларів США на рахунок, указаний у пункті 1.3 цього договору, шляхом внесення коштів готівкою чи перерахування їх зі свого поточного рахунку; сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитом щомісяця до 10 числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним.

Пунктом 3.1.2 договору позичальник зобов»язаний повернути одержані кредитні кошти згідно з умовами цього Договору не пізніше 12 червня 2011 року.

Для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором від 12 червня 2008 року між сторонами укладений договір застави транспортного засобу - автомобіля марки PEUGEOT модель BIPPER FOURGON 1.4Е, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

У звязку з порушенням позичальником умов кредитного договору 27.11.2009 року банк звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 із заявою про вчинення виконавчого напису з метою звернення стягнення на заставне майно, а саме: автомобіль марки Peugeot.

Київським ВДВС Полтавського МУЮ на підставі виконавчого напису нотаріуса № 1131 від 27.11.2009 року відкрите виконавче провадження. В ході проведення виконавчих дій предмет застави був реалізований на аукціоні, в рахунок погашення боргу перераховано 35018, 18 гривень, а залишок боргу становить 161 571, 38 грн..

Пунктами 5.2, 5.3 кредитного договору передбачено право банку у разі недотримання позичальником умов цього договору вимагати дострокового його розірвання, повернення одержаного кредиту, сплати нарахованих за ним процентів, звернути стягнення на предмет застави, відшкодування збитків, заподіяних банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору.

Відповідач свої зобовязання виконувала не в повному обсязі в результаті чого у неї утворилась станом на 05.03.2014 року заборгованість, яка складає 288279,40 доларів США, що за курсом НБУ станом на 05.03.2014 року складає 2803 257,67 гривень. Дана заборгованість складається з суми простроченого кредиту 8970,61 доларів США, 277881,85 доларів США пені, 3% річних 1426,94 доларів США.

Частково задовольняючи позовні вимоги банку, місцевий суд виходив з того, що трирічний строк позовної давності позивачем не був пропущений, оскільки позивач звернувся до суду 24.03.2014 року, а початок обчислення строку позовної даності необхідно рахувати з 12.06.2011 року (кінцевий строк погашення кредиту у договорі).

Проте, колегія суддів з такими висновками місцевого суду погодитися не може з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Враховуючи викладене, та беручи до уваги, що у відповідача утворилась заборгованість перед банком, у звязку з неналежним виконанням покладених на неї зобовязань за кредитним договором, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про порушення прав позивача внаслідок невиконання ОСОБА_3 взятих на себе договірних зобовязань.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами), починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання - вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст. 253 ЦК України).

Такої правової позиції дійшов Верховний Суд України, зокрема у постанові від 06 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13, яка у силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України; суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Разом із тим відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 19 листопада 2014 року у справі № 6-160цс14, перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами), починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення; позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу; у разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання - вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом із нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті; несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів; відповідно до вимог ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Отже, поряд з установленням строку дії договору (до 12 червня 2011 року) сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

З огляду на викладене необхідно розрізняти: строк позовної давності по кожному щомісячному платежу, та строк позовної давності щодо повернення кредиту в цілому.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд залишив поза увагою ту обставину, що відповідач ОСОБА_3 здійснила останній платіж за вказаним кредитним договором в жовтні 2009 року, а отже строк позовної давності почався саме з цього часу, а не з 12.06.2011 року, як зазначив суд.

Враховуючи, що позивач звернувся з позовом лише 19 березня 2014 року (дата подання позовної заяви до відділення поштового звязку) (а.с. 21, т.1), то строк позовної давності по всіх щомісячних платежах та неустойці, крім платежів за квітень, травень, червень 2011 року, позивачем був пропущений без поважних причин, а тому суд першої інстанції помилково стягнув заборгованість за весь період.

Колегія суддів прийшла до висновку, що рішення місцевого суду необхідно змнінити, а саме зменшити суму стягненої судом першої інстанції заборгованості за кредитним договором з 18397, 55 доларів США (еквівалентно 178824, 18 грн.) до 1337,10 доларів США (еквівалентно 12997, 50 грн.), у тому числі 1300, 68 доларів США (еквівалентно 12642, 60 грн) основної заборгнованості по кредиту, 36,58 доларів США (еквівалентно 355, 50 грн.) по відсоткам за користування кредитом.

А також з урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України зменшенню підлягає розмір стягнутого з відповідачки судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог (7,26% від задоволеної частини позовних вимог) з 1788, 24 грн. до 129, 82 грн. В тому числі з позивача на користь відповідачки необхідно стягнути виплати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги 1824, 20 грн.

З наведених підстав, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід змінити, змешивши розмір стягнутої заборгованості та судового збору.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 303, 307, п.п. 3,4 ч. 1 ст. 309, 414, 316 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3- задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м.Полтави від 26 листопада 2014 року- змінити, зменшивши розмір стягнених коштів для погашення кредитної заборгованості з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» з 18397, 55 доларів США (вісімнадцять тисяч триста девяносто сім доларів США птдесят пять центів США), що складає 178824, 18 грн. до 1337,10 доларів США (одна тисяча триста тридцять сім доларів США десять центів США), що складає 12997, 50 грн., у тому числі 1300, 68 доларів США (еквівалентно 12642, 60 грн) основної заборгнованості по кредиту, 36,58 доларів США (еквівалентно 355, 50 грн.) по відсоткам за користування кредитом, а також зменшивши розмір стягнених з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» коштів в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви з 1788, 24 грн. до 129, 82 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на користь ОСОБА_3 1824, 20 грн. витрат по сплаті сдового збору за подання апеляційної скарги.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: В.М. Триголов

Судді: О.О. Буленко

ОСОБА_5