АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/173/16
Провадження № 22-ц/790/6900/15 Головуючий 1-ї інстанції Клименко О.І.
Справа № 642/3056/15-ц Доповідач: Довгаль А.П.
Категорія: відшкодування шкоди
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Коваленко І.П., Бездітко В.М.

при секретарі - Щегельському Д.О.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 25 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 (відповідач-1), Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (надалі - ПАТ «УСК «Гарант-Авто» або відповідач-2), в якому просила: 1.стягнути з ОСОБА_1 на її користь матеріальні збитки від пошкодження автомобіля «Пежо-107», державний реєстраційний НОМЕР_1, в сумі 13 308,99грн. та компенсацію моральної шкоди в розмірі 5000,00грн.; 2.стягнути з ПАТ «УСК «Гарант - Авто» на її користь матеріальні збитки в сумі 50 000,00рн. та пеню за прострочення платежу в сумі 15 082,26грн. 3. вирішити питання про судові витрати.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 04.09.2013року приблизно о 18год.00хв. відповідач ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Шевроле-Авео», державний реєстраційний НОМЕР_2, під час перетину перехрестя площі Конституції з вулицею Сумська, з боку Бурсацького узвозу в напрямку провулку Мечникова в м. Харкові, в порушення вимог п.п.8.7.3 «е», 8, 10, 16.3 Правил дорожнього руху України рухався на червоний сигнал світлофору, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Пежо-107», державний реєстраційний НОМЕР_1, який рухався під її керуванням. В результаті чого, транспортним засобам було завдано технічні ушкодження. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.05.2014року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вказаного ДТП. Згідно експертного автотоварознавчого дослідження №2617 від 19.03.2014року розмір матеріальної збитку від пошкодження автомобіля «ПЕЖО -107» складає 63 308,99грн. Позивач вважає, що має право отримати від володільця джерела підвищеної небезпеки в особі водія повне відшкодування завданої шкоди. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ПАТ «УСК «Гарант-Авто». Після ДТП, вона зверталась у встановлений законом строк до ПАТ «УСК «Гарант - Авто» з заявою щодо виплати їй страхового відшкодування. Однак, відповідачем ПАТ «УСК «Гарант-авто» до теперішнього часу не виплачено суму страхового відшкодування, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися з цим позовом до суду за примусовим стягненням.

В судовому засіданні суду першої інстанції позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримали і просили їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 проти задоволення позову в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 суму збитків завданих ДТП заперечували. Зазначивши, що загальний розмір матеріальної шкоди 63 308,99грн., на їх думку, має бути зменшений на суму ПДВ 20%, виходячи з того, що згідно з вимогами ст.187 Податкового Кодексу України податкові зобов'язання у особи, яка надає послуги, виникають з дати вчинення замовником та виконавцем послуг певних дій, направлених на отримання послуг. Оскільки позивач не надала жодних доказів на підтвердження того, що вона понесла фактичні витрати для проведення ремонту свого автомобіля, тому розмір страхового відшкодування повинен бути зменшений на 20% ПДВ, які повинні враховуватись лише при фактичному виконанні ремонтних робіт особою, яка є платником ПДВ. З урахуванням цих обставин, позовні вимоги до ОСОБА_1 з приводу компенсації матеріальної шкоди в сумі 13 308,99грн. є безпідставними. Вважають, що позивачем не обґрунтовано розмір моральної шкоди та не надано доказів на підтвердження цих вимог.

Відповідач ПАТ «УСК «Гарант - Авто» про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, його представник не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 25 серпня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальні збитки від пошкодження автомобіля «Пежо-107», державний реєстраційний НОМЕР_1 в сумі 13 308,99грн., компенсацію моральної шкоди в сумі 5 000,00грн.

Стягнуто з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на користь ОСОБА_2 матеріальні збитки в розмірі 50 000,00грн. та пеню за прострочення платежу в сумі 15 082,62грн.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків та компенсації моральної шкоди скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні цих вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, на неповне з'ясування обставин справи, які суд вважав встановленими, та на неналежну оцінку наданим сторонами доказам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується тільки в частині стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної і моральної шкоди, тому в іншій частині рішення відповідно до положень ч.1 ст.303 ЦПК України, апеляційним судом не переглядається.

Судовим розглядом встановлено, що 04.09.2013року о 18год.00хв. відповідач ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Шевроле-Авео», державний реєстраційний НОМЕР_2, під час перетину перехрестя площі Конституції з вулицею Сумська, з боку Бурсацького узвозу в напрямку провулку Мечникова в м. Харкові, рухався на червоний сигнал світлофору, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Пежо-107», державний реєстраційний НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) транспортним засобам завдано технічні ушкодження.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.05.2014року, залишеного без змін постановою Апеляційного суду Харківської області від 02.07.2014року, водія ОСОБА_1 визнано винним у правопорушенні, передбаченому ст.124 КУпАП, провадження відносно нього закрито у зв'язку зі сплином терміну притягнення до адміністративної відповідальності, а стосовно водія ОСОБА_2 провадження припинено у зв'язку з відсутністю в її діях складу правопорушення (а.с.10-11).

Із висновку експертного автотоварознавчого дослідження №2617 від 19.03.2014року, проведеного судовим експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, вбачається, що вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля «ПЕЖО -107», державний реєстраційний НОМЕР_1, з урахуванням ПДВ (20%), складає - 63 308,99грн. (а.с.12-23).

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання, або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Автомобіль відповідача ОСОБА_1 на момент ДТП був застрахований ПАТ «УСК «Гарант - Авто», згідно Полісу №АС/5332637 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 12.08.2013року. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одну особу за шкоду заподіяну майну становить - 50 000,00грн., розмір франшизи визначено - Нуль гривень 00 копійок.

Як свідчать матеріали справи, позивач в установленому порядку зверталася з заявою до відповідача-2 про виплату страхового відшкодування, дана заява розглядалася керівництвом страхової компанії і заявнику надавалися відповіді, що страхове відшкодування в сумі 50 000,00грн. буде перераховано на розрахунковий рахунок ОСОБА_2, який вказано в її заяві (а.с.24-26).

Статтею 187 Податкового Кодексу України передбачено, що податкові зобов'язання у особи, яка надає послуги, виникають з дати вчинення замовником та виконавцем послуги певних дій, направлених на отримання послуги.

Позивач ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду не надала доказів на підтвердження того, що вона здійснювала ремонт свого автомобіля у суб'єкта господарювання, зареєстрованого як платника ПДВ, і понесла фактичні витрати на його ремонт. З урахуванням цих обставин, розмір страхового відшкодування слід зменшити на 20% ПДВ, який повинен враховувати тільки при фактичному виконанні ремонтних робіт особою, яка є платником ПДВ.

Отже, 20% ПДВ (від суми 63 308,99грн. відновлювального ремонту автомобіля за експертним дослідженням) дорівнюється - 12 661,78грн. Ця сума підлягає відрахуванню з 63 308,99грн. - 12 661,78грн. = 50 647,21грн. Оскільки 50 000,00грн. (ліміт відповідальності за страховим полісом) стягнуто з відповідача-2 (ПАТ «УСК «Гарант-Авто), тому залишок суми - 647,21грн. (50 647,21грн. - 50 000,00грн.), підлягає стягненню з відповідача-1 на користь позивача. У зв'язку з чим оскаржуване рішення в цій частині підлягає зміні, а саме зменшенню розміру матеріальної шкоди стягнутої з відповідача-1 з 13 308,99грн. до 647,21грн.

Задовольняючи позов в частині відшкодування моральної шкоди, судом не враховані роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п.9 постанови від 31 березня 1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001р. №5) про те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визнаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити відповідні мотиви.

Позивачу ОСОБА_2 ніяких тілесних ушкоджень внаслідок ДТП спричинено не було, а сам факт ДТП, в результаті якого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, ніяким чином не міг вплинути на стан здоров'я позивача, на її стосунки з оточуючими людьми. Окрім того, нею не надано жодного доказу на підтвердження того, що вона дійсно душевно і фізично страждала, а також стосовно регулярного використання автомобілю для вирішення життєвих питань, хоча відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України це є її обов'язком.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що в стягненні моральної шкоди позивачу необхідно відмовити в повному обсязі.

Оскільки сума матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача-1 на користь позивача зменшується до 647,21грн., тому розмір стягнутих з ОСОБА_1 судових витрат також необхідно зменшити з 258,00грн. до 243,60грн., тобто до мінімального розміру, який передбачено підпунктом 1) п.1 ч.2 ст.4 Закону України про «Про судовий збір» в редакції цього Закону№3674-VІ від 08.07.2011р.

Згідно п.4) ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.2), 309ч.1п.4), 313, 314ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 25 серпня 2015 року змінити: зменшити розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди з 13 308,99грн. до 647,21грн., судового збору з 258,00грн. до 243,60грн.; в частині стягнення моральної шкоди в сумі 5 000,00грн. - скасувати і у задоволенні цих вимог ОСОБА_2 - відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -