Дата документу 04.08.2016
Справа № 320/3924/16-ц
Провадження № 2/320/2683/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«04» серпня 2016 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого: судді Бахаєва І.М.,

при секретарі: Фурсовій Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за Законом, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за Законом, мотивуючи свої вимоги, тим, що її дідусеві - ОСОБА_2 належав житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі договору про право на забудову. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. На підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 жовтня 2009 року за її бабусею - ОСОБА_3, було визнано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Але в державних органах реєстрації права власності її бабуся ОСОБА_3 не зареєструвала право власності на будинок та не отримувала свідоцтво про право власності на вказаний будинок. ОСОБА_3 - померла ІНФОРМАЦІЯ_3, після її смерті відкрилася спадщина на вказаний житловий будинок. У встановлений законом строк мати позивачки по справі ОСОБА_1 - ОСОБА_4 - звернулася до Мелітопольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Але за своє життя мати позивачці ОСОБА_4 не отримала свідоцтво про право власності на спадщину за законом. ОСОБА_4 - померла ІНФОРМАЦІЯ_4. У встановлений законодавством 6-місячний строк позивачка ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. 18 травня 2016 року приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Земенкова Ю.А. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у неї відсутній документ, що підтверджує право власності її матері на житловий будинок АДРЕСА_1.

Внаслідок вищевикладеного позивачка може успадкувати майно тільки у судовому порядку.

В судове засідання позивачка не з'явилася але на адресу суду від неї надійшла письмова заява про слухання справи за її відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі.

Представник відповідача - Мелітопольської міської ради Запорізької області в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, та прийняти рішення суду по наявним в справі матеріалам.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази в сукупності, суд дійшов до висновку про те, що позов ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за Законом, заявлений обґрунтовано та підлягає задоволенню, виходячи з встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Згідно копії паспорту ОСОБА_1, народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Мелітополі Запорізької області, (а.с.5-6).

ОСОБА_2 належав житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі договору про право на забудову, посвідченого Мелітопольською державною нотаріальною конторою Запорізької області від 19.01.1965 р. за р.№ 159.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, про що складено відповідний актовий запис №373, про що свідчить копія свідоцтва про смерть, (а.с.10).

На підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 жовтня 2009 року за ОСОБА_3 - було визнано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, по що свідчить копія рішення суду, (а.с.12).

Вдержавних органах реєстрації права власності ОСОБА_3 не зареєструвала право власності на будинок та не отримувала свідоцтво про право власності на вказаний будинок.

ОСОБА_3 - померла ІНФОРМАЦІЯ_3, про що складено відповідний актовий запис №1335, про що свідчить копія свідоцтва про смерть, (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_3відкрилася спадщина на вказаний житловий будинок.

У встановлений законом строк мати позивачці по справі, ОСОБА_4 - звернулася до Мелітопольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але за своє життя не отримала свідоцтво про право власності на спадщину за законом.

ОСОБА_4 - померла ІНФОРМАЦІЯ_4, про що складено відповідний актовий запис №1004, про що свідчить копія свідоцтва про смерть, (а.с.9).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або

за законом.

Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Я є спадкоємцем першої черги за законом після смерті моєї матері відповідно до ст. 1261 ЦК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У встановлений законодавством 6-місячний строк позивачка по справі ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері.

18 травня 2016 року приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Земенкова Ю.А. винесла Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у мене відсутній документ, що підтверджує право власності моєї матері на житловий будинок АДРЕСА_1, про що свідчить її копія, (а.с.11).

Згідно довідки, виданою 06 червня 2016 року головою квартального комітету № 11 Мелітопольської міської ради народних депутатів, ОСОБА_1 з моменту народження і по теперішній час мешкаю за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, якій постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з наказом Міністерства юстиції України "Про надання витягів з Реєстру прав власності на нерухоме майно та оформлення свідоцтв про право власності на нерухоме майно на спеціальних бланках" від 20 вересня 2002 року № 84/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20 вересня 2002 року за № 773/7061 зазначено, що свідоцтво про право власності видається на спеціальних бланках з електронного реєстру прав. Відповідно до п. 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (яка діяла на момент відкриття спадщини), затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р. № 20/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна, у тому числі наявності чи відсутності податкової застави та інших застав за даними відповідних реєстрів.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини згідно ст. 1220 ЦК України. Відповідно до ч. 5 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно положень ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За приписами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору управління майном.

Відповідно до 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги позивачці до Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за Законом такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 218, 256-259 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 318, 319, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1261, 1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за Законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1), право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті матері - ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ