Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Подрєзова Г. О. ,

при секретарі Александрова А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква

позовну заяву Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Приватбанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором ;

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство ОСОБА_1 Приватбанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 22.04.2008р. № 2КU0АЕ00000100, згідно з яким відповідачу було надано кредит у сумі 9450,08доларів США на термін до 19.04.2013р. Банк виконав свої зобов»язання за кредитним договором, надав кредитні кошти позичальнику, а позичальник не виконує свої зобов»язання за договором, станом на 01.10.2015р. виникла заборгованість на загальну суму 5661,94 доларів США, яка складається заборгованості по тілу кредиту 1804,22 доларів США, заборгованості за відсотками 0,24 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов»язання 3576,68 доларів США, штрафу (фіксована частина) 11,74доларів США, штраф (процентна складова) 269,06доларів США. Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов»язань за кредитним договором, просив суд позов задовольнити та стягнути на користь позивача заборгованість по кредитному договору та судові витрати 1144,87грн.

В судове засідання представник позивача не з»явився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно заяви від 30.12.2015р. просив розглянути справу за його відсутності, позов визнав частково, просив звільнити від сплати нарахованої пені та штрафу, надав копії свідоцтва про народження дитини дочки Марії15.04.1999р.н. та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яких він утримує.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково.

Так, з матеріалів справи вбачається, що дійсно між сторонами ПАТ ОСОБА_1 банк «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_2 22.04.2008року було укладено кредитний договір № 2КU0АЕ00000100, згідно з яким позичальник отримав кредит розміром 9450,08доларів США на термін до 19.04.2013р.

Дані обставини повністю підтверджуються копією кредитно- заставного договору, згідно з яким позичальнику надається кредит на умовах, визначених в розділі 17 «Особливі умови».

Відповідно до п. 17.1 загальний розмір кредиту 9450,08 доларів США. Відповідно до п. 17.1.3 мета кредиту а,) частина кредиту в розмірі 9080 доларів США надається з метою придбання автомобіля, б) частина кредиту в розмірі 90,80 доларів США надається з метою оплати перших страхових платежів за договором страхування за перший рік кредиту, в) частина кредиту в розмірі 6,88 доларів США, з метою оплати коштів за реєстрацію предмета застави в державному реєстрі, г) частина кредиту 272,40доларів США з метою оплати винагороди за надання фінансового інструменту, що сплачується в момент видачі кредиту не пізніше 22.04.2008р.. Відповідно до п. 17.1.6 процентна ставка 13,08 % річних. Відповідно до п. 17.1.7 з метою виконання зобов»язань за п. 3.4 кредитного договору позичальнику відкривається кредитна лінія в розмірі 4108,60 доларів США для сплати чергових страхових платежів. Відповідно до п. 17.1.9 періодом сплати сторони визначили з 22 по 26 число кожного місяця.

Відповідно до п.17.9 опис предмету застави : марка автомобіля Skoda Fabia, рік випуску 2006р., тип транспортного засобу легковий автомобіль до 1500 см.куб., кузов TMBDY16Y26B052076, об»єм двигуна 1,19, державний номер НОМЕР_1.

Предмет застави належить позичальнику на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № АІС 201680 від 18.04.2008р. Предмет застави передається в заставу разом з усіма його при належностями згідно технічної документації. Згідно з п. 17.10 сторони погодились що на дату підписання договору вартість предмета застави становить 65650,00грн.

Відповідно до п. 17.11 розмір забезпечених вимог станом на дату підписання договору розмір забезпечених вимог становить 13733,40доларів США плюс нараховані проценти та винагороди, а також інші суми, що можуть підлягати сплаті позичальником за договором..

Як вбачається з поданої відповідачем ОСОБА_2 додаткової угоди №1 до кредитного договору від 22.04.2008р. № 2КU0АЕ00000100 від 13.12.2012року сторони домовились з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов»язань за кредитним договором укласти додаткову угоду №1 про наступне:

Згідно з п.1.1 додаткової угоди суму заборгованості, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання цієї додаткової угоди зменшити на 3231,88 доларів США, а саме : відсотки у розмірі 1093,74доларів США, комісія у розмірі 307,94доларів США, пеня у розмірі 1830,80 доларів США.

Відповідно до п.1.2 датою остаточного погашення заборгованості за договором 26.12.2015р.

Відповідно до п.1.4. додаткової угоди з моменту підписання сторонами цієї додаткової угоди, за умови належного виконання позичальником своїх зобов»язань по сплаті платежів, визначених у графіку погашення кредиту, позичальник сплачує відсотки в розмірі 0,12% річних.

Сторони в п. 1.5.3 додаткової угоди погодили, що починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту (32-й день) , позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,05% від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом за кожен день прострочення. Відповідно до п. 1.5.4.- позичальник сплачує банку штраф у розмірі 3100,35 доларів США.

В даному випадку, суд вважає, що сума заборгованості по тілу кредиту та відсоткам, станом на 1.10.2015р. в розмірі 1804,22 доларів США та 0,24 доларів США, всього 1804,46 доларів США, підлягає до стягнення з урахуванням відсутності будь яких доказів виконання зобов»язання з боку позичальника та відсутності заяв відповідача про не визнання позову в цій частині.

Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосуються положення п.1 цієї глави.

Згідно з ст. 509 цього Кодексу зобовязанням є право відношення, в яких одна сторона (відповідач) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Але, в частині позовних вимог про стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором 3576,68 доларів США та штрафу (фіксована частина) 11,74 доларів США, штрафу ( процентна складова) 269,06 доларів США, суд вважає, що до задоволення ці вимоги не підлягають.

Відповідно до статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною 1 статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частина 3 статті 533 ЦК України ).

Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань»).

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України №3-29 гс15 від 01.04.2015р., ухвалі ВССУ від 25.09.2013р.

Згідно з ч.1 ст.360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов»язковим для всіх суб»єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Таким чином, на думку суду, максимальний розмір пені повязаний із розміром облікової ставки Національного банку України, а оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України гривні.

Крім цього, позивачем не надано до суду розрахунку пені за один рік з урахуванням строку позовної давності, передбаченої п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Враховуючи вищенаведене, а також заяву відповідача ОСОБА_2 щодо значного перевищення розміру пені від суми збитків, матеріального стану відповідача, який утримує двох неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що за відсутності інших належних доказів, в цій частині позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Також підлягають до стягнення на користь позивача судові витрати пропорційно до частини задоволених позовних вимог -365,71грн.

Керуючись ст..ст.15,60,212-215,223 ЦПК України, ст..ст. 192,509, 526, 533, 1050 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 22.04.2008року № К2U0AE00000100 в розмірі 1804,46 доларів США , що за курсом НБУ станом на 01.10.2015р. становить 38416,9534грн. та судові витрати по справі 365,71грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_5