АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Саліхова В.В.
суддів Лапчевської О.Ф., Прокопчук Н.О.
при секретарі: Пятничук В.Г.

за участю:
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача Жихаревої О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 березня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про захист прав споживача та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та просив суд зобов`язати відповідача зарахувати, починаючи з 17.03.2014, сплачені ОСОБА_2 проценти за користування кредитом, отримані згідно з договором від 14.08.2012 в рахунок часткового погашення основного боргу (тіла кредиту), а також зобов`язати здійснити перерахунок розміру платежу в частині щомісячного повернення кредиту, виходячи з нового залишку кредиту та залишити незмінним строк кредиту.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02.03.2016 позов задоволено частково. Зобовязано ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвеститиційний банк» зарахувати в рахунок часткового погашення основного боргу (тіла кредиту) сплачені з 18.03.2014 ОСОБА_3 суми, що зараховані банком в рахунок погашення процентів за користування кредитом згідно кредитного договору від 14.08.2012 (картковий рахунок № НОМЕР_1 ). Стягнуто з ПАТ «Акціонерний комерційнийпромислово-інвеститиційний банк» на користь держави витрати по сплаті судового збору в розмірі - 487 грн. 20 коп. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Справа № 761/34251/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/6637/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Осаулов А.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

В апеляційній скарзі ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» розповсюджується тільки на військовослужбовців, що були мобілізовані в зону АТО. Зазначило, що вимога суду про зобов`язання відповідача надати розгорнутий розрахунок сплачених коштів та заборгованості позивача за кредитним договором від 14.08.2012 є необґрунтованою, оскільки предметом даної справи є немайновий спір.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, визнав, що позивач вправі вимагати в суді захисту свого права на дострокове часткове погашення кредиту шляхом зобов`язання Банку зарахувати сплачені позивачем з 18.03.2014 проценти за користування кредитом у погашення тіла кредиту, оскільки останній є особою, на яку розповсюджується дія ст. 15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, враховуючи наступне.
З матеріалів справи вбачається, що 14.08.2012 між ОСОБА_2 та ПАТ «Промінвестбанк» було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого, Банком було надано позивачу кредит у вигляді поточного кредитного ліміту у розмірі 7 500,00 грн., з максимальним розміром кредитним лімітом по Кредитній картці 40 000,00 грн. Процентна ставка за використання кредиту становить 4,49% на місяць (нараховується на фактично використану суму кредиту, виходячи зі ставки 53,88% річних та з фактичною кількістю днів у місяці та році). Проценти нараховуються щомісячно в Розрахункову дату - 12-те число кожного місяця, за Розрахунковий період з 13-го числа попереднього місяця по 12-те число поточного місяця. (а. с. 17-18).
Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_2 є офіцером Збройних Сил України та з 27.06.2013 по теперішній час перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується відповідною Довідкою №303 від 08.10.2015 та посвідченням офіцера серії НОМЕР_3 (а. с. 10-13). Законом України від 20.05.2014 року №1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» внесено зміни до ст.14 Закону України від 20.12.1991 року №2011 -XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яку доповнено пунктом 15 наступного змісту «військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються». 25.03.2015 позивач звертався до відповідача із заявою щодо перерахування відсотків по кредитній картці на підставі вказаного закону , але йому в цьому було відмовлено в зв`язку з чим він звернувся до суду з вищезгаданим позовом.
Відповідно до п. 15 ст. 14Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Аналіз наведеної норми права дає можливість зробити висновок про те, що усі військовослужбовці з початку і до закінчення особливого періоду користуються пільгами передбаченими п.15 ст. 14 Вищезгаданого закону.
Згідно з ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом в.о. Президента України від 17.03.14 №303/2014, затвердженого Законом України від 17.03.14 №1126-VII, в Україні оголошена мобілізація, у зв`язку з чим з 17.03.2014 настав особливий період.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Банку після введення Президентом України особливого періоду, з метою використання вищевказаної пільги.
Враховуючи, що при розгляді справи було встановлено, що позивач є особою, на яку розповсюджується дія п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірності дій відповідача щодо відмови у перерахунку ОСОБА_2 вказаного кредиту.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» розповсюджується тільки на військовослужбовців, які були мобілізовані в зону АТО є необґрунтованими, оскільки посилання на таку категорію військовослужбовців у п. 15 ст. 14 вищезгаданого Закону відсутня.
Також необґрунтованим, на думку колегії суддів, є посилання в апеляційній скарзі на те, що єдиним документом, який свідчить про проходження військової служби військовослужбовцем в особливий період є військовий квиток з відміткою про призив на військову службу в особливий період , а не посвідчення офіцера Збройних Сил України.
Відповідно до вимог діючого законодавства військовий квиток документ, який видається військовим комісаріатом громадянам при призиві на дійсну військову службу або при зарахуванні в запас. Військовий квиток є безстроковим документом, що засвідчує особу солдата, матроса, сержанта, старшини, що перебуває на дійсній військовій службі. В ньому також вказується відношення до військової служби громадян, що знаходяться в запасі. Офіцерам і генералам, що перебувають на дійсній військовій службі, видається посвідчення офіцерів.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач перебуває на дійсній військовій службі, в зв`язку з чим єдиним документом, який посвідчує його особу як військовослужбовця, який проходить службу в тому числі і в особливий період є посвідчення офіцера, а не військовий квиток.
В зв`язку з наведеним і вказана обставина не спростовує висновків суду першої інстанції та не може бути підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції.
Не спростовує висновків суду і посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції безпідставно витребував у відповідача розрахунок нарахувань позивачу за вказаним кредитним договором, оскільки у його відсутність у суду не було можливості визначитися з розміром штрафних санкції, пені за невиконання зобов`язань перед банком, а також нарахованими проценти за користування кредитом позивачем після запровадження Президентом України особливого періоду в Державі .
Таким чином, доводи Банку не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства, а тому не можуть бути підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,304,308,313,314,315,325 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 березня 2016 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: Н.О. Прокопчук

О.Ф. Лапчевська