РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/3784/15-ц

номер провадження 2/695/198/16

28 липня 2016 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Савенка В.Г..

при секретарі Бреус В.С.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Золотоноша справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання права власності на будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування та за зустрічним позовам ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання права власності на частину будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_3 про визнання права власності на частину будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

ІНФОРМАЦІЯ_2 номер ОСОБА_8, що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, виданим Вознесенською сільською радою Золотоніського району Черкаської області 05 березня 2012 року. Померлий на день смерті був постійним жителем с. Вознесенське Золотоніського району Черкаської області.

Спадщину після його смерті прийняв син ОСОБА_9 шляхом постійного проживання з померлим, що стверджується довідкою виданою Вознесенською сільською радою Золотоніського району 20.10.2015 року № 1688.

Факт родинних відносин ОСОБА_9 з померлим ОСОБА_8 стверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2. Новосельською сільською радою Азовського paйону Кримської області 10.05.1961 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 помер, що стверджується свідоцтвом про смсрть НОМЕР_3. виданим виконавчим комітетом Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області 02 лютого 2015 року. Померлий на день смерті проживав в с. Вознесенське Золотоніського району Черкаської області.

За життя ОСОБА_9 склав заповіт посвідчивши його у Вознссенській сільській ралі Золотоніського району 27.11.2013 року, реєстр № 281, за яким «все моє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось...» він заповідав ОСОБА_10.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_4. виданого Вознесенською сільською радою Золотоніського району ОСОБА_9 являється батьком ОСОБА_10.

Спадщину після смерті ОСОБА_9 прийняли: ОСОБА_10 - син, на якого складений заповіт, ОСОБА_5 - дочка та ОСОБА_6 - дочка, шляхом подачі заяв про прийняття спадщини до нотаріуса, що стверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 39655268, виданому Золотоніською райдержнотконторою 18.02.2015 року. Спадкоємців, передбачених ст.1241 ЦК України, які мають право на обов'язкову долю в спадщині, немає.

В склад спадкового майна після смерті ОСОБА_9 входить житловий будинок з господарськими будівлями га спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який раніше належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8, спадкоємцем якого був його син ОСОБА_9, який фактично спадщину прийняв, а юридично не оформив своїх спадкових прав і помер. Інвентарна вартість спадкового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 25 764 гривні.

При зверненні ОСОБА_3 в нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини за заповітом на спадковий будинок на ім'я малолітнього сина ОСОБА_10, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа постановою від 06.11.15.

За життя ОСОБА_8 не провів оформлення права власності на належний йому будинок з надвірними будівлями, тобто не одержав свідоцтва про право власності на нього. Згідно зі ст.346 Цивільною кодексу України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, тобто первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, а тому питання визначення належності цього майна попередньому власнику чи спадкоємцю повинно вирішуватися у судовому порядку.

В зв'язку з викладеним позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із відповідним позовом та просить суд визнати за її неповнолітнім сином ОСОБА_9 право власності на вказане спадкове майно.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 підтримав вказані позовні вимоги.

В судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за довіреністю ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав та звернувся до суду із зустрічними позовами від обох своїх довірителів, в яких просить визнати право власності на спірний будинок за померлим ОСОБА_9 та визнати за кожною із відповідачів за первинним позовом право власності на спадкове майно по 1/3 частині, що він підтримав в судовому засіданні.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та надані ними доводи, приходить до наступного.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_2 номер ОСОБА_8 (свідоцтво про смерть НОМЕР_1, видане Вознесенською сільською радою Золотоніського району Черкаської області ІНФОРМАЦІЯ_2).

Після його смерті спадщину прийняв син ОСОБА_9 шляхом постійного проживання з померлим, що стверджується довідкою виданою Вознесенською сільською радою Золотоніського району 20.10.2015 року № 1688.

Судом встановлено, що до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_9 входить житловий будинок з господарськими будівлями га спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8, спадкоємцем якого є його син ОСОБА_9, який фактично спадщину прийняв, а юридично не оформив своїх спадкових прав і помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спірний житловий будинок був побудований ОСОБА_8 у 1970 році, що стверджується даними Технічного паспорта на житловий будинок садибного типу, виданого Золотоніським відділком КП «ЧООБТІ» 23.05.2003 року в розділі «Характеристика будівель та споруд» та знаходиться на земельній ділянці площею 0,1682га, наданій йому у встановленому законом порядку (довідка Вознесенської сільради від 20.10.15року № 1688).

Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міською тин) Української РСР. затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачено обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції).

Таким чином записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Доказом належності вищевказаного житлового будинку ОСОБА_8 є довідка видана Вознесенською с/радою Золотоніського району 20.10.2015 року № 1688 на підставі запису погосподарської книги сільської ради № 8, особовий рахунок НОМЕР_5.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» (втратила чинність на даний час) було вперше встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва. Тобто, до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалося рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким пі будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, ОСОБА_8 своє право власності в БТІ не зареєстрував.

Тому суд приходить до висновку, що необхідно визнати за ОСОБА_8 право власності на вказаний житловий будинок з надвірними спорудами.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права га обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки ОСОБА_9 фактично спадщину прийняв після смерті ОСОБА_8. але юридично не оформив своїх спадкових прав на спірний будинок, то в склад спадщини, що залишилася після його смерті входить і вказаний будинок, а до ОСОБА_10, на думку суду, перейшло право на його спадкування за заповітом.

Таким чином, на думку суду, саме ОСОБА_10 повинен бути визнаний спадкоємцем свого померлого батька ОСОБА_9

ОСОБА_5 та ОСОБА_11 до нотаріуса по питанню спадкування майна, що залишилося після смерті їх батька ОСОБА_9, не зверталися. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка долучена до зустрічного позову видана ОСОБА_3 Таким чином ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не надано доказів про вирішення питання в безспірному порядку.

Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіїі. Отже спадкоємець за заповітом усуває від права на спадкування спадкоємців за законом, за винятком спадкоємців передбачених ст. 1241 ЦК України.

Відповідно до ст..1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_9 прийняв спадщину після померлою 05.03.2012року ОСОБА_8 шляхом постійного приживання в спірному будинку, а ОСОБА_9, будучи неповнолітнім, прийняв спадщину в порядку ч.4 ст.1268 ЦК України.

Таким чином суд приходить до висновку, право власності на спірне будинковолодіння повинно бути визнане за та ОСОБА_10.

Керуючись ст..,ст..1218, 1223,1233 ЦК України та ст..,ст..213, 214 ЦПК України, -

В и р і ш и в :

Визнати право власності на житловий будинок - «А-1» з прибудовою «а» та прибудовою - «а'». погріб - «В», гараж - «В», літню кухню - «Г». літню кухню - «Д», сарай - «Ж», сажок - «З», огорожу - «№1», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_10 в порядку спадкування за заповітом, посвідченим у Вознесенській сільській раді Золотоніського району 27 листопада 2013 року, реєстр № 281 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 його батька ОСОБА_9, який успадкував його після смерті ОСОБА_8, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у задоволенні їхніх вимог, - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Зололтоніський міськрайонний суд протягом десяти днів.

Повний текст рішення буде виготовлений до 02 серпня 2016 року.

Суддя Савенко В.Г.