АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5158/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Декаленко В.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року колегія суддів судової палати по розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі

головуючого: судді Білич І.М

суддів Болотова Є.В., Вербової І.М.

при секретарі Горбачовій І.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі: Київської міської ради та Державної архітектурно - будівельної інспекції України на рішення Подільського районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року

по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СЯРІН» до ОСОБА_3 про розірвання договору, визнання права власності

та зустрічним позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «СЯРІН» про зобов'язання вчинити дії.

в с т а н о в и л а :

ТОВ «СЯРІН» звертаючись в листопаді 2015 року до суду з позовом про зобов'язання ОСОБА_3 вчинити дії, а саме здійснити пайовий внесок в сумі 200 тисяч гривень на розрахунковий рахунок товариства виходив з того, що відповідач не виконав умови укладеного між ними договору часткової участі від 25.11.2013 року.

У ході розгляду справи позивачем була подана заява про зміну предмету позову у зв'язку з чим ставилося питання щодо розірвання договору часткової участі від 25.11.2013 року укладеного між ТОВ «СЯРІН» в особі директора ОСОБА_4 та ОСОБА_3 А також визнання за товариством права власності на об'єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_1. Обгрунтовуючи свої вимоги тим, що у відповідності до вимог ст.ст. 320, 328 ЦК України, даний об'єкт належить товариству чим підтверджує юридичний факт виникнення у товариства права користування земельною ділянкою за цією ж адресою. ОСОБА_3, свої зобов'язання за договором пайової участі щодо внесення грошових коштів в сумі 200 000 гривень не виконав, але коли будівельні та оздоблювальні роботи об'єкта були закінчені направив на адресу позивача вимогу щодо передачі йому у власність частини об'єкта.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом де з посиланням на положення ст.ст. 328, 526 ЦК України ставив питання про зобов'язання ТОВ «СЯРІН» передати йому у власність Ѕ частину об'єкту нерухомого майна, площею 100,5 кв.м., яким є нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1. Оскільки, таке право передбачено умова укладено ними договору, а саме п. 6.1. 05.06.2015 року на адресу товариства ним було направлено вимогу, щодо передачі йому частини об'єкта у розмірах передбачених договором, та складання графіку, щодо внесення останнім несплаченого розміру паю. Однак відповіді на дану пропозицію, як і на неодноразові усні звернення з приводу виконання товариством зобов'язану по договору, останнім надано не було.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року позов ТОВ «СЯРІН» було задоволено.

Розірвано договір часткової участі від 25 листопада 2013 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЯРІН» та ОСОБА_3.

Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «СЯРІН» право власності на об'єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1, яке складається з: літ. «А»: 1. основна 74,2 кв.м., 2. основна 8,1 кв.м

3 коридор 10,1 кв.м., 4 санвузол 1,6 кв.м., 5. санвузол 1,9 кв.м., 6. основне 4,7кв.м., 7. основне 29,4 кв.м, 8. основне 28,5кв.м., 9. основне 30,9 кв.м. Всього по літ. «А» 189,4 кв.м. Літ «Б»: 1 основне 5,8 кв.м., 2. основне 5,8кв.м. всього по літ. «Б» 11,6 кв.м., загальна площа 201 кв.м.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СЯРІН» про зобов'язання вчинити дії - відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду Заступник прокурора міста Києва в інтересах держави в особі: Київської міської ради та Державної архітектурно - будівельної інспекції України з урахуванням положень ст. 23 Закону України «Про прокуратуру » та ст. 46 ЦПК України подав апеляційну скаргу. Де ставив питання про скасування рішення суду в частині визнання за ТОВ «СІЯН» права власності на нежитлове приміщення за адресою м. Київ, АДРЕСА_1 та постановлення у цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову. Вказуючи при цьому, що судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права.

Прокурор, представники Київської міської ради та Державної архітектурно - будівельної інспекції України в інтересах яких подано апеляційну скаргу у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали та просили суд її задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача ТОВ «СЯРІН »апеляційну скаргу не визнав, заперечував проти її задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленим про розгляд справи не з'явилися у судове засідання. Поважність причин своєї неявки суду не повідомив.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у його відсутність в силу вимог ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, що з'явилися у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Подана апеляційна скарга не містить доводів, щодо невідповідності висновків суду в частині незадоволення вимог ОСОБА_3 за поданим зустрічним позовом, а тому у відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України судом апеляційної інстанції рішення суду в цій частині не перевіряється.

Суд першої задовольняючи вимоги позивача виходив з їх доведеності.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення яким, суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам постановлене судове рішення не відповідає.

Згідно до матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_4 16 грудня 2010 року отримав дозвіл за № 04 -0146 на розміщення тимчасової споруди ( всесезонного майданчику з накриттям до 78, 0 кв.м) за адресою Русанівська Набережна у Дніпровському районі ( термін дії дозволу з 16.03.1010 до 25.05.2015 року) - а.с. 83

Відповідно до довідки про функціональне призначення тимчасової споруди від 12 квітня 2013 року серія ТС № 2722 та довідки про функціональне призначення тимчасової споруди від 12 квітня 2013 року серія ТС № 2345 Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) тимчасові споруди розташовані за адресок»: м. Київ, АДРЕСА_1 належать суб'єкту господарювання ТОВ «СЯРІН», функціональне призначення даних приміщень - бари, кафе, кафетерії (з продажем тютюнових виробів, пива за наявності відповідної ліцензії).

Відповідно до договору № 50555-01-01/2722 від 12 квітня 2013 року «Про сплату пайової участі (внеску) власника тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності в утриманні об'єкта благоустрою м. Києва», який укладено між Департаментом промисловості та розвитку підприємництва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та ТОВ «СЯРІН», останнє є платником пайової участі в утриманні об'єкта благоустрою, тимчасової споруди, що знаходиться в м. Київ, Дніпровський район, АДРЕСА_1.

При цьому матеріали справи не містять доказів реєстрації права власності на спірне майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно саме за позивачем як і право користування земельною ділянкою на якій розташовані споруди.

Зазначені обставини вказують на те, що судом першої інстанції в порушення вимог ст. 34, 35, 36 при вирішенні питання про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва без наявності дозвільної документації не залучено до участі в справі Державну архітектурно - будівельну інспекцію, як орган на який покладено обов'язки нагляду за дотриманням законів у сфері містобудування та Київську міську раду - власника земельної ділянки.

У той же час суд апеляційної інстанції у відповідності до діючого процесуального законодавства позбавлений можливості залучення до участі в справі на стадії апеляційного розгляду осіб, які не були залучені судом першої інстанції. Питання про права та обов'язки яких вирішив суд при постановленні судового рішення.

Також поза увагою суду першої інстанції залишено те, що у відповідності до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної її частини. Нерухоме майно, що є предметом спору територіально не розташовано в Подільському районі м. Києва.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду як таке що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з постановленням нового за правилами ст. 309 ЦПК України про відмову у задоволенні заявлених ТОВ «СЯРІН» вимог з зазначених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі: Київської міської ради та Державної архітектурно - будівельної інспекції України задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року скасувати в частині заявлених позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «СЯРІН» та постановити нове, за яким:

Товариству з обмеженою відповідальністю «СЯРІН» відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення. Може бути оскаржено у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: