ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/5059/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді Набудович І.О.

за участю секретаря Петрик А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа ОСОБА_3 про визнання поруки припиненою

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа: ОСОБА_3 про визнання поруки припиненою. Вимоги позову обгрунтовані тим, що 21.09.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір поруки № 032/02-201-П, за умовами якого позивач являється поручителем ОСОБА_3 та несе солідарну відповідальність за несвоєчасне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 032/29-203к, укладеним 21.09.2006 року між відповідачем та ОСОБА_3 Згідно з умовами кредитного договору позичальник отримав кредитні кошти у розмірі 56 112 доларів США зі сплатою відсотків за користування у розмірі 10,50 % на рік з кінцевим терміном погашення заборгованості до 2021 року шляхом погашення суми основної заборгованості до 25 числа кожного місяця. Позичальник ОСОБА_3 припинив погашати заборгованість за кредитним договором 24.11.2008 року. Умовами кредитного договору встановлено, що у разі невиконання позичальником обов'язків щодо погашення суми кредиту протягом 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив. Отже, строк виконання зобов'язань за кредитним договором сплив фактично 22.02.2009 року, а до суду про стягнення заборгованості банк звернувся лише 06.07.2015 року. Також зазначала про те, що відповідач з вимогою про погашення заборгованості до позичальника та до поручителя не звертався. Вважає, що порука є припиненою у зв'язку зі спливом шестимісячного строку з моменту настання строку для погашення чергового платежу, оскільки останній платіж позичальником був здійснений 24.11.2008 року, строк виконання зобов'язання за договором фактично сплив 22.02.2009 року, вимога до поручителя не направлялася, а позов до суду був пред'явлений лише 06.07.2015 р.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити, посилаючись на викладені в ньому обставини.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності свого представника та письмові заперечення на позов, в яких просили відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що строк виконання основного зобов'язання за кредитним договором не змінювався, порука не припинилася, так як кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитним договором є 20.09.2021 рік, і вимога до поручителя повинна бути пред'явлена протягом 6 місяців саме від цієї дати.

Третя особа - ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував, посилаючись на те, що в 2008 році він припинив погашати кредит, оскільки є кримінальна справа щодо дій посадових осіб АКБ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Градострой» щодо недобудованого житлового будинку, в якому повинна була бути квартира, на придбання якої і було взято кредит. З 2008 року з жодною вимогою банк до нього не звертався.

Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника та третьої особи, дослідивши матеріали справи та матеріали цивільної справи № 753/12709/15, вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

21 вересня 2006 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 032/29-203К, за яким позичальник отримав кредитні кошти у розмірі 56 112 доларів США зі сплатою відсотків за користування у розмірі 10,50 % на рік та відповідним порядком погашення суми основної заборгованості до 25 числа кожного місяця згідно з графіком з кінцевим терміном повернення - 20.09.2021 р. (а.с. 9-12).

Цільове призначення кредиту - придбання іменних безпроцентних облігацій, що імітовані ТОВ «Градострой», які дають право на отримання у власність однокімнатної квартири.

21 вересня 2006 року між позивачем та відповідачем з метою забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором укладено договір поруки № 032/02-201п, за умовами якого позивач зобов'язалася нести солідарну відповідальність за несвоєчасне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором № 032/29-203к, укладеним 21.09.2006 року між відповідачем та ОСОБА_3 (а.с. 7-8).

Відповідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», судам роз'яснено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, виходячи з положень частини четвертої статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, сплив цього строку припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань, пред'явлення вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором протягом зазначеного строку саме позовної вимоги до поручителя.

Отже, виходячи з вищевикладеного, вбачається, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Відповідно до умов договору поруки цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання позичальником або поручителем своїх обов'язків, передбачених основним зобов'язанням.

У спірному договорі не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки.

Пунктом 4.5. Кредитного договору визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених договором протягом більше ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив та відповідно позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Згідно із умовами кредитного договору кредитні кошти повертаються частковими платежами до 25 числа кожного місяця, а кінцевим терміном повернення коштів визначено 20.09.2021 року.

Як встановлено судом, останній платіж здійснено позичальником ОСОБА_3 24.11.2008 року. Отже, наступний платіж позичальник мав здійснити до 25.12.2008 року.

Зі змісту Кредитного договору (п. 4.5) вбачається, що банк мав право вимагати дострокове виконання кредитного зобов'язання у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених договором протягом більше ніж 90 календарних днів, оскільки в такому випадку строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

За змістом ст.ст. 251 та 252 ЦК України строк це певний період у часі, який обчислюється календарними датами, а термін це певний момент у часі, який повинен настати у певну календарну дату або з певною подією, яка має неминуче настати.

Виходячи з цілей, з якими був укладений забезпечувальний договір, а саме захист майнових інтересів кредитора за рахунок законного збільшення числа зобов'язаних осіб, у договорі встановлено дію поруки до виконання позичальником своїх зобов'язань. Зазначене є терміном, оскільки пов'язано з юридичною подією і не містить конкретної календарної дати закінчення строку договору.

Отже, за кожним простроченим платежем кредитор повинен пред'явити вимогу до поручителя у встановлені строки.

Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя.

Таким чином, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Тобто, позивач протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання повинен був звернутися до поручителя саме з позовною, а не будь-якою іншою вимогою. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.

Разом з тим, відповідач вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто до 26.06.2009 року, не пред'явив, а звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості лише у липні 2015 року.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

За таких обставин, суд приходить до висновку про припинення поруки, оскільки позов до поручителя протягом установлених ч. 4 ст. 559 ЦК України строків пред'явлений не був, а, відтак, і про задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 59, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст. 251, 252, 553, 554, 559 ЦК України, суд

вирішив :

Позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа ОСОБА_3 про визнання поруки припиненою задовольнити.

Визнати припиненою поруку ОСОБА_2, встановлену на підставі договору поруки № 032/02-201 п від 21 вересня 2006 року, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь держави судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.О. Набудович