Провадження 2/329/200/2016
УХВАЛА

25 липня 2016 року смт. Чернігівка.

Суддя Чернігівського районного суду Запорізької області Глянь С.І. розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Токмацького МВ ГУМВС України в Запорізькій області, Токмацької міжрайонної прокуратури, ГУМВС України в Запорізькій області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення матеріального та морального збитку,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Державної казначейської служби України, Токмацького МВ ГУМВС України в Запорізькій області, Токмацької міжрайонної прокуратури, ГУМВС України в Запорізькій області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення матеріального та морального збитку.

Апеляційним судом відповідно ст.. 108 ЦПК України визначена підсудність за Чернігівським районним судом.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до вимог постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 року позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститись позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно ухвали судді Токмацького районного суду Запорізької області Андрущенко О.Ю. від 27.07.2015 року зазначено, що 24.07.2015 року про відкриття провадження у справі та відмову у відкритті провадження в частині позовних вимог, ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Токмацького МВ ГУМВС України в Запорізькій області, Токмацької міжрайонної прокуратури, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого Токмацького МВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_3 від 10.12.2003 року про відмову у відшкодуванні шкоди та відшкодування шкоди завданої притягненням до кримінальної відповідальності з ч. 4 ст. 190 КК України в сумі 607500 грн. про що зовсім нічого не сказано в позовній заяві і не долучені дані судові рішення до матеріалів справи.

Суд самостійно не може витребувати з державного реєстру судових рішень всі рішення які стосуються ОСОБА_1, оскільки невідомі номери цих судових рішень з питань збитків спричинених позивачу за ч. 4 ст. 190 КК України по тим же предметам і відповідачам позовних вимог, оскільки (п. 5 вимог резолютивної частини позову) невідомі номери справ чи проваджень;

в п. 7.2. вимог резолютивної частини позову не вказана суму морального збитку яку вимагає позивач.

Відповідно рішень в матеріалах справ які знаходяться в Чернігівському районному суді :

-№ 328/2789/13-ц (рішення від 01.11.2013 р.) за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі Державної казначейської служби в Україні, про відшкодування збитків, завданих незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури та суду на його користь стягнуто 156843 грн., яке набрало законної сили;

- № 328/263/14-ц (рішення від 04.04.2014 р.) за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі Державної казначейської служби в України, Токмацької міжрайонної прокуратури Запорізької області, прокуратури Запорізької області, Токмацької РВ ГУМВС України в Запорізькій області, ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури та суду, в задоволенні позову відмовлено, ухвалою Апеляційного суду (№ 22-ц/778/2297/14 від 20.05.2014 р.) рішення в частині втраченого заробітку та інших доходів в розмірі 397 268 грн. скасовано і в цій частині провадження у справі закрито, в іншій частині рішення залишено без змін і набрало законної сили);

- № 328/2956/15-ц (рішення від 22.12.2015 р.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, Токмацького відділення поліції Василівського районного відділу поліції в Запорізькій області, Головного управління національної поліції в Запорізькій області Головного управління національної поліції, Державної казначейської служби України про визнання права та стягнення шкоди в задоволенні позову відмовлено, провадження у справі закрито; ухвалою Апеляційного суду (справа №22-ц/778/1152/16 від 16.03.2016 р.) рішення суду першої інстанції у справі залишено без змін;

не зазначено чим позивач повторно мотивує свій позов, з тих же самих підстав і до тих самих відповідачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином, заява має бути залишена без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Токмацького МВ ГУМВС України в Запорізькій області, Токмацької міжрайонної прокуратури, ГУМВС України в Запорізькій області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення матеріального та морального збитку залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

При не усуненні недоліків в зазначений строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Суддя С.І.Глянь