Справа № 344/1812/14-ц
Провадження № 22-ц/779/364/2016
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Ковалюка Я.Ю.

суддів: Матківського Р.Й., Максюти І.О.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю представника апелянта - ОСОБА_2, відповідача2 - ОСОБА_3, відповідача3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Івано-Франківського міського суду від 29 липня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Угорницької сільської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а :

Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом посилаючись на те, що в 2011 році померла ОСОБА_6, яка залишила після себе спадщину. Позивачка не подала заяву про прийняття спадщини, оскільки не спілкувалась зі спадкодавцем і не знала про її смерть, а отже і про відкриття спадщини. Тому позивачка просила суд визначити їй 3 місяці додаткового строку для прийняття спадщини ОСОБА_6 і встановити факт перебування зі спадкодавцем в родинному звязку.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 29 липня 2015 року в частині позовних вимог про встановлення факту родинних відносин провадження закрито в порядку ч.1п.2 ст.205 ЦПК України, з підстав наявності рішення Сокальського районного суду Львівської області від 19 грудня 2013 року, що набрало законної сили з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав. У звязку з тим, що зазначене рішення скасовано 06.05.2014 року апеляційним судом Львівської області, ухвала суду першої інстанції, внаслідок подачі ОСОБА_5 на неї апеляційної скарги не могла залишатися в силі й була скасована ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 05.10.2015 року та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції, яке не вирішено й на даний час.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 29 липня 2015 року в задоволенні позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що твердження суду про те, що її представник не довів, що вона по поважній причині не подала заяву про прийняття спадщини є безпідставним. Так, в судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 пояснив, що у вересні 2013 року він подзвонив їй та повідомив про те, що в січні 2011 року була вбита ОСОБА_6, двоюрідна сестра їхніх батьків. Отже, про смерть ОСОБА_6 вона довідалась у вересні 2013 року.

Апелянт також вказує, що будь-яких доказів, які б заперечили чи спростували пояснення ОСОБА_3 про те коли він її повідомив про смерть ОСОБА_6, як і доказів, що вона знала про це раніше немає.

Вважає, що її позов обґрунтований і є всі підстави для його задоволення.

З цих підстав, рішення суду першої інстанції апелянт просила скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апелянт в судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлена про час й місце розгляду справи, що у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

В судовому засіданні представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримав з мотивів поданих у апеляційній скарзі, просив про їх задоволення.

Відповідач2 апеляційну скаргу визнав, відповідачі 1 і 3 доводи апеляційної скарги заперечили, вважаючи, що суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, тому просили рішення в даній справі залишити без змін.

Вислухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним положенням закону рішення суду першої інстанції не відповідає Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях..

Так, в поданій позовній заяві ОСОБА_5 покликається на те, що вона як двоюрідна племінниця є спадкоємцем пятої черги після смерті двоюрідної тітки ОСОБА_6

Стаття 1265 ЦК України встановлює пяту чергу спадкоємців за законом, до яких відносяться родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.

Вони закликаються до спадкування за обставин, передбачених ч. 2 ст. 1258 ЦК.

Разом з тим судом першої інстанції в даній справі не було встановлено жодних з перерахованих вище доказів, отже, належні докази факту родинних відносин між апелянтом та померлою ОСОБА_6 відсутні, а відтак встановлення факту родинних відносин ОСОБА_5, на думку колегії суддів, є первісною й взаємоповязаною вимогою необхідною для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а в подальшому для подання в нотаріальну контору відповідних документів на право прийняття спадщини померлої ОСОБА_6

Суд же першої інстанції зазначених обставин не зясував й постановив рішення про відмову в позові про визначення додаткового строку для прийняття спадщини із-за необґрунтованості його належними підставами.

Ураховуючи викладене, оскаржуване рішення суду першої інстанції не може вважатись законним, а тому відповідно до ст. 309 ЦПК України воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, з підстав неповного зясування обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 29 липня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_5 до Угорницької сільської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання ним законної сили.

Головуючий Я.Ю. Ковалюк

Судді: Р.Й. Матківський

ОСОБА_7