Справа № 200/8422/16-ц
Провадження №2/200/2962/16
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

«05» серпня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді: Женеску Е.В.,

за участю секретаря: Южакової В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_2 та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИВ:

11 травня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_2 та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2016 року по справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 05 серпня 2016 року на 13-45 год.

У судове засідання сторони не зявилися, повідомлялися належним чином, причини своєї не явки не повідомили, відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України суд здійснює розгляд справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору та оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. за N 3674-VI /зі змінами/ судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,4 мінімальної заробітної плати, тобто - 551,20 грн.

Згідно з ч.3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

В позові міститься посилання на ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», як підставу звільнення позивача від сплати судового збору.

Суд вважає посилання позивача на звільнення від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» безпідставними, виходячи з наступного.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати, відстрочення, розстрочення сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3 та 5 Закону України «Про судовий збір».

У пункті 7 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», у редакції від 8 липня 2011р., було передбачено, що споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, звільняються від сплати судового збору.

Проте, Законом України від 22 травня 2015р. № 484-VIII, який набрав чинності 1 вересня 2015р., внесено зміни до Закону України «Про судовий збір», та викладено статтю 5 в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів не передбачено.

Згідно частин 3 та 4 статті 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подача позовної заяви є процесуальною дією, сплата судового збору за подачу позовної заяви передбачена Законом України «Про судовий збір», який є спеціальним законом, положення якого не тільки передбачають необхідність сплати судового збору, а також встановлюються порядок та способи оплати судового збору, його розмір, визначають платників судового збору та об'єкти справляння судового збору, а також встановлюють звільнення від сплати судового збору.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції від 8 листопада 2011р., споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Вказані зміни були внесені у Закон України «Про захист прав споживачів» саме Законом України «Про судовий збір», норми якого змінені законом від 22 травня 2015р., зокрема, в частині визначення кола осіб, які звільненні від сплати судового збору.

За загальним правилом, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом, при цьому спеціальний закон, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», тому саме цей Закон підлягає застосуванню.

Виходячи з того, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» на час подання позовної заяви про захист прав споживачів викладено в новій редакції, в якій не передбачено звільнення позивачів від сплати судового збору, ОСОБА_1 не звільняється від сплати судового збору за подання зазначеної позовної заяви.

Враховуючи викладене суд вважає, що позивачу необхідно сплатити судовий збір за кожну вимогу немайнового характеру та направити на адресу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська оригінал документу, що підтверджує оплату.

Відповідно до положень статті 82 ЦПК України, статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій статті 82 ЦПК України, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Таким чином, фактичною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є майновий стан сторони, що ускладнює сплату судового збору в зазначеному законодавством розмірі.

Разом з тим, позивач ОСОБА_1 не надав суду клопотання про звільнення його від сплати судового збору з відповідними доказами, що підтверджують важкий матеріальний стан, який дає підстави до звільнення від сплати судового збору останнього.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 119-121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_2 та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом пяти днів з дня отримання ухвали, попередивши позивача, що в разі невиконання ухвали позовна заява буде вважатися неподаною та йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Е.В.Женеску