Провадження 2/200/3390/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

«22» грудня 2016 р. Бабушкінський районний суду м. Дніпропетровська

в складі головуючого судді Женеску Е.В.

при секретарі Санжаровській Я.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Сьома дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини, визнання права власності на ? частку квартири в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

04 серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Дніпропетровської міської ради, третя особа - Сьома дніпропетровська державна нотаріальна контора, в якому просила встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2., є її матір'ю, встановити факт прийняття ОСОБА_2 спадщини після смерті матері ОСОБА_5, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1,в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

У грудні 2016 року позивачка уточнила позовні вимоги в частині заміни первісного відповідача - Дніпропетровську міську раду на доньку позивачки ОСОБА_3, спадкоємицю наступної черги.

Ухвалою суду була проведена заміна неналежної сторони - відповідача Дніпропетровської міської ради на належного відповідача - ОСОБА_3.

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати - ОСОБА_5. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із ? частки чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_1. Спадкоємицею першої черги є позивачка, як донька померлої ОСОБА_7 У встановлений законом строк вона не звернулася до державної нотаріальна контора з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але фактично прийняла спадщину,оскільки проживала в вищезазначеній квартирі разом із матір'ю та іншими співвласниками квартири відповідачкою ОСОБА_3 та двома онуками ОСОБА_8 і ОСОБА_9, після смерті матері прийняла у спадщину її речі і проживає в цій квартирі і на теперішній час.

Коли позивачка звернулася до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своєї матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, то отримала постанову державного нотаріуса Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Єремеєвої А. В. від 11.09.2014 року про відмову у здійсненні нотаріальної дії щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку квартири АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2., у зв'язку з тим, що неможливо підтвердити родинні відносини між спадкоємицею та спадкодавцем, оскільки в свідоцтві про народження ОСОБА_2( дівоче прізвище позивачки) в графі мати зазначено « ОСОБА_5», при цьому в свідоцтві про смерть спадкодавця зазначено «ОСОБА_5».Також був пропущений строк для прийняття спадщини, передбачений ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР і не надано документів, підтверджуючих фактичне прийняття спадщини спадкоємицею. Крім того, відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, а саме - свідоцтво про право власності на житло, видане виконкомом міської ради 10.12.1996 р. Тому позивачка вимушена звернутися з цим позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 уточнені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі, посилалася на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити.

Представник третьої особи - Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника нотаріальної контори.

Вислухавши представника позивачки, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, виданим 12.06.1998 р. відділом РАГС Кіровської районної ради міста Дніпропетровська (а.с. 12)

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із ? частки чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_1. Позивачка є донькою померлої ОСОБА_5 Дівоче прізвище позивачки - «ОСОБА_2» і було змінено на « ОСОБА_2» при реєстрації шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_2 від 02.03.1959 року, виданим Жовтневим відділом ЗАГС м. Дніпропетровська.(10,11)

Для отримання спадкового майна необхідно підтвердити факт родинних відносин, оскільки в документах, а саме: в свідоцтві про її народження НОМЕР_2 мати записана - «ОСОБА_5» , а в свідоцтві про смерть значиться - «ОСОБА_5»,тобто не співпадає по батькові в свідоцтві про народження позивачки та в свідоцтві про смерть її матері. У зв'язку з чим не можна довести родинний звязок в нотаріальній конторі при отриманні свідоцтва про прийняття спадщини. Тому, просить суд, встановити факт родинних відносин з матір'ю ОСОБА_5.

Відповідно до п.1 ст.256 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо.

Факт родинних відносин між померлою ОСОБА_5 і ОСОБА_2 підтверджується наступними документами: паспортом НОМЕР_3, виданим відділом внутрішніх справ Орджоникідзевского райвиконкому м. Харькова 14.05.1983 року на ім'я, ОСОБА_5, партійним квитком НОМЕР_4 від 19.07.1973 р.,

посвідченням про нагороду ювілейною медаллю від 29.04.1995 р., на ім'я ОСОБА_5, пенсійним посвідченням від 01.02.1973 р.,(а.с.21,22)

дипломом НОМЕР_5 про закінчення вищого учбового закладу, виданого 12.02.1942 р.,трудовою книжкою ОСОБА_5,посвідченням про нагороду медаллю « Ветеран праці» від 15.03.1983 р.,в яких по батькові ОСОБА_5 зазначено « ОСОБА_5», посвідченням про нагородження медаллю батька ОСОБА_5 від 16.10.1947р, в якому його ім'я вказано «ОСОБА_5».(а.с. 23,24,26,27)

Перелічені документи підтверджують те, що правильно по батькові матері позивачки «ОСОБА_5», а не «ОСОБА_5».

Факт родинних відносин між померлою ОСОБА_5 і позивачкою ОСОБА_2 підтверджується також їх однаковими родовими прізвищами, які відображені в наданих суду документах. Крім того, за життя померла і позивачка підтримували родинні стосунки, та взаємовідносини, проживали разом, що підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 і ОСОБА_13

За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт родинних відносин знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а отже, вимогу про встановлення факту родинних відносин слід задовольнити.

В судовому засіданні також встановлено, що померлої ОСОБА_5 належала ? частки чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_1.

Згідно довідки КП ДМБТІ від 14.08.2014 р. за № 8945 зазначена квартира належить на праві власності ОСОБА_5,відповідачці ОСОБА_14 ( донька позивачки), ОСОБА_8, ОСОБА_9 ( онуки позивачки) по ? частки кожному на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.12.1996 р., виданого виконкомом міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням за № 2/2030 - 96 зареєстроване в КП «ДМБТІ» та записано в реєстрову книгу № 9п за реєстровим № 64.(а.с.13)

Згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1, квартира складається з приміщень: 1- коридор площею 5,3 кв.м., 2- туалет площею 1,1 кв.м., 3 - ванна - 1,9 кв.м., 4 - кухня- 8,0 кв.м., 5,6, 8,10 - житлові кімнати відповідними площами 8,2 кв.м.,19,0 кв.м.,10,4 кв.м., 7,5 кв.м., 7- вбудована шафа площею 0,4 кв.м., 9 - комора площею 1,4 кв.м., I - балкон площею 0,8 кв.м., загальною площею 64,0 кв.м., житловою площею 45,1 кв.м.(а.с.14)

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство.

Оскільки спірні правовідносини щодо спадкування виникли у червні 1998 року, тому до них підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР ( в ред. 1963 року ).

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР ( в ред. 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в ст. 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України ( в ред. 1963 року) місцем відкриття спадщини визнається останнє місце проживання спадкодавця ( стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини.

Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР ( в ред. 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках діти ( в тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Таким чином, встановлено, що спадкоємицею першої черги за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, є позивачка ОСОБА_2, як її донька.

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року), спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав нотаріальній конторі за Цивільним Кодексом України 1963 року не було встановлено граничного строку, зі спливом якого спадкоємцеві не може бути видане свідоцтво про право на спадщину.

Таким чином, єдиною спадкоємицею першої черги є позивачка, яка у відповідності зі ст. 549 п.1, ст. 529 ЦК (1963 р.) прийняла спадщину, фактично вступивши у володіння спадковим майном, оскільки на момент смерті спадкодавця постійно мешкала в квартирі, в якій ? частка належала її матері і мешкає в ній по теперішній час.

Дані обставини підтвердили також в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 і ОСОБА_13

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 при житті заповіту не залишила, тому у відповідності зі ст. 1223 ЦК України право на спадкове майно визначається в порядку спадкування за законом.

З наведених підстав суд вважає за необхідне встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом.

У відповідності зі ст. 1258 ЦК (2003 р.) спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це права оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне визнати за позивачкою право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 529, 549 п.1 ЦК України (1963 р.), ст. ст. 392, 1223, 1258, 1261 ЦК України, ст.ст. 3, 10,15, 60, 209. 212-215, п.1 ст.256 ЦПК, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Сьома дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини, визнання права власності на ? частку квартири в порядку спадкування за законом задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити факт прийняття ОСОБА_2 спадщини після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1, яка складається з приміщень: 1- коридор площею 5,3 кв.м., 2- туалет площею 1,1 кв.м., 3 - ванна - 1,9 кв.м., 4 - кухня- 8,0 кв.м., 5,6, 8,10 - житлові кімнати відповідними площами 8,2 кв.м.,19,0 кв.м.,10,4 кв.м., 7,5 кв.м., 7- вбудована шафа площею 0,4 кв.м., 9 - комора площею 1,4 кв.м., I - балкон площею 0,8 кв.м., загальною площею 64,0 кв.м., житловою площею 45,1 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Е.В. Женеску