Справа № 750/8882/15-ц Провадження № 22-ц/795/1756/2016 Головуючий у I інстанції -Логвіна Т. В. Доповідач - Шитченко Н. В.
Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючої - судді Шитченко Н.В.

суддів: Бобрової І.О., Острянського В.І.,

при секретарі - Шапко В.М.,

за участю ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 серпня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на ухвалення рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції в своєму рішенні послався лише на висновок експерта та не навів мотивів відмови у прийнятті інших доказів на підтвердження того факту, що зведений на території домоволодіння АДРЕСА_1 порушує права позивача як власника суміжного житлового будинку та землекористувача, і перешкоджає йому для проживання в будинку. Зокрема, позивач вказує, що судом не взяті до уваги покази свідка ОСОБА_6, не досліджені фотокартки спірного навісу, відмовлено у клопотанні про допит в якості свідка ОСОБА_7 на підтвердження того, що спірний навіс створює численні перешкоди для нього та негативно впливає на його стан здоров'я.

Зазначає, що хоча суд і прийняв як належний доказ висновок експерта, проте не надав належної правової оцінки наявним у ньому розбіжностям. Так, експерт визначив, що для усунення негативного впливу даху навісу на рівень природного освітлення кімнати 1-5 потрібно замінити матеріал даху. Однак в сукупності всіх інших факторів негативного впливу даного навісу на помешкання, даний навіс підлягає знесенню.

Крім того, суд не звернув уваги на лист Деснянської районної у місті Чернігові ради від 25 липня 2014 року з рекомендацією власнику садиби АДРЕСА_1 усунути порушення вимог законодавства в галузі будівництва, що свідчить про наявність порушень під час будівництва спірного навісу.

В письмових запереченнях представник відповідача, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим, просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду - залишити без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду - залишити без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив його з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції послався на те, що будівництво тимчасової споруди відповідача у вигляді навісу «Б» на подвір'ї домоволодіння АДРЕСА_1 не нормується Державними будівельними нормами. Крім того, висновком експерта передбачена можливість усунення порушень прав позивача альтернативним шляхом - заміни матеріалу даху навісу з металопрофілю на полікарбонат, який буде пропускати світло, для усунення негативного впливу даху навісу на рівень природного освітлення кімнати 1-5.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 10).

Власником сусіднього будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_4 (а.с. 46, 47, 49).

Згідно з технічним паспортом на житловий будинок АДРЕСА_1, складеним 14 травня 2008 року, домоволодіння за вказаною адресою складається з житлового будинку «А-2» та навісу «Б-1», навіс споруджений з металевих стовпів та накритий шифером (а.с. 39-45).

Актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил № 1900 від 04 грудня 2013 року, складеного заступником начальника Інспекційного відділу у м. Чернігові Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області встановлено, що будівельні роботи по АДРЕСА_1 не виконуються, на території влаштовано навіс (тимчасова споруда), всі будівлі на земельній ділянці завершені будівництвом та введені в експлуатацію відповідно до вимог законодавства (а.с. 51).

Відповідно до висновку експерта № 54-15 від 12 квітня 2016 року за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи інсоляція в житлових кімнатах будинку АДРЕСА_2 не порушує вимоги п. 3.2 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» та п. 10.30* ДБН 360-92 ** «Планування і забудова міських і сільських поселень», так як усі житлові кімнати мають допустиму тривалість інсоляції. Конструктивні елементи, а саме дах навісу літ. «Б», що знаходиться на подвір'ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, негативно впливає на рівень природного освітлення житлової кімнати «1-5» в будинку за адресою: АДРЕСА_2. Будівництво навісу Державними будівельними нормами України не нормується, навіс є тимчасовою спорудою. Дах навісу з металопрофілю, матеріалу, який не пропускає світло. Для усунення негативного впливу даху на рівень природного освітлення кімнати 1-5 потрібно замінити матеріал даху з металопрофілю на полікарбонат, який буде пропускати світло. Під час спорудження навісу на адресою: АДРЕСА_1 ніяких негативних наслідків для експлуатації будинку та надвірних будівель по АДРЕСА_2 не встановлено, крім того, що дах навісу впливає на рівень природного освітлення кімнати 1-5. Будівництво навісу ніяким чином не впливає на несущу спроможність фундаменту та стін будинку (а.с. 77-97).

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

За приписами ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведені норми закону та викладені обставини справи в сукупності, суд першої інстанції зробив правильний висновок про недоведеність позовних вимог та порушення прав позивача, як власника суміжного житлового будинку.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи вказану справу, правильно послався, як підставу для відмови в задоволенні заявлених вимог, на висновок експерта, оскільки останній стосується предмету доказування і зроблений відповідною посадовою особою, що попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, та в межах її компетенції. Сторона позивача, вважаючи вказаний висновок частково неналежним доказом, клопотання про призначення повторної експертизи не заявляла і відповідних доказів на його спростування не надала.

Твердження представника позивача про те, що заміна даху навісу, як про це зазначив експерт, не призведе до усунення негативного впливу на рівень природного освітлення кімнати позивача, не підтверджуються наявними матеріалами справи, а отже є припущеннями, на яких не може ґрунтуватись судове рішення.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що спірний навіс є спорудою, а отже його будівництво та розташування має регулюватись нормами ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень» апеляційний суд вважає довільним тлумаченням правових норм.

Не може вплинути на правильне вирішення справи відмова суду першої інстанції у задоволенні клопотання про допит свідка ОСОБА_6, оскільки за положеннями ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи позивача про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги при вирішенні спору лист Деснянської районної у м. Чернігові Ради від 25 липня 2014 року, не беруться до уваги, оскільки викладена в ньому інформація носить формальний характер щодо направлення власнику садиби АДРЕСА_1 листа з рекомендацією усунення порушень у галузі будівництва, але не містить вказівок про те, які саме порушення були виявлені, і роз'яснює право знесення самочинного будівництва, не враховуючи, що спірний навіс на час надання цієї відповіді відповідачем введений в експлуатацію.

Крім того, ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 24 січня 2014 року залишено без змін рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 грудня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зобов'язання знести об'єкт самочинного будівництва та стягнення моральної шкоди, яким в задоволенні позову було відмовлено. Під час розгляду даної справи було встановлено, що навіс збудований, введений в експлуатацію та зареєстрований з дотриманням існуючих норм та правил.

Обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, у відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, колегія суддів вважає наведені позивачем в апеляційній скарзі мотиви незгоди з рішенням суду першої інстанції довільним тлумаченням норм законодавства, що регулюють спірні відносини, отже доводи про порушення його прав як суміжного землевласника не знайшли підтвердження в ході судового розгляду.

Сукупність обставин справи приводить апеляційний суд до переконання, що оскаржуване рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених доказах, оцінка яких проведена у відповідності до положень ст.ст. 57-66 ЦПК України і доводи апеляційної скарги їх не спростовують та не містять передбачених законом підстав для скасування вірного по суті рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315-317, 319, 324 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 серпня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: