Справа № 315/301/16-ц
Номер провадження № 2/315/178/16
29 липня 2016 рокум.Гуляйполе
Гуляйпільський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - Романько О.О.,
за участю секретаря судового засідання - Притули Я.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
12.04.2016 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В позовній заяві в обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 17.09.2013 року уклала з відповідачем шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровського міського управління юстиції у Донецькій області, про що складено відповідний актовий запис № 161. Від цього шлюбу спільних дітей не мають.
Далі в позові зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як вони мають різні погляди на сімейні стосунки. Відповідно до ст. 55 СК України чоловік та дружина зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї, на почуттях взаємної любові, поваги та дружби, взаємодопомоги, утверджувати в сім'ї повагу до матері. Через відсутність такої взаємоповаги, любові та взаємодопомоги із боку відповідача, різні склади характерів і різні погляди на сімейні стосунки в сім'ї постійно виникали непорозуміння та сварки, які й призвели до розпаду сім'ї. Шлюбні відносини фактично припинені з липня 2014 року, так як вона з дітьми виїхала до м. Гуляйполе, у зв'язку з тим, що територія м. Горлівка Донецької області стала непідконтрольною територією України та проживає відповідно до довідки від 22.10.2014 року № НОМЕР_1 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_1. На утриманні позивачки перебувають двоє неповнолітніх дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Після розірвання шлюбу має намір залишити прізвище «ОСОБА_1».
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду надала письмову заяву, в якій прохала проводити розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, прохає їх задовольнити (а. с. 43).
Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно оголошення в друкованих засобах масової інформації - в газеті «Урядовий кур'єр» від 20.07.2016 року (а. с. 42). За відомостями міністерства соціальної політики України в Єдиній інформаційній базі даних внутрішньо переміщених осіб інформація про ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутня (а. с. 39). Конверти з поштовим відправлення на адресу: АДРЕСА_2 поверталися до суду через відсутність обслуговування вказаної території поштовими відділеннями України (а.с.18, 31, 41).
Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Частина 9 ст. 74 ЦПК України передбачає, що відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Справа розглянута в заочному порядку, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, проти чого не заперечує представник позивача в своїй заяві, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі за таких підстав.
Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
Шлюб між сторонами укладено 17.09.2013 року та зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровського міського управління юстиції у Донецькій області, про що складено відповідний актовий запис № 161, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 від 17.09.2013 року (а. с. 11).
Від шлюбу спільних дітей сторони не мають.
Позивач має на своєму утриманні двох неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, свідоцтво про народження НОМЕР_3 видане Малоперещепинською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області від 03.07.2002 року, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтво про народження НОМЕР_4 видане міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області 31.01.2011 року (а.с.9-10).
З матеріалів справи вбачається, що подружні відносини між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 фактично припинилися з липня 2014 року, коли позивач переїхала з дітьми на постійне місце проживання до м. Гуляйполе Запорізької області. З того часу відповідач не намагався їх відновити, перестав взагалі спілкуватися з сім'єю і на теперішній час, позивачу не відоме його місце перебування. За таких обставин, судом з'ясовано, що подружжям втрачено почуття любові і поваги один до одного. На даний час сторони не намагаються зберегти сім'ю.
Сторони зазначені обставини у справі не оспорювали, фактично їх визнали, тому у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню.
Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи немає.
Відповідно до ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік повинні піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно положень ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
В своїй письмовій заяві позивач не виявила бажання зберегти подружні відносини, заперечувала проти надання подружжю строку для примирення.
За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку про те, що причини, які спонукали позивача ОСОБА_1 на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам одного з подружжя.
Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст. 55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.
Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Оскільки, позивач при реєстрації шлюбу залишила своє дошлюбне прізвище, тому вона має право після розірвання шлюбу залишити його для подальшого іменування.
Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Питання щодо судових витрати по справі позивачем не порушувалося.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 157-158, 174, 209, 212-218, 222-223 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженкою м. Горлівка Донецької області, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11, уродженцем м. Горлівка Донецької області, зареєстрований 17 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровського міського управління юстиції у Донецькій області, про що складено відповідний актовий запис № 161.
Залишити позивачу для подальшого іменування прізвище «ОСОБА_1».
Судові витрати залишити за позивачем.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Гуляйпільський районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Суддя: О. О. Романько