Справа №565/499/16-ц
Провадження №2/565/289/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2016 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Ковбасюк А.О.,

- представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду у м.Вараш (раніше - м.Кузнецовськ) Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, -

В С Т А Н О В И В:

11 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 , в якому просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Кузнецовської міської державної нотаріальної контори Рівненської області Ріцькою Г.І. на ім`я ОСОБА_3 15 липня 2014 року на бланку ВТТ №892812 і зареєстроване в реєстрі за №436, яким посвідчено право відповідача на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 1/3 (одну третю) частину квартири АДРЕСА_1 . Такі вимоги позивач обґрунтовує наступними обставинами. Йому та його батькам - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на початку 80-х років минулого століття з державного житлового фонду було надано житло - квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 56,3 кв.м., що складається з трьох кімнат, житловою площею 35,7 кв.м. На підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» їх сім`я отримала вказану квартиру у власність, що засвідчено свідоцтвом про право власності на житло, виданим Рівненською АЕС 06 грудня 1994 року згідно з розпорядженням органу приватизації №2362 від 06 грудня 1994 року та зареєстрованим в Кузнецовському міському бюро технічної інвентаризації за №15к-596-4943. Згідно з доводами ОСОБА_1 вказана квартира належить йому та його батькам - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності в рівних долях по 1/3 (одній третій) частині кожному з них. Виділ належних їм часток в натурі не проводився, тому зазначені їх частки у квартирі є ідеальними. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 17 травня 2011 року. Після смерті його матері - ОСОБА_4 відкрилась спадщина, що складається з права власності на 1/3 (одну третю) частину квартири АДРЕСА_1 . Оскільки за життя ОСОБА_4 заповіту на будь-чию користь не вчиняла, то у даному випадку та з урахуванням положення ч.2 ст.1223 ЦК України має місце спадкування за законом. Інших спадкоємців, окрім нього і відповідача, немає. Позивач зазначив, що він і його батько - ОСОБА_3 постійно проживали разом з ОСОБА_4 та від спадщини, що відкрилася після її смерті, не відмовлялися. У зв`язку з цим вони обидва вважаються такими, що прийняли спадщину, відповідно до ч.3 ст.1268 і ч.5 ст.1268 ЦК України. Проте в подальшому, скориставшись його тривалим перебуванням за межами України майже протягом цілого 2014 року у зв`язку з роботою, відповідач у червні 2014 року звернувся у Кузнецовську міську державну нотаріальну контору та оформив право на всю спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 лише на себе. У зв`язку з цим державним нотаріусом Кузнецовської міської державної нотаріальної контори Рівненської області Ріцькою Г.І. на ім`я ОСОБА_3 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВТТ №892812, зареєстроване у реєстрі за №436, яким посвідчується право відповідача на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_4 , а саме на 1/3 (одну третю) частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . На переконання ОСОБА_1 , оформляючи право на спадщину за ОСОБА_3 , державний нотаріус не взяв до уваги тієї обставини, що він як і відповідач ОСОБА_3 також є спадкоємцем за законом, належить до першої черги спадкоємців та фактично прийняв спадщину відразу ж після її відкриття, про відмову від спадщини не заявляв і має право на рівну з відповідачем частину майна, що належало спадкодавцеві. За таких обставин, як вказав позивач, при оформленні права на все спадкове майно за ОСОБА_3 порушено його права як спадкоємця за законом.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 16 червня 2016 року залучено до участі у даній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: державного нотаріуса Кузнецовської міської державної нотаріальної контори Рівненської області Ріцьку Г.І. і ТзОВ «Кредитні ініціативи».

У судове засідання сторони та треті особи, що не заявлють самостійних вимог на предмет спору не з`явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені судом про час, дату і місце розгляду даної справи.

25 квітня 2016 року від відповідача ОСОБА_3 в суд надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутності у зв`язку з неможливістю прийняття особистої участі в судовому засіданні з огляду на похилий вік (79 років) і стан його здоров`я. У вказаній заяві ОСОБА_3 вказав, що він в повному обсязі визнає пред`явлені до нього позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та не заперечує проти їх задоволення.

Представник позивача - ОСОБА_2 в судовому засіданні повністю підтримав вказані позовні вимоги ОСОБА_1 , заявлені до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, та просив суд їх задоволити із викладених обставин і правових підстав. У наданих суду поясненнях ОСОБА_2 зазначив, що на той час, коли відповідачу видавалось свідоцтво про право на спадщину, позивач був тимчасово відсутній за своїм місцем проживання протягом майже цілого 2014 року з поважних причин - у зв`язку з перебуванням за межами України на будівельних роботах. Проте ОСОБА_1 не відмовлявся від спадщини, що залишилася після смерті його матері - ОСОБА_4 , є таким самим спадкоємцем першої черги як і його батько - ОСОБА_3 . Згідно з доводами представника позивача ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_3 не мав права на отримання у спадщину 1/3 (одної третьої) частини квартири АДРЕСА_1 після смерті дружини ОСОБА_4 , так як, окрім нього, був ще один спадкоємець за законом першої черги - його син ОСОБА_1 . ОСОБА_2 ствердив, що позивач від вказаної спадщини не відмовлявся, такої заяви ОСОБА_1 спадкова справа не містить. Оскільки вказаних обставин державним нотаріусом Кузнецовської міської державної нотаріальної контори Рівненської області Ріцькою Г.І. не було враховано, свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВТТ №892812, видане на ім`я ОСОБА_3 та зареєстроване у реєстрі за №436, не відповідає вимогам цивільного законодавства України і його необхідно визнати недійсним у судовому порядку з метою захисту порушених прав ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що визнання відповідачем ОСОБА_3 позову ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину в даному випадку не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України підлягає прийняттю.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази справи, суд надав їм оцінку та прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 з 03 квітня 1968 року перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим Краснорєчєнською сільською радою Чуйського району Киргизької РСР 03 квітня 1968 року, запис №7 від 03 квітня 1968 року.

Згідно з свідоцтвом про право власності на житло, виданим Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації 06 грудня 1994 року згідно з розпорядженням Рівненської атомної електростанції №2362 від 06 грудня 1994 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності в рівних долях ОСОБА_3 1/3 (одна третя), ОСОБА_4 - 1/3 (одна третя) і ОСОБА_1 - 1/3 (одна третя). Вказана квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Зазначена квартира зареєстрована в Рівненському обласному бюро технічної інвентаризації на праві спільної часткової власності в рівних долях на підставі цього свідоцтва про право власності і записана у реєстрову книгу за №12-5-2362. Цей реєстраційний запис погашено при поточній інвентаризації. Дана квартира зареєстрована в комунальному підприємстві «Кузнецовське міське бюро технічної інвентаризації», записано в реєстрову книгу за реєстровим №15к-596-4943. Загальна площа квартири становить 56,6 кв.м. Такі ж дані щодо співвласників цього житла - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_1 та розміру їх часток - по 1/3 (одній третій) кожному містить технічний паспорт на квартиру, виготовлений комунальним підприємством «Кузнецовське міське бюро технічної інвентаризації» 03 березня 2008 року, інвентаризаційна справа - 05985, реєстровий №15к-596-4943.

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 17 травня 2011 року, актовий запис №104 від 17 травня 2011 року, слідує, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 73 років у м.Кузнецовськ Рівненської області.

Витягом № НОМЕР_4 , наданим Кузнецовською міською державною нотаріальною конторою 05 червня 2014 року, підтверджується, що 05 червня 2014 року Кузнецовською міською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за №56160970 (номер у спадковому реєстрі), №71-2014 (номер у нотаріуса), спадкодавець - ОСОБА_4 , дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15 липня 2014 року державним нотаріусом Кузнецовської міської державної нотаріальної контори Рівненської області Ріцькою Г.І. у вказаній спадковій справі №71-2014 видано ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом на бланку ВТТ №892812, що зареєстровано в реєстрі за №436, яким посвідчено право ОСОБА_3 на спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , - 1/3 (одну третю) частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Рівненською атомною електростанцією 06 грудня 1994 року у відповідності до розпорядження органу приватизації №2362 від 06 грудня 1994 року, та зареєстрована в комунальному підприємстві «Кузнецовське міське бюро технічної інвентаризації», книга - 15к, номер запису - 596-4943.

Лист Кузнецовської міської державної нотаріальної контори Рівненської області №181/01-16 від 11 травня 2016 року свідчить, що спадкову справу №71-2014 на майно, яке належало ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , було заведено 05 червня 2014 року на підставі заяви спадкоємця (чоловіка померлої) - ОСОБА_3 . Заяв щодо майна померлої від інших спадкоємців не надходило. 15 липня 2014 року на ім`я ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину на 1/3 (одну третю) частину квартири, яка належала померлій та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

У заяві ОСОБА_3 від 05 червня 2014 року про прийняття спадщини у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, зареєстрованій Кузнецовською міською державною нотаріальною конторою Рівненської області 05 червня 2014 року за №96, спадкова справа №71-2014, відповідач вказав, що крім нього, інших спадкоємців, передбачених законом чи заповітом немає, спадкоємців, що мають право на обов`язкову частку у спадщині також немає.

Окрім цих відомостей, у листі Кузнецовської міської державної нотаріальної контори Рівненської області №257/01-16 від 17 червня 2016 року зазначено, що заяв щодо майна померлої ОСОБА_4 (про прийняття спадщини, відмову від спадщини, про видачу свідоцтва про право на спадщину тощо) від інших спадкоємців не надходило. В спадковій справі відсутні буд-які заяви від імені ОСОБА_1 . Якщо після видачі свідоцтв про право на спадщину з`являються інші спадкоємці, які мають право на отримання свідоцтва про право на спадщину і від них раніше не надходило заяв про видачу, зміни до виданих раніше свідоцтв можуть вноситися на підставі рішення суду.

З паспорту громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого Кузнецовським МВ УМВС України в Рівненській області 20 червня 2001 року, встановлено, що зареєстрованим місцем проживання позивача ОСОБА_1 з 30 червня 1989 року до теперішнього часу є квартира АДРЕСА_1 .

Довідка ЖЕД №2 Кузнецовського міського комунального підприємства №925 від 16 травня 2016 року свідчить, що у квартирі АДРЕСА_1 , окрім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (матері позивача), на момент її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 були зареєстровані члени її сім`ї: відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (батько позивача), - з 02 березня 1981 року до теперішнього часу і позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - з 30 червня 1989 року до теперішнього часу.

Таким чином, з вказаних доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 з 30 червня 1989 року і по даний час не змінював свого постійного місця проживання. Станом на 16 травня 2011 року - у день смерті ОСОБА_4 . ОСОБА_1 був зареєстрований разом з нею за однією адресою: АДРЕСА_2 .

Доводи представника позивача щодо тимчасової відсутності ОСОБА_1 за своїм постійним місцем проживання у 2014 році та його перебування на території Російської Федерації обґрунтовуються фактами переказу грошових коштів ОСОБА_1 із Російської Федерації в Україну для свого батька - відповідача ОСОБА_3 і для колишньої дружини - ОСОБА_6 та для дочки - ОСОБА_7 . Вказані обставини доводяться: прибутковими касовими ордерами №75 і №48 від 14 червня 2014 року; заявою фізичної особи на переказ грошових коштів № НОМЕР_6 від 14 червня 2014 року; прибутковими касовими ордерами №42 і №69 від 14 червня 2014 року; заявою фізичної особи на переказ грошових коштів № НОМЕР_7 від 14 червня 2014 року; прибутковими касовими ордерами №40 і №67 від 14 червня 2014 року; заявою фізичної особи на переказ грошових коштів № НОМЕР_8 від 14 червня 2014 року; прибутковими касовими ордерами №227 і №322 від 23 липня 2014 року; заявою фізичної особи на переказ грошових коштів № НОМЕР_9 від 23 липня 2014 року; заявою фізичної особи на переказ грошових коштів № НОМЕР_10 від 15 липня 2014 року; прибутковими касовими ордерами №270, №369 і №370 від 15 липня 2014 року; заявою фізичної особи на переказ грошових коштів № НОМЕР_11 від 15 липня 2014 року; заявою фізичної особи на переказ грошових коштів № НОМЕР_12 від 15 липня 2014 року; прибутковим касовим ордером №269 від 15 липня 2014 року.

Тимчасова відсутність позивача за своїм постійним місцем проживання у зв`язку з виконанням будівельних робіт за межами України не змінює вказаного постійного місця його проживання в Україні. За таких обставин, ОСОБА_1 не втратив юридичного зв`язку з квартирою АДРЕСА_1 , що є його постійним місцем проживання.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Частиною 4 ст.174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У даному випадку судом не виявлено даних, які б свідчили, що визнання ОСОБА_3 позову ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно з ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності з ч.ч.2, 3 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст.1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

У відповідності з ч.ч.1-3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Стаття 1301 ЦК України передбачає, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Сукупністю досліджених судом доказів підтверджено, що позивач ОСОБА_1 набув право на спадкування за законом майна, що залишилося після смерті його матері - ОСОБА_4 - 1/3 (одну третю) частину квартири АДРЕСА_1 , у день відкриття спадщини як спадкоємець першої черги (син спадкодавця) у рівних частках із іншим спадкоємцем першої черги - відповідачем ОСОБА_3 (своїм батьком, чоловіком спадкодавця), оскільки постійним місцем проживання ОСОБА_1 з 30 червня 1989 року до теперішнього часу є квартира АДРЕСА_1 , і станом на 16 травня 2011 року, тобто у день смерті ОСОБА_4 , позивач був зареєстрований за вказаною адресою разом із спадкодавцем - своєю матір`ю ОСОБА_4 , вказаного свого постійного місця проживання не змінював та вважається таким, що прийняв спадщину, так як протягом встановленого шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї.

Отже, враховуючи викладені фактичні обставини, з метою захисту прав ОСОБА_1 суд вирішив визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Кузнецовської міської державної нотаріальної контори Рівненської області Ріцькою Г.І. ОСОБА_3 15 липня 2014 року на бланку ВТТ №892812 і зареєстроване в реєстрі за №436, яким посвідчено право ОСОБА_3 на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , - 1/3 (одну третю) частину квартири АДРЕСА_1 .

З врахуванням наведеного, на підставі ст.ст.1216-1218, ч.ч.1, 2 ст.1220, ч.1 ст.1221, ч.1 ст.1222, ч.ч.2, 3 ст.1223, ст.ст.1258, 1261, ч.1 ст.1267, ч.ч.1-3, 5 ст.1268, ч.1 ст.1273, ст.ст.1296-1297, ч.1 ст.1298, ст.1301 ЦК України, керуючись ст.4, ч.ч.1, 2 ст.11, ст.60, ч.ч.1, 3 ст.61, ч.1 ст.88, ч.4 ст.174, п.2 ч.1 і ч.3 ст.208, ч.ч.1-3 ст.209, ст.ст.212-215, ч.1 ст.218, ч.ч.2, 3 ст.222, ч.1 ст.223, ч.1 ст.294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину - задоволити повністю.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Кузнецовської міської державної нотаріальної контори Рівненської області Ріцькою Г.І. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 на бланку ВТТ №892812 і зареєстроване в реєстрі за №436, яким посвідчено право ОСОБА_3 на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , - 1/3 (одну третю) частину квартири АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області особами, які брали участь у справі, та були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя О.І.Горегляд