Справа № 569/5965/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2016 року Суддя Рівненського міського суду Ковальов І.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, поділ майна подружжя,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд 13 травня 2016 року з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, поділ майна подружжя звернулась ОСОБА_1

У своїй позовній заяві позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем; поділити спільне майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя та визнати за нею право власності на квартиру, загальною площею 75,9 кв.м., що знаходиться за адресою Рівненська область м.Рівне, вул.Лермонтова, буд. 5 Б кв.7; припинити право спільної сумісної власності подружжя на квартиру загальною площею 75,9 кв.м., що знаходиться за адресою Рівненська область м.Рівне, вул.Лермонтова, буд. 5 Б кв.7; визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки Honda, модель ACCORD COUPE 2.01 2001 року випуску, з реєстраційним номером ВК 1700 АЕ, номер шасі (кузова, рами) №1HGCG4160YА600233; припинити право спільної сумісної власності подружжя на автомобіль марки Honda, модель ACCORD COUPE 2.01 2001 року випуску, з реєстраційним номером ВК 1700 АЕ, номер шасі (кузова, рами) №1HGCG4160YА600233.

При цьому, позивач подає до суду квитанцію про сплату судового збору лише за одну позовну вимогу в розмірі 551,20 грн.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.80 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Відповідно до п.5 Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавств, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості на час розгляду справи.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, поняття якої є за своїм змістом і числовим значенням рівнозначне поняттю ринкової вартості.

Тому, позивачу слід визначити дійсну вартість спірного майна, предявити суду підтверджуючі про це документи до сплатити відповідну суму судового збору.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Національного стандарту №1 «Загальні Засади оцінки майна і майнових прав» №1440 від 10 вересня 2003 року ринкова вартість вартість за яку можливе відчуження обєкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12 липня 2001 року звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника субєкта оціночної діяльності.

Однак, позивачем не підтверджена ціна позову щодо дійсної вартості майна, не долучено квитанцію про сплату судового збору в частині позовних вимог про поділ спільного майна подружжя.

Таким чином, позивач, відповідно до ч.2 ст.60 ЦПК України повинен провести оцінку нерухомого майна, на яке він просить визнати за собою право власності, звернувшись до відповідного експерта (оцінщика) надавши суду звіт (висновок про ринкову оцінку вартість нерухомого майна) та крім того подати довідку про вартість транспортного засобу та визначити ціну позову в цій частині позовних вимог.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи вищевикладене, заяву слід залишити без руху, надавши позивачу термін для усунення недоліків, викладених в ухвалі суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119, 121 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, поділ майна подружжя - залишити без руху.

Надати позивачу термін протягом пяти днів з дня отримання даної ухвали усунути зазначені в ухвалі недоліки та розяснити, що інакше заява буде вважатись не поданою та повернута.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_3