У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді Собіни І.М.

Суддів: Малько О.С., Рожина Ю.М.

Секретар судових засідань Шептицька С.С.

З участю представника ГУ „Держгеокадастру",

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне заяву ОСОБА_2 про роз'яснення рішення Апеляційного суду Рівненської області від 03 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Радивилівської районної державної адміністрації, Підзамчівської сільської ради Радивилівського району, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держземагенства в Рівненській області про визнання права власності на земельну частку (пай) площею 2,73 умовних кадастрових гектара Агровиробничого об'єднання пайовиків «Промінь» та виділення в натурі (на місцевості) належної земельної ділянки із земель запасу Підзамчівської сільської ради Радивилівського району,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Радивилівського районного суду від 27 травня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подала на нього апеляційну скаргу.

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 03 серпня 2015 року визнано за ОСОБА_2, право на земельну частку (пай), площею 2,73 умовних кадастрових гектара із земель, які перебували в колективній власності агровиробничого об'єднання пайовиків «Промінь» Радивилівського району та зобов'язано Підзамчівську сільську раду Радивилівського району виділити позивачці належну земельну ділянку в натурі на місцевості із земель запасу.

29 червня 2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про роз'яснення рішення Апеляційного суду Рівненської області від 03 серпня 2015 року.

Вказує, що згідно повідомлення №В-1558/0-2944/6-16 від 23.05.2016 року Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області з 01.01.2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», згідно до якого всі землі державної і комунальної власності вважаються розмежованими.

Відповідно до п.4 ст.122 Земельного кодексу України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення, державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність чи користування для всіх потреб.

З 01.01.2013 року розпорядником земель запасу, які знаходяться на території Підзамчівської сільської ради за межами населеного пункту, являється не орган місцевого самоврядування, а Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області.

З даних підстав, ОСОБА_2 просить роз'яснити рішення Апеляційного суду Рівненської області від 03 серпня 2015 року в частині виділення їй земельної ділянки площею 2,73 га в натурі на місцевості із земель запасу Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення третьої особи - представника Головного управління „Держгеокадастру", перевіривши законність та обґрунтованість заяви, колегія суддів приходить до висновку про відмову у роз'ясненні рішення Апеляційного суду Рівненської області від 03 серпня 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.221 ЦПК Україна, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

За змістом зазначеної статті незрозумілим є рішення суду, в якому припускається кілька варіантів тлумачення; роз'яснюються не висновки, яких дійшов суд, а ухвалене судове рішення; підставою для роз'яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає у тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що відповідно до ст. 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення, і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Як видно із змісту заяви про роз'яснення рішення суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 просить роз'яснити у який спосіб має бути виконане дане рішення в частині надання їй земельної ділянки, тобто просить роз'яснити не зміст резолютивної частини, а спосіб виконання судового рішення.

Крім того, позивачка просить зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області виділити їй земельну ділянку площею 2,73 га в натурі на місцевості із земель запасу.

Проте як видно з матеріалів справи Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області не було стороною у справі, а тому посилання ОСОБА_2, що резолютивна частина рішення є незрозумілою не заслуговують на увагу оскільки дані вимоги не були предметом розгляду даної справи, відповідно і прийняттям судового рішення по питаннях, що порушуються у заяві.

Виходячи з наведеного та керуючись ст..221 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні заяви про роз'яснення рішення Апеляційного суду Рівненської області від 03 серпня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий І.М. Собіна

Судді: О.С.Малько

Ю.М.Рожин