Справа 688/4354/15-ц
№ 2/688/66/16
Рішення

Іменем України

16 січня 2016 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді - Головко Н.П.,

секретаря судового засідання - Обезюк І.І.,

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів шляхом стягнення коштів по банківському вкладу,

встановив:

26 листопада 2015 року позивач ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про захист прав споживачів та стягнення коштів по банківському вкладу. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 18 грудня 2014 року між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір №300131/149934/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» у національній валюті. Відповідно до умов вказаного договору відповідач прийняв на вкладний рахунок №2630.6.22.1924.006 гроші в сумі 15 000 грн. на строк з 18 грудня 2014 року по 18 квітня 2015 року під 23% річних, термін дії якого продовжено до 20 вересня 2015 року. По закінченню строку дії договору, він неодноразово звертався до відділення банку з вимогою про повернення йому суми вкладу в розмірі 15 000 грн., однак відповідач коштів не повернув. Вказуючи на порушення його права як споживача фінансових послуг, просив з врахуванням уточнених позовних вимог стягнути з відповідача на його користь заборгованість по строковому вкладу в сумі 15 000 грн., 793,97 грн. процентів,з розрахунку 23% річних, 37800 грн. пені, з розрахунку 3% за кожен день від простроченої суми, а всього 53593 грн. 97 коп., та судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 487,20 грн. та 5 грн. комісії.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1, позов підтримав з підстав, викладених у ньому. В обгрунтування вимог зазначив, що 18 грудня 2014 року уклав договір про банківський строковий вклад строком на 3 місяці до 18 березня 2015 року. Проценти по вкладу нараховувалися і виплачувалися йому додатково до пенсії. По закінченні терміну дії договору, договір було продовжено до 19 червня 2015 року. Додатковий договір йому на руки не видали, а на основному договорі працівник Банку проставив наступну дату закінчення дії договору. В червні він погодився на ще одне продовження договору до 20 вересня 2015 року, про що є відмітка на договорі. Після закінчення терміну дії договору він звернувся до Банку для повернення вкладу. Всі його звернення залишилися без розгляду. Йому відомо, що у звязку з неплатоспроможністю, з 15 вересня 2015 року у Банку запроваджена тимчасова адміністрація. Зазначив, що до 20 вересня 2015 року йому виплачені проценти за вкладом, сам вклад та проценти, починаючи з 20 вересня 2015 року йому не виплачувалися. Заперечив, що в грудні 2015 року отримав від Фонду кошти в сумі 15000 грн. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду письмові заперечення проти позову. В обгрунтування яких зазначив, що позов не підлягає задоволенню, оскільки згідно постанови Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 року № 612 «Про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 року №171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку, яким запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня 2015 року до 17 грудня 2015 року включно. На підставі постанови Правління Національного банку України від 17 грудня 2015 року №898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» виконавчою дирекцією Фонду ліквідатора банку» розпочато процедуру ліквідації Банку, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ОСОБА_3 на два роки з 18 грудня 2015 року до 17 грудня 2017 року включно. Зазначив, що 25 грудня 2015 року позивачеві здійснено виплату коштів у сумі 15000 гривень та надав виписку по особовому рахунку позивача за період з 18 вересня 2015 року по 05 січня 2016 року. Зазначив, що відповідно до частини 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобовязань перед кредиторами, у т.ч. не застосовується індекс інфляції за весь період прострочення виконання грошових зобовязань банку; нарахування відсотків за зобовязаннями банку перед вкладниками та кредиторами. Просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з п.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Статтею 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Судом встановлено, що 18 грудня 2014 року між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір №300131/149934/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» у національній валюті.

Відповідно до п.1 вказаного договору Вкладник вніс, а Банк прийняв на вкладний рахунок №2630.6.22.1924.006 гроші в сумі 15 000 грн. на строк з 18 грудня 2014 року по 18 березня 2015 року під 23% річних.

За згодою сторін термін дії договору продовжувався до 19 червня 2015 року та до 20 вересня 2015 року, що в судовому засіданні підтверджено позивачем та не заперечується представником відповідача у письмових поясненнях.

Отже станом на час звернення до суду строк дії договору №300131/149934/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» у національній валюті закінчився, що згідно з положеннями ч.3 ст.1060ЦК України зобовязує банк видати вкладнику суму вкладу та нараховані проценти за цим вкладом.

На підставі постанови Правління Національного Банку України від 17 вересня 2015 року №612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 року №171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», яким запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня 2015 року до 17 грудня 2015 року включно.

Згідно постанови Правління Національного банку України від 17 грудня 2015 року №898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» виконавчою дирекцією Фонду ліквідатора банку» розпочато процедуру ліквідації Банку, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ОСОБА_3 на два роки з 18 грудня 2015 року до 17 грудня 2017 року включно.

Відповідно до ч.1 ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Пунктом 16 ст.2 Закону визначено, що тимчасова адміністрація це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до п.6 ст.2 цього Закону ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

За змістом ч.5 ст.36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), а також зобовязань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобовязань банку; нарахування відсотків за зобовязаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

Пунктом 1 ч.6 ст.36 цього Закону установлено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників.

Судом встановлено, що тимчасова адміністрація у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджена 17 вересня 2015 року, а строк дії договору банківського вкладу позивача закінчився 20 вересня 2015 року.

З наведеного убачається, що позивач звернувся до суду із позовом про повернення вкладу після введення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», яка була введена до закінчення строку дії договору банківського вкладу, а тому зазначений позов не підлягає задоволенню, оскільки після введення тимчасової адміністрації або ж на стадії ліквідації банку порядок повернення коштів вкладників визначається спеціальним порядком, який визначений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 4 Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції, зокрема: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з ч.1 ст.26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами визначається ст. 27 Закону. Згідно ч.1 вказаної статті уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

За матеріалами справи, відповідно до інформації уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит», 25 грудня 2015 року позивачу виплачено грошові кошти в сумі 15000 грн.

Оскільки, як слідує з заперечення відповідача проти позову, процедура виведення Фондом банку з ринку не розпочата, позивач може захистити свої права щодо отримання відсотків, нарахованих за вкладом, у порядку визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а не у спосіб визначений у позовній заяві.

Так, з дня призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст.46 Закону. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст.52 вказаного Закону.

На підставі викладеного у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст.15,16,626,629,1058,1060,1074 ЦК України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд, -

вирішив

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк» Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів шляхом стягнення коштів по банківському вкладу - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області, а особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: