Справа № 365/225/16-ц Головуючий у І інстанції Хижний Р. В.
Провадження № 22-ц/780/4426/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 49 09.08.2016
УХВАЛА

Іменем України

09 серпня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Мережко М.В., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря: Бобка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Згурівського районного суду Київської області від 16 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до рішення Згурівського районного суду Київської області від 17 травня 2011 року на її користь присуджено аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 квітня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. ОСОБА_2 з 01 грудня 2012 року по грудень 2015 року свідомо ухилявся від сплати аліментів, ніякої матеріальної допомоги на утримання сина та сплату комунальних послуг не надавав.

Просила змінити розмір аліментів, визначений рішенням Згурівського районного суду Київської області від 17 травня 2011 року та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 800,00 гривень, щомісячно з урахуванням індексації, до досягнення сином повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 16 червня 2016 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просить рішення суду скасувати.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано та є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно рішення Згурівського районного суду Київської області від 17 травня 2011 року на користь позивачки присуджено аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно (копія рішення суду а.с.7). За відповідачем рахується заборгованість зі сплати аліментів (довідка виконавчої служби про недоотримання аліментів а.с.10).

Відповідач є громадянином, евакуйованим у 1986 році із зони відчуження, категорія 2 (копія посвідчення ОСОБА_2 Б № 015393 а.с.50). Відповідач у 1992 році переніс закриту черепно-мозкову травму, у звязку з чим проходив стаціонарне лікування в період 09 грудня 1998 року по 29 грудня 1998 року та з 17 травня 2016 року по 30 травня 2016 року, що встановлено з копії виписки з історії хвороби стаціонарного хворого (а.с.51), акту обстеження стану здоровя (а.с.52), копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого (а.с.61). В листопаді, грудні 2015 року, січні-квітні 2016 року відповідачем здійснювались грошові перекази позивачці на визначені суми (копії квитанцій а.с.53-54).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст.ст. 180, 181, 184 СК України та прийшов до правильного висновку про те, що із відповідача на користь позивача підлягають стягнення аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 передбачено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 цього кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року розяснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно.

Враховуючи встановлені судом обставини та зазначені норми Закону, оскільки відповідач матеріальну допомогу по утриманню дитини надає нерегулярно, а також те, що відповідач не надав доказів офіційного працевлаштування із регулярним доходом, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у фіксованому розмірі, а саме у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн.

За таких обставин, суд дійшов вірного висновку про задоволення позову, рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

При прийняття рішення про зміну розміру аліментів, визначених судовим рішенням, судом першої інстанції враховано зміну матеріального становища відповідача, а саме те, що відповідач тривалий час не працює, постійного доходу (заробітку) не має. Суд не вважає, що стан здоровя відповідача є підставою для відмови в зміні розміру аліментів.

Доводів, які спростовували б законність і обґрунтованість постановленого судом рішення апеляційна скарга в собі не містить. Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, яким судом надана відповідна оцінка, на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

При таких обставинах судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, доказам дана належна правова оцінка, а постановлене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Згурівського районного суду Київської області від 16 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: