Ухвала

іменем україни

15 липня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Фаловська І.М., розглянувши касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 березня 2016 року та рішення апеляційного суду Сумської області від 23 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми про відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я,

в с т а н о в и в:

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 березня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 8 000,00 грн. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 23 червня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволені позов скасовано та ухвалено в цій частині нове, яким стягнуто з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 3 000,00 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

У касаційній скарзі відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

У відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судами встановлено, що з 02 вересня 1971 року по 20 травня 1974 року та з 20 листопада 1975 року по 29 квітня 2005 року ОСОБА_2 перебувала в трудових відносинах з ПАТ «СМНВО ім. М.В.Фрунзе» (на даний час ПАТ «СМНВО») та була звільнена за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України.

23 лютого 2005 року позивачці було встановлено професійне захворювання, про що свідчить повідомлення про професійне захворювання (отруєння) за №47 від 23 лютого 2005 року.

Згідно акта №620 огляду МСЕК від 30 травня 2005 року ОСОБА_2 було встановлено 40% втрати професійної працездатності.

Згідно акта №594 огляду МСЕК від 07 червня 2006 року, при переогляді у позивачки було встановлено погіршення стану здоров'я внаслідок чого відсоток втрати професійної працездатності збільшився до 50%.

26 березня 2008 року ОСОБА_2 повторно встановлено професійне захворювання, про що свідчить повідомлення про професійне захворювання (отруєння) за №148 від 26 березня 2008 року.

Внаслідок неналежних умов праці на робочому місці ОСОБА_2 отримала професійне захворювання у вигляді: Силікоз І ст., ХОЗЛ пилової етіології ІІ ст., фаза нестійкої ремісії. Емфізема легень ІІ ст., Нейросенсорна туговухість IVст., Захворювання професійне. Атеросклеротичний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба II ст., 2 ст., Пресбіопія. Гіпертонична ангіопатія сітківки. Дисцикуляторна енцифалопатія І-ІІ ст. с лікворно-венозною дискулярцією, вестибуло-атактичноим і антено-невротичним синдромами. Остеохондроз шийного відділу хребта. Остеохондроз та спондилоартроз поперекового відділу(Супутній діагноз), що підтверджується актом №32 розслідування хронічного професійного захворювання від 10 квітня 2008 року.

Професійне захворювання виникло за обставин неефективного використання засобів індивідуального захисту, недосконалості технологій. Причиною професійного захворювання стало проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, пилу та загазованості.

Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги від 26 травня 2008 року встановлено, що при повторному огляді ступінь втрати працездатності позивачки склала 65 % в тому числі 15% по вперше встановленому професійному захворюванні силікозу безтерміново, та встановлено третю групу інвалідності.

Дана обставина також підтверджується і актом огляду МСЕК № 482 від 04 червня 2008 року.

Відповідно до вимог ст.ст. 21, 28, 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», в їх сукупності, страхові виплати у разі настання стійкої втрати працездатності, у тому числі виплати компенсації за моральну шкоду (окремої виплати від інших страхових виплат) за період з 1 квітня 2001 року по 31 грудня 2005 року має проводити Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, в даному випадку його Відділення (відповідач), виходячи з дії законів у часі.

За таких обставини суди вірно визначили, щовідшкодування моральної шкоди спричиненої позивачці внаслідок отримання нею хронічного професійного захворювання має проводити відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Оскільки актом МСЕК від 10 квітня 2008 року позивачці встановлений ще один діагноз професійного захворювання і за цим професійним захворюванням первинно втрата працездатності встановлена 04 червня 2008 року в розмірі 15%, то апеляційний суд вірно визначив, що обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди за цим профзахворюванням повинен бути покладений на ПАТ «СМНВО», як на роботодавця.

Таким чином, суди всебічно та повно дослідили обставини справи та дійшли вірного висновку про часткове задоволення позову.

Апеляційний суд вірно скасував рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позову до ПАТ «СМНВО», ухваливши в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову.

Оскаржувані судові рішення є законними, обґрунтованими та справедливими.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень не вбачається порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити відділенню виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми про відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я, за касаційною скаргою на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 березня 2016 року та рішення апеляційного суду Сумської області від 23 червня 2016 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ І.М.Фаловська