Справа №451/97/16-ц
Провадження № 2/451/137/16
РІШЕННЯ

іменем України

11 серпня 2016 року

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого -судді Семенишин О.З.,

секретаря - Табен Л.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м.Радехів цивільну справу за позовом справу за позовом ОСОБА_4 до ФОП ОСОБА_5, третя особа ПП «Лопатинагробуд» про застосування наслідків недійсності правочину - договору від 2.03.2015 року про передачу оренду нерухомого майна - будівлі арматурного цеху майнового комплексу, що знаходиться по АДРЕСА_4; стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 безпідставно отриманих доходів від користування майном в розмірі 130 497 гривень 57 копійок,-

встановив:

27 січня 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ФОП ОСОБА_5, третя особа ПП «Лопатинагробуд» про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину - договору від 2.03.2015 року про передачу оренду нерухомого майна - будівлі арматурного цеху майнового комплексу, що знаходиться по АДРЕСА_4; стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 безпідставно отриманих доходів від користування майном в розмірі 130 497 гривень 57 копійок; повернення арматурного цеху майнового комплексу в попередній стан, шляхом встановлення на місці його цільового призначення безпідставно набутого майна (обладнання арматурного цеху): верстат протяжний СМЖ-351,1987 р.в., ножиці гільйотинні Н-478,1970 р.в., ковальський стіл з горном для подачі повітря та стягнення судових витрати із відповідача.

В позовній заяві зазначає, що 6 листопада 2015 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченою приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ковтун Л.Б. та зареєстрованого в реєстрі за № 2039, ОСОБА_4 успадкувала майновий комплекс будівель, що знаходиться по АДРЕСА_4 що належав її батькові ОСОБА_8, на підставі Свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, виданого ОСОБА_9, приватним нотаріусом Радехівського районного нотаріального округу Львівської області 23 травня 2014 року за реєстровим № 747, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. До складу зазначеного комплексу входять: цех залізобетонних виробів з прибудованим арматурним цехом із з/б панелей, загальною площею 2827,3 (дві тисячі вісімсот двадцять сім цілих і три десятих) кв.м., цегляна котельня на три котли, загальною площею 255,8 (двісті п'ятдесят п'ять цілих і вісім десятих) кв.м., з/б бомбосховище, загальною площею 158,2 (сто п'ятдесят вісім цілих і дві десятих) кв.м., цегляна електропідстанція, загальною площею 16,4 (шістнадцять цілих і чотири десятих) кв.м. та металева споруда водонапірної башти. Державну реєстрацію права власності на комплекс будівель проведено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 6.11.2015 року, номер запису про право власності: 11934711. реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 39. В процесі прийняття спадщини їй стало відомо, що 2 березня 2015 року між ОСОБА_1, який діяв на підставі довіреності від 20.10.2014 року виданої ОСОБА_10, приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області і зареєстрованої в реєстрі за № 2910 і ОСОБА_11, який діяв на підставі Довіреності від 06.05.2015 року виданої Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6, яка діє на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію Фізичної особи - підприємця серії НОМЕР_1, виданого Святошинською районною у місті Києві державною адміністрацією 16.07.2004 року за номером 2 000049, місцезнаходження АДРЕСА_1 було підписано Договір про передачу в оренду нерухомого майна - будівлі арматурного цеху майнового комплексу поз. 17 заг. пл. 621,1 кв.м, що складається із арматурного цеху (номер частини приміщення 1) пл. 437.0 кв.м.. складу (номер частини приміщення 2) пл. 35,5 кв.м., гаражу (номер частини приміщення 3) пл..34,2 кв.м, трансформаторної (номер частини приміщення 4) пл. 36,3 кв.м. складу (номер частини приміщений 5) пл. 32.1 кв.м.. складу (номер частини приміщення 6) пл. 10.5 кв.м, основного входу (номер частини приміщення 7) пл. 35.5 кв.м. (надалі договір оренди), шо знаходиться по АДРЕСА_4. Відповідно до пункту 10.5 договору оренди нерухомого майна складає 5 (п'ять) років, а саме строк його дії визначений сторонами., пунктами 5.1 - 5.3 договору оренди визначено обов'язки орендаря, а саме: використовувати орендоване нерухоме майно відповідно до його призначення та умов цього Договору; своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату; забезпечити збереження орендованого майна та запобігати його пошкодженню і псуванню, здійснювати заходи протипожежної безпеки. До складу арматурного цеху входило технологічне обладнання, а саме: верстат протяжний СМЖ-351, 1987 р.в.; ножиці гільйотинні Н-478, 1970 р.в.; трансформатор ОМ 220/12 в корпусі; трансформатор ОМ 220/36 в корпусі; ящик RP-12, в кількості 2 шт.; ящик RP-6, в кількості 1 шт.; ящик NRP-24(ЩЗ-24,0), в кількості 1 шт.; автоматичний вимикач Зф 50А. в кількості 1 шт.; розетка зовнішня, в кількості 1 шт.; кран-балка вантажопідйомністю 5 тон, 1987 р.в.; ковальський стіл з горном для подачі повітря. Відповідно до договору № 04/02-15 на проведення оцінки майна від 2 лютого 2015 року, незалежним експертом-оцінювачем Біликом А.В. визначено ринкову вартість майна станом на 31.01.2015 року, що підлягає передачі в оренду - частини майнового комплексу будівлі арматурного цеху (поз. 17) заг. пл. 621,1 кв.м., який знаходиться по АДРЕСА_4. У відповідності до статті 191 ЦК України, підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю. Ознайомившись із зазначеним вище договором оренди та проаналізувавши його на відповідність чинному законодавству України вважає, що цей договір оренди є нікчемним, а відтак до нього має бути застосовано наслідки недійсності нікчемного правочину. Просить суд застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину - Договору оренди нерухомого майна від 2.03.2015 року та зобов'язати Фізичну особу - підприємця ОСОБА_6, яка діє на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію Фізичної особи -підприємця серії НОМЕР_1, виданого Святошинською районною у місті Києві державною адміністрацією 16.07.2004 року за номером 2 000049, місцезнаходження АДРЕСА_1, відшкодувати вартість того, що одержано у користуванні нерухомим майном - будівлею арматурного цеху майнового комплексу (поз. 17) заг. пл. 621,1 кв.м., що складається із арматурного цеху (номер частини приміщення 1) пл. 437,0 кв.м., складу (номер частини приміщення 2) пл. кв.м., гаражу (номер частини приміщення 3) пл. 34,2 кв.м., трансформаторної (номер частини приміщення 4) пл. 36,3 кв.м., складу (номер частини приміщення 5) пл. кв.м., складу (номер частини приміщення 6) пл. 10,5 кв.м., основного входу (номер частини приміщення 7) пл. 35,5 кв.м. (надалі - договір оренди), що знаходиться по АДРЕСА_4, за цін які існують на момент відшкодування, та встановити незаконно демонтоване обладнання арматурного цеху на місці його використання за цільовим призначенням відшкодувати його вартість за ринковими цінами та стягнути судові витрати.

В процесу розгляду справи 11 квітня 2016 року ОСОБА_4, надіслала на адрес суду заяву про зміни та уточнення позовних вимог в якій зазначає, що для всебічного та об'єктивного розгляду справи у спорах про застосування правових наслідків недійсності правочину, передбачених п.п. 1, 2 ст. 216 ЦК України, з метою визначення та відшкодування винною стороною завданих нею збитків, у вигляді матеріальної шкоди потерпілій стороні щодо вчинення недійсного правочину, який полягає у користуванні нерухомим майном - будівлею арматурного цеху майнового комплексу заг. пл. 621,1 кв.м., що складається із арматурного цеху (номер частини приміщення 1) пл. 437,0 кв.м., складу (номер частини приміщення 2) пл. 35,5 кв.м., гаражу (номер частини приміщення 3) пл. 34,2 кв.м., трансформаторної (номер частини приміщення 4) пл. 36,3 кв.м., складу (номер частини приміщення 5) пл. 32,1 кв.м., складу (номер частини приміщення 6) пл. 10,5 кв.м., основного входу (номер частини приміщення 7) пл. 35,5 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_4, керуючись ст. 11, п.п. 1, 2 ст. 31 ЦПК України, у зв'язку із необхідністю розгляду судом справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи висновок про вартість майна, яке є предметом судового розгляду, виконаного суб'єктом оціночної діяльності-фізичною особою - підприємцем ОСОБА_12 (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 87/15 від 03.02.2015р.), вважає, що до даних правовідносин застосовуються положення ст.ст.1212,1214 ЦК України. За правилами, встановленими главою 83 ЦК України, що регулює два види позадоговірних зобов'язань, як зобов'язання, що виникають внаслідок або безпідставного набуття, або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої особи (потерпілого), особа, що безпідставно отримала майно, повинна повернути його потерпілому. Обов'язок повернути безпідставно отримане майно є різновидом цивільно - правової санкції, а не мірою відповідальності. Тому наявність вини в поведінці особи, що безпідставно збагатіла, не вимагається. Відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Згідно з частиною другою статті 1212 ЦК України, правила, закріплені в главі 83 цього кодексу, застосовуються незалежно від того, чи виникло безпідставне збагачення внаслідок поведінки набувача майна, самого потерпілого, третіх осіб або виникло мимоволі. Згідно висновку про вартість майна, яке є предметом судового розгляду, виконаного суб'єктом оціночної діяльності - фізичною особою - підприємцем ОСОБА_12 ринкова вартість об'єкта оцінки станом на 31.12.2015 року становить 505 920 гривень з ПДВ, річна орендна ставка - 18%, незалежна оцінка майна згідно зі звітом про оцінку на 31.01.2015 року становила 505 920, 00 гривень. Розрахунок орендної плати за користуванням нерухомим майном, яке є предметом судового розгляду проводиться станом з 2.03.2015 року по 31.03.2016 рок, тому орендна плата за рік: (505 920, 00 х 18%) : 100 = 91 066 гривня, розрахунок річної орендної плати з врахуванням індексу інфляції: 91 066, 00 х 143, 3 % = 130 497, 57 гривень, де: 143, 3 % - індекс інфляції за 2015 рік. Таким чином реальний можливий прибуток від передачі зазначеного вище нерухомого майна в оренду становить 130 497 гривень 57 копійок. Крім цього, відповідачем незаконно демонтовано обладнання арматурного цеху а саме: верстат протяжний СМЖ-351, 1987 р.в.;ножниці

гільйотинні Н-478, 1970 р.в.; ковальський стіл з горном для подачі повітря, в даний час місцезнаходження вказаного майна позивачу невідоме, а її прохання повернути його і встановити на місці його цільового призначення відповідач ігнорує, тому просила постановити рішення, яким застосувати наслідки недійсності правочину - договору від 2.03.2015 року про передачу в оренду нерухомого майна - будівлі арматурного цеху майнового комплексу поз. 17 заг. пл. 621,1 кв.м., що складається із арматурного цеху (номер частини приміщення 1) пл. 437,0 кв.м., складу (номер частини приміщення 2) пл. 35,5 кв.м., гаражу (номер частини приміщення 3) пл. 34,2 кв.м., трансформаторної (номер частини приміщення 4) пл. 36,3 кв.м., складу (номер частини приміщення 5) пл. 32,1 кв.м., складу (номер частини приміщення 6) пл. 10,5 кв.м., основного входу (номер частини приміщення 7) пл. 35,5 кв.м. (надалі - договір оренди), що знаходиться по АДРЕСА_4 та стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 (Свідоцтво про державну реєстрацію Фізичної особи - підприємця серії НОМЕР_1, виданого Святошинською районною у місті Києві державною адміністрацією 16.07.2004 року за номером 2 000049), місцезнаходження АДРЕСА_1, грошові кошти як відшкодування завданих збитків за користування нерухомим майном - будівлею арматурного цеху майнового комплексу (поз. 17) заг. пл. 621,1 кв.м., в розмірі ставки річної орендної плати - 130 497, 57 грн." Зобов'язати Фізичну особу - підприємця ОСОБА_6 повернути і встановити на місці його цільового призначення безпідставно набуте майно (обладнання арматурного цеху), а саме: верстат протяжний СМЖ -351, 1987р.в.; ножиці гільйотинні Н - 478, 1970 р.в.; ковальський стіл з горном для подачі повітря, а у разі неможливості повернути його в натурі - відшкодувати його вартість на момент розгляду справи судом та судові витрати (а.с.44-46).

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області 12 травня 2016 року заяву представника позивача ОСОБА_1 задоволено, провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_4 до ФОП ОСОБА_5 про повернення арматурного цеху майнового комплексу в попередній стан, шляхом встановлення на місці його цільового призначення безпідставно набутого майна (обладнання арматурного цеху): верстат протяжний СМЖ-351,1987 р.в., ножиці гільйотинні Н-478,1970 р.в., ковальський стіл з горном для подачі повітря закрито, оскільки позивач відмовився від цих позовних вимог і така відмова прийнята судом (а.с.94-95).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 суду пояснив, що 2.03.2015 року укладено договір оренди, який нотарільно посвідчений не був та відповідно не було проведено державної реєстрації цього договору. Вказане нерухоме майно, а саме: комплекс будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 використовувалося відповідачем до березня 2016 року, оскільки позивач успадкувала вказане приміщення 6 листопада 2016 року й відповідно до ч.2 ст.1212, ст.1214 ЦК України має право на отримання безпідставно отриманих доходів від користування майном відповідачем в розмірі 130 497 гривень 57 копійок, тому просив постановити рішення про задоволення позовних вимог.

В судовому засідання представник позивача ОСОБА_1 суду пояснив, що 2.03.2015 року укладено договір оренди, який нотарільно посвідчений не був та відповідно не було проведено державної реєстрації цього договору. Вказане нерухоме майно, а саме: комплекс будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 використовувалося відповідачем до березня 2016 року, позивач успадкувала вказане приміщення лише з 6 листопада 2016 року після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Окрім цього суду пояснив, що акту про передачу майна між орендодавцем та орендарем не було, однак відповідач самовільно зайняв приміщення та використовувала його, а за орендну плату не сплачувала. Коли позивач набула права на приміщення, вона зверталася й вела переговори із ОСОБА_11 до ОСОБА_5 не зверталася. Оскільки ці переговори до позитивного результату не дійшли, позивач вирішила звернутися до суду із позовом. Вважає, що відповідно до ч.2 ст.1212, ст.1214 ЦК України позивач має право на отримання безпідставно отриманих доходів від користування майном відповідачем в розмірі 130 497 гривень 57 копійок, тому просив постановити рішення про задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 суду пояснив, що позивач є спадкоємницею померлого ОСОБА_8, яка 6 листопада 2015 року успадкувала нерухоме майно, а саме: комплекс будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4. У лютому - березні 2015року між власником нерухомого майна, нині померлого ОСОБА_8 та відповідачем (в т.ч. через представників обох сторін) велись перемовини з приводу оренди певного нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4. Сторони домовились про умови оренди відповідного нерухомого майна та з метою виключно фіксації відповідних умов оренди, 2 березня 2015року сторонами (через представників) було поставлено свої підписи під такими умовами для подальшого оформлення нотаріального договору оренди нерухомого майна, у порядку ст. 793 Цивільного кодексу України. Вважає, що договір оренди нерухомого майна від 2.03.2015року не є правочином, оскільки він є неукладеним сторонами, а тому цивільні правовідносини між сторонами з приводу оренди нерухомого майна так і не виникли, оскільки не було акту передачі майна, тому вважає позовні вимоги безпідставні. Окрім цього, звертав увагу суду, що відповідач використовувала приміщення за адресою АДРЕСА_4, але орендувала їх у ПП «Лопатинагробуд» на підставі договору оренди від 1.08.2015 року та сплачувала відповідно орендну плату, що підтверджується письмовими доказами, які подані суду. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Вислухавши пояснення представників позивача, заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд встановив, що 2 березня 2015 року між ОСОБА_1, який діяв на підставі довіреності від 20.10.2014 року, в інтересах ОСОБА_8, виданої ОСОБА_10 приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області і зареєстрованої в реєстрі за № 2910 і ОСОБА_11, який діяв на підставі Довіреності від 6.05.2015 року виданої Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6, яка діє на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію Фізичної особи - підприємця серії НОМЕР_1, виданого Святошинською районною у місті Києві державною адміністрацією 16.07.2004 року за номером 2 000049, місцезнаходження АДРЕСА_1 було підписано Договір про передачу в оренду нерухомого майна - будівлі арматурного цеху майнового комплексу поз. 17 заг. пл. 621,1 кв.м,. що складається із арматурного цеху (номер частини приміщення 1) пл. 437.0 кв.м., складу (номер частини приміщення 2) пл.35,5 кв.м., гаражу (номер частини приміщення 3) пл.34,2 кв.м, трансформаторної (номер частини приміщення 4) пл. 36,3 кв.м., складу (номер частини приміщений 5) пл.32,1 кв.м., складу (номер частини приміщення 6) пл.10,5 кв.м, основного входу (номер частини приміщення 7) пл. 35.5 кв.м., шо знаходиться по АДРЕСА_4 (а.с.7- 7 зворот).

Відповідно до п.1.1. умов вказаного Договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування згадане нерухоме майно (а.с.7).

Згідно п.2.1. Договору орендодавець вступає у строкове платне користування об'єктом у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акту приймання передачі (а.с.7).

Відповідно до пункту 10.1 Договору оренда нерухомого майна складає п'ять років та пунктами 5.1 - 5.3 визначено обов'язки орендаря, а саме: використовувати орендоване нерухоме майно відповідно до його призначення та умов цього Договору; своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату; забезпечити збереження орендованого майна та запобігати його пошкодженню і псуванню, здійснювати заходи протипожежної безпеки (а.с.7 зворот).

Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та двох чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Двох чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов'язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

У відповідності з роз'ясненнями, що містяться у пунктах 2,7 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 16.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину, правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В силу вимог статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За правилами ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За правилами ст. 765 ЦК України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

За змістом ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору. Що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.794 Цивільного кодексу України, право користування нерухомим майном, яке виникає на підставі договору найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки, підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст. 210 Цивільного кодексу України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Суд встановив, що договір оренди від 2 березня 2015 року був підписаний сторонами, однак не було підписано акту приймання передачі об'єкту оренди, що передбачено п.2.1. Договору, та відповідно не проведено його державну реєстрацію, відповідно до ч.1 ст.794 ЦК України, що свідчить про небажання реального настання обумовлених у договорі правових наслідків, а відтак про відсутність будь - яких договірних зобов'язань, виникнення юридичних прав та обов'язків для сторін.

Власник майна - ОСОБА_8, а саме комплексу, який знаходиться на АДРЕСА_4, помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_8, його майно успадкувала ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 6.11.2015 року, виданого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу за реєстровим №2036 та стала власником згаданого майна, яка як встановлено в судовому засіданні жодного разу до відповідача з будь-якими претензіями не зверталася (а.с.13-15).

Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

З огляду на те, що договір оренди від 2 березня 2015 року, який укладений між ОСОБА_1, що діяв на підставі довіреності від 20.10.2014 року, в інтересах ОСОБА_8, виданої ОСОБА_10 приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області і зареєстрованої в реєстрі за № 2910 і ОСОБА_11, що діяв на підставі Довіреності від 6.05.2015 року виданої Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6, яка діє на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію Фізичної особи - підприємця серії НОМЕР_1, виданого Святошинською районною у місті Києві державною адміністрацією 16.07.2004 року за номером 2 000049, місцезнаходження АДРЕСА_1, про передачу в оренду нерухомого майна - будівлі арматурного цеху майнового комплексу поз. 17 заг. пл. 621,1 кв.м,. що складається із арматурного цеху (номер частини приміщення 1) пл. 437.0 кв.м., складу (номер частини приміщення 2) пл.35,5 кв.м., гаражу (номер частини приміщення 3) пл.34,2 кв.м, трансформаторної (номер частини приміщення 4) пл. 36,3 кв.м., складу (номер частини приміщений 5) пл.32,1 кв.м., складу (номер частини приміщення 6) пл.10,5 кв.м, основного входу (номер частини приміщення 7) пл. 35.5 кв.м., шо знаходиться по АДРЕСА_4 є нікчемним, юридичні права та обов'язки у сторін не виникли, так як не було підписано акту прийому передачі об»єкту, а відтак відсутні правові підстави для застосування наслідків недійсності правочину.

Відповідно до ст.248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі: закінчення строку довіреності; скасування довіреності особою, яка її видала; відмови представника від вчинення дій, що були визначені довіреністю; припинення юридичної особи, яка видала довіреність; припинення юридичної особи, якій видана довіреність; смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності.

Проте, у разі смерті особи, яка видала довіреність, представник зберігає своє повноваження за довіреністю для ведення невідкладних справ або таких дій, невиконання яких може призвести до виникнення збитків;

Судом встановлено, що представники за довіреністю на виконання ч.1 ст.248 ЦК України не вчиняли жодних дій на виконання договору оренди.

За правилами ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до ст.1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов'язана повернути доходи. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (ст.536 цього Кодексу).

Суд також встановив, що акту прийому передачі об»єкту не було підписано, ні з ОСОБА_8, ні з його представниками за довіреностями в порядку ч.1 ст.248 ЦПК України, відповідач не використовувала вказані приміщення, такі їй не передавались, а тому суд прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог про стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 безпідставно отриманих доходів від користування майном в розмірі 130 497 гривень 57 копійок.

Вказане підтверджується й тим, що відповідач орендувала приміщення за адресою: АДРЕСА_4 на підставі Договору оренди від 1 серпня 2015 року укладеного між нею та ПП «Лопатинагробуд», й використовувала їх на підставі акту прийому передачі від 1 серпня 2015 року та сплачувала орендну, що підтверджується письмовими доказами (а.с.105-136,156-160,168-182).

Узагальнюючи наведене, суд в сукупності всіх обставин по справі, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 158, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, -

вирішив:

В задоволення позовних вимог ОСОБА_4 до ФОП ОСОБА_5, третя особа ПП «Лопатинагробуд» про застосування наслідків недійсності правочину - договору від 2.03.2015 року про передачу оренду нерухомого майна - будівлі арматурного цеху майнового комплексу, що знаходиться по АДРЕСА_4; стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 безпідставно отриманих доходів від користування майном в розмірі 130 497 гривень 57 копійок відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.