Провадження № 2/638/1277/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2016 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Котяш Н.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради, третя особа: Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, скасування розпорядження про приватизацію житлового приміщення та скасування реєстрації права власності на квартиру,

встановив:

ОСОБА_1 (далі за текстом-позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради, третя особа: Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» в якому просив:

-визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло від 22.03.1999 № 1-99-182139, видане на і»мя ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 на підставі розпорядження від 22.03.1999 року №21728 про приватизацію квартири №2 у житловому будинку № 15-А по вул. Ахсарова у м. Харкові,

-визнати незаконним розпорядження Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради №21728 від 22.03.1999 року,

-скасувати реєстрацію права власності на підставі приватизації квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він народився 04.11.1993 року в м.Харкові. В свідоцтві про народження його батьками записані: батько - ОСОБА_4, мати - ОСОБА_2. 22 березня 1999 року Центром (відділ) приватизації державного житлового фонду управління комунального майна та приватизації виконавчого комітету Харківської міської ради було видано Свідоцтво про право власності на житло, за реєстраційним номером 1-99-182139, відповідно до якого ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 отримали право спільної сумісної власності на кватиру №2 у житловому будинку № 15-А по вул. Ахсарова у м. Харкові. Свідоцтво видане згідно розпорядження Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради №21728 від 22.03.1999 року. Це право власності зареєстровано Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» та записано у реєстрову книгу 07.04.1999 року за №П-1-33190.

Позивач вважає приватизацію зазначеної квартири недійсною, оскільки заява на приватизацію кватири підписана лише його матірю, він же своєї згоди на приватизацію не давав. Також зазначає, що приватизація спірної квартири була здійснена не в його інтересах, оскільки позбавляє його права стати на облік для отримання житла.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_2, в судовому засіданні позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_3, просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач, Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради, належним чином повідомлений про дату і час судового розгляду в судове засідання свого представника не направив, надав суду письмові заперечення, в яких просив відмовити позивачу у позові.

В обґрунтування заперечень зазначив, що ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1, тому на час здійснення приватизації вона була його законним представником. Вважає, що приватизація кватири №2 у житловому будинку № 15-А по вул. Ахсарова у м. Харкові проведена органом приватизації - Міським Центром приватизації державного житлового фонду з дотриманням чинного законодавства, без порушення прав та інтересів неповнолітніх дітей, на підставі наданих ОСОБА_2 необхідних документів.

Третя особа -Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не з»явився, просив розглядати справу за його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився 04.11.1993 року в м.Харкові, що підтверджується свідоцтвом про народження V-ВЛ №439222, відповідно до якого батьком є ОСОБА_4, матірю - ОСОБА_2.

22 березня 1999 року Центром (відділ) приватизації державного житлового фонду управління комунального майна та приватизації виконавчого комітету Харківської міської ради було видано Свідоцтво про право власності на житло, за реєстраційним номером 1-99-182139, згідно з яким ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 отримали право спільної сумісної власності на кватиру №2 у житловому будинку № 15-А по вул. Ахсарова у м. Харкові.

Свідоцтво видане згідно розпорядження Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради №21728 від 22.03.1999 року.

Згідно з нормами Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» № 2482-ХІІ (далі - Закон), в редакції що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 5, ст. 8 Закону наймачі квартир (будинків) державного житлового фонду та члени їх сімей, які постійно проживають у квартирі разом із наймачем або за якими зберігається право на житло, мають право на приватизацію займаних квартир шляхом передачі їм цих квартир в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, на підставі рішення відповідного органу приватизації.

Я вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 зазначена як уповноважений власник квартири. Нею до органу приватизації Міського Центру приватизації державного житлового фонду 29.12.1998 року особисто подано заяву про передачу у власність квартири АДРЕСА_1, яку займає вона разом зі своєю сім'єю. Своєю сім'єю ОСОБА_2 зазначила ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Таким чином на час звернення ОСОБА_2 до органу приватизації з заявою позивачу було 5 років.

Відповідно до ст.17 Цивільного кодексу Української РСР, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, місцем проживання визнається те місце, де громадянин постійно або переважно проживає. Місцем проживання неповнолітніх, що не досягли пятнадцяти років, або громадян, що перебувають під опікою, визнається місце проживання їх батьків (усиновителів) або опікунів.

Згідно з вимогами ст.14 Цивільного кодексу Української РСР, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, за неповнолітніх, які не досягли пятнадцяти років, угоди укладають від їх імені батьки (усиновителі) або опікун. Вони вправі учиняти лише дрібні побутові угоди.

Отже, на час подачі ОСОБА_2 заяви від 19.12.1998 року про приватизацію квартири позивачу було 5 років та він в розумінні діючого на той час законодавства був неповнолітньою особою, яка не досягла 15 років, тому від його імені діяла мати - відповідач по справі - ОСОБА_2 Місцем проживання позивача відповідно до вимог законодавства було місце проживання його батьків, а саме: квартира АДРЕСА_1.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло від 22.03.1999 № 1-99-182139 та визнання незаконним розпорядження Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради №21728 від 22.03.1999 року про приватизацію квартири №2 у житловому будинку № 15-А по вул. Ахсарова у м. Харкові.

За таких обставин у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради, третя особа: Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, скасування розпорядження про приватизацію житлового приміщення та скасування реєстрації права власності на квартиру відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -