Справа № 458/582/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11серпня 2016 року Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Федитник І.Д.

при секретарі: Матківській Р.Р.

з участю прокурора Самбірської місцевої прокуратури: Рибчич Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Турка цивільну справу за позовом Самбірської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Риківської сільської ради Турківського району Львівської області до ОСОБА_2 та співвідповідача державного підприємства ,,Турківське лісове господарство" про відшкодування шкоди в розмірі 212715 грн. 74 коп. заподіяної злочином, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач-керівник Самбірської місцевої прокуратури Львівської області звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вироком Турківського районного суду Львівської області від 08.05.2014 року встановлено, що ОСОБА_2, працюючи на посаді майстра лісу Ільницького лісництва державного підприємства ,,Турківське лісове господарство", як член лісової охорони, основним завданням якого є забезпечення охорони лісів від незаконних порубок, всупереч вимог ст.ст.86, 89 Лісового кодексу України, які передбачають здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісових ресурсів від незаконних порубок та здійснення охорони і захисту лісу лісовою охороною постійних лісокористувачів, а також всупереч посадової інструкції майстра лісу, з якою він ознайомлений під розписку, як службова особа, неналежно виконував свої службові обов'язки через несумлінне ставлення до них, а саме в період часу з 05.11.2013 року по 17.02.2014 року, у ввіреному йому під охорону обході №3 Ільницького лісництва ДП ,,Турківське лісове господарство" не вживав заходів до заборони незаконної порубки лісу, не виявляв, не затримував та не складав протоколів про лісопорушення на осіб, які вчинили незаконні рубки лісу та не доповідав керівництву Ільницького лісництва ДП ,,Турківське лісове господарство" про незаконні рубки, які мали місце у ввіреному йому під охорону кварталах №21, №22 обходу №3, внаслідок чого спричинено тяжкі наслідки від самовільної порубки 90 дерев породи ,,ялиця" та ,,смерека", заподівши шкоди в розмірі 212715,74 грн.

Відповідно до ч.1, ч.2 п.1 ст.105 Лісового кодексу України порушення

лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.

Відповідно до ст.107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.29, ч.1 ст.69? Бюджетного кодексу України, грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, сплачуються у визначеному вказаними нормами співвідношенні на рахунки спеціальних фондів Державного, обласних та місцевих бюджетів в розмірах 30, 20 та 50 відсотків відповідно.

Зазначена норма означає, що завдані природним ресурсам збитки сплачуються на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради в користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вищевказаному співвідношенні.

Відповідно до ст.33 Закону України ,,Про місцеве самоврядування" одним із повноважень виконавчого органу сільської ради у галузі охорони навколишнього природного середовища є здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.

Риківська сільська рада Турківського району Львівської області уповноважена представляти інтереси держави у даних спірних правовідносинах.

Позов заявлений Самбірською місцевою прокуратурою в інтересах Риківської сільської ради Турківського району Львівської області, оскільки лісопорушення сталось на її території та вказані платежі зараховуються на спеціальний бюджетний рахунок сільської ради, а тому несвоєчасна сплата їх відповідачем призводить до дефіциту місцевого бюджету.

Відповідно до вимог ст.23 Закону України ,,Про прокуратуру", представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. При цьому, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Про те, що уповноваженим органом у справі не здійснюється захист інтересів держави у даних спірних правовідносинах свідчить той факт, що, незважаючи на набрання вироком Турківського районного суду законної сили, сільська рада

по даний час не звернулась до суду із позовом про стягнення завданих відповідачем збитків.

Такі взаємовідносини зачіпають інтереси держави, яка згідно з ст.121 Конституції України покладає на прокуратуру обов'язок по представництву інтересів держави в суді.

Право на звернення прокурора або його заступника до суду в інтересах держави передбачене ст.24 Закону України ,,Про прокуратуру".

Зазначені обставини є підставою для реалізації прокурором визначених Конституцією України та законами України повноважень шляхом пред'явлення позову в інтересах держави в особі уповноваженого органу - Риківської сільської ради Турківського району Львівської області.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на розрахунковий рахунок Риківської сільської ради Турківського району Львівської області 212 715 грн. 74 коп. шкоду, завданої державі, внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства.

Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 02.08.2016 року державне підприємство ,,Турківське лісове господарство" притягнуто в якості співвідповідача по справі.

У судовому засіданні прокурор Рибчич Н.Я. позов підтримала, посилаючись на ті ж обставини і докази, що і в позовній заяві і дала пояснення, доповнивши, що тільки ОСОБА_2 повинен відшкодувати шкоду, хоч заподіяв шкоду при виконанні трудових обов'язків, а не ДП ,,Турківське лісове господарство".

У судове засідання представник Риківської сільської ради Турківського району Львівської області не з'явився, хоч був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до закону, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, підтримуючи позовні вимоги.

У судовому засіданні відповідач позов не визнав та пояснив, що працював майстром лісу у співвідповідача, де був великий обхід та багато роботи і з цих самовільних рубок нічого собі не привласнив.

У судовому засіданні представник співвідповідача згідно довіреності Леськів М.М. пояснив, що відповідач винен у заподіянні шкоди, а тому повинен повністю відшкодувати.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст.ст.23,24 Закону України ,,Про прокуратуру", представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. При цьому, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави, у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого

самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Про те, що уповноваженим органом у справі не здійснюється захист інтересів

держави у даних спірних правовідносинах свідчить той факт, що, незважаючи після набрання вироком Турківського районного суду Львівської області законної сили, сільська рада по даний час не звернулась до суду із позовом про стягнення завданих відповідачем збитків.

Зазначені обставини є підставою для реалізації прокурором визначених Конституцією України та законами України повноважень шляхом пред'явлення позову в інтересах держави в особі уповноваженого органу - Риківської сільської ради Турківського району Львівської області.

Відповідно до ст.33 Закону України ,,Про місцеве самоврядування" одним із повноважень виконавчого органу сільської ради у галузі охорони навколишнього природного середовища є здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.

Відповідно до ст.107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.29, ч.1 ст.69? Бюджетного кодексу України, грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, сплачуються у визначеному вказаними нормами співвідношенні на рахунки спеціальних фондів Державного, обласних та місцевих бюджетів в розмірах 30, 20 та 50 відсотків відповідно на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради в користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вищевказаному співвідношенні.

Судом встановлено, що позивач-керівник Самбірської місцевої прокуратури Львівської області звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вироком Турківського районного суду Львівської області від 08.05.2014 року встановлено, що ОСОБА_2, працюючи на посаді майстра лісу Ільницького лісництва державного підприємства ,,Турківське лісове господарство", як член лісової охорони, основним завданням якого є забезпечення охорони лісів від незаконних порубок, всупереч вимог ст.ст.86, 89 Лісового кодексу України, які передбачають здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісових ресурсів від незаконних порубок та здійснення охорони і захисту лісу лісовою охороною постійних лісокористувачів, а також всупереч посадової інструкції майстра лісу, з якою він ознайомлений під розписку, як службова особа, неналежно виконував свої службові обов'язки через несумлінне ставлення до них, а саме в період часу з 05.11.2013 року по 17.02.2014 року, у ввіреному йому під охорону обході №3 Ільницького лісництва ДП ,,Турківське лісове господарство" не вживав заходів до заборони незаконної порубки лісу, не виявляв, не затримував та не складав протоколів про лісопорушення на осіб, які вчинили незаконні рубки лісу та не

доповідав керівництву Ільницького лісництва ДП ,,Турківське лісове господарство" про незаконні рубки, які мали місце у ввіреному йому під охорону кварталах №21, №22 обходу №3, внаслідок чого спричинено тяжкі наслідки від самовільної порубки 90 дерев породи ,,ялиця" та ,,смерека", заподівши шкоди в розмірі 212715,74 грн.

ДП ,,Турківське лісове господарство" як постійний лісокористувач, не дотримавшись вимог законодавства в частині забезпечення охорони та захисту лісових насаджень допустив з вини свого працівника самовільну порубку на підпорядкованій йому території, не забезпечивши збереження непризначених для порубки дерев, не здійснив комплекс заходів, спрямованих на збереження лісів, незаконних порубок, не запобігав порушенню законодавства у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, своєчасно не виявив таких порушень і не вжив відповідних заходів щодо їх усунення.

Вирішуючи спори про стягнення заподіяної шкоди, суд перш за все повинен з'ясувати правові підстави покладання на винну особу зазначеної майнової відповідальності. При цьому слід відрізняти обов'язок боржника відшкодувати шкоду завдану невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання, що випливає з договору (ст.623 ЦК України ), від позадоговірної шкоди, тобто від зобов'язання, що виникає внаслідок завдання шкоди та спричинення у зв'язку з цим шкоди.

У даному випадку правовідносини сторін, не пов'язані з виконанням зобов'язання, що випливають з договору. За таких обставин, слід керуватися нормами ЦК України та ГК України щодо відшкодування позадоговірної шкоди (ст.1166 ЦК України).

Як у випадку невиконання договору, так і за зобов'язаннями, що виникає внаслідок заподіяння шкоди чинне законодавство виходить з принципу вини контрагента або особи, яка завдала шкоду. Однак щодо зобов'язань, які виникають внаслідок заподіяння шкоди, є виняток з цього загального правила, тобто коли обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на особу без її вини ( ст. 1172 ЦК України), що має місце у даному випадку.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи , а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст. 1166 ЦК України).

Вищенаведене підтверджується поясненнями відповідача та частково позивачем і представником співвідповідача, вироком Турківського районного суду Львівської області від 08 грудня 2014 року про засудження відповідача по ст.246 КК України за вчинення лісопорушення, заявою Риківської сільської ради Турківського району Львівської області.

Відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України на 2016 рік" розмір заподіяної шкоди за лісопорушення підлягає стягненню до місцевих бюджетів.

Враховуючи прохання позивача про відшкодування шкоди тільки з ОСОБА_2 та відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України і не представлення сторонами доказів у судовому засіданні про те, що шкоду заподіяно на території Риківської сільської ради Турківського району Львівської області, суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10, 57, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ч.1 ст.1172 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові Самбірської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Риківської сільської ради Турківського району Львівської області до ОСОБА_2 та співвідповідача державного підприємства ,,Турківське лісове господарство" про відшкодування шкоди в розмірі 212715 грн. 74 коп. заподіяної злочином - відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з дня проголошення, а вразі складення рішення в повному обсязі - з дня складення в повному обсязі та одержання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлено 16.08.2016 року .

Головуючий: