Номер провадження 2/754/3519/16
Справа №754/5683/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

27 липня 2016 року Деснянського районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Галась І.А.,

секретаря - Демчук Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Начальник Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації звернувся до суду в інтересах малолітнього ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів. В позові просив суд позбавити батьківських прав батьків малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з тих підстав, що дитина була виявлена без нагляду дорослих . Малолітній ОСОБА_1 був поставлений на облік Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах. За період часу з 02 червня 2015 року батьки не відвідували сина в КМБД «Берізка»

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з'являлись, про день, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, відповідно до вимог ст. ст. 158, 169 ЦПК України.

Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.10)

Відповідно до Акту органу внутрішніх справ України та закладу осо хони здоров»я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 18 травня 2015 року була виявлена дитина чоловічої статі, у віці 11 місяців. (а.с.9)

Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією було видано розпорядженням № 374 від 30 червня 2015 року про влаштування малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 до Київського міського будинку дитини «Берізка» на повне державне утримання. (а.с.11)

Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією надано висновок № 1п2/а3/29-1а35 від 10 лютого 2016 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ОСОБА_3 щодо малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.(а.с.4-5)

Статтею 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

В силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 16 Постанови від 30.03.2007 року № «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлені факти, які свідчать, що відповідачі не приймають участі у вихованні та утриманні дитини, свої батьківські обов'язки відносно сина не виконують, що є підставою для позбавлення їх батьківських прав.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до вимог ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав є способом захисту прав і інтересів дитини.

Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується відсутність належної уваги дітям з боку батьків, небажання займатися вихованням дітей та їх матеріально забезпечувати, спілкуватися з ними, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів та задоволення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Враховуючи обставини, за якими відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, підлягають стягненню аліменти на утримання у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про те, що відповідачі приймають участь в утриманні дитини.

Відповідно до ч.ч. 4,5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.

На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Керуючись ст. ст. 150, 164, 165, 166, 167 СК України, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитину», ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1, відносно малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки с. Рогинці, Сумської області, Роменського району, громадянки України на користь державного закладу або фізичної особи, якій буде передана малолітня дитина, аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 квітня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, відносно малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця АДРЕСА_2, громадянина України на користь державного закладу або фізичної особи, якій буде передана малолітня дитина, аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 квітня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на користь держави судовий збір в розмірі 1378 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя