Справа № 478/1260/16-ц Провадження № 2/478/166/2016
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

14.09.2016 року Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Іщенко Х.В.,

при секретарі Луговській А.І.,

за участю:

позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,

представника позивачів ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Казанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4, про розірвання договору оренди землі,

В с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, про розірвання договору оренди землі. Свої позовні вимоги обгрунтовують тим, що 18.03.2014 року померла їх мати ОСОБА_6. Відповідно до Державного акту на право власності на землю серії МК №026281 від 09.08.2004 року мати ОСОБА_6 набула право власності на земельну ділянку площею 9,77 га. Після смерті матері ОСОБА_6 вони успадкували 1/2 загальної площі земельної ділянки і є власниками кожної своєї частки. У 2015 році їм стало відомо, що мати 20 грудня 2010 року уклала з відповідачем договір оренди землі строком на 49 років з оплатою орендної плати в сумі 3000 гривень на рік на протязі строку дії договору, який зареєстровано було у Казанківському секторі реєстрації Миколаївської філії центру ДЗК № 16. Посилаючись на невиконання відповідачем своїх обов'язків за договором оренди землі позивачі просили розірвати договір оренди землі , оскільки відповідач жодного разу не сплатив матері ОСОБА_6 орендної плати з моменту укладання договору по день її смерті.

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_3 підтримали заявлені позовні вимоги і просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 та представник відповідача ОСОБА_5 заявлені позовні вимоги не визнали і пояснили, що 20 грудня 2010 року між ОСОБА_4 та власником земельної ділянки орендодавцем ОСОБА_6 було укладено договір оренди земельної ділянки площею 9,77 га, розташованої в межах території Дмитро-Білівської сільської ради Казанківського району, строком на 49 років, який було зареєстровано 23.12.2010 року у Казанківському секторі реєстрації Миколаївської філії центру ДЗК № 16. Орендну плату ОСОБА_6 він сплатив згідно касових ордерів від 23.12.2010 року по 3000 гривень за кожен рік з 2010 року по 2060 рік, в яких стоїть в графі підпис одержувача її власний підпис, а також є розписка про отримання орендної плати за цим договором від 20.12.2010 року в якій орендодавець написала прописом ОСОБА_6 і поставила свій підпис. Орендна плата їй була виплачена відповідно до грошової оцінки земельної ділянки, яка зазначена в цьому договорі і долученої до договору довідки за підписом завідуючей сектором землеустрою ОСОБА_7 Посилаючись на те, що він належно виконує умови договору оренди цієї земельної ділянки, також в п. 40 цього договору, зазначено, що перехід права власності на арендовану земельну ділянку до другої особи, а також Реорганізація юридичної особи- орендаря не є підставою для умов зміни або розірвання договору. Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи-орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем, тому просили відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

ОСОБА_4 сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень (ч. 3 ст. 10 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України Про оренду землі на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 та 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Підставою для припинення права користування земельною ділянкою згідно з п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України є систематична несплата орендної плати.

Таким чином, в розумінні вищевказаних норм, підставою для припинення права користування земельною ділянкою та розірвання договору оренди може бути лише систематична несплата орендної плати.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що положення закону, які регулюють спірні правовідносини вимагають систематичної несплати орендної плати як підстави для розірвання договору оренди.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12, яка відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Частиною четвертою ст. 32 Закону України Про оренду землі встановлено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

З матеріалів справи вбачається, що виплата орендної плати орендарем виплачена 23.12.2010 року за всі роки оренди з урахуванням індексів інфляції, що підтверджено доданими до матеріалів справи відповідачем касовими ордерами від 23.12.2010 року про сплату орендної плати по 3000 грн. за кожен рік з 2010 року по 2060 рік, в яких стоїть в графі підпис одержувача ОСОБА_6 її власний підпис, а також є розписка про отримання орендної плати за цим договором від 20.12.2010 року в якій вона написала прописом ОСОБА_6 і поставила свій підпис , тому відсутні правові підстави для розірвання договору оренди а також п. 40 цього договору, в якому зазначено, що перехід права власності на арендовану земельну ділянку до другої особи, а також Реорганізація юридичної особи- орендаря не є підставою для умов зміни або розірвання договору. Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи-орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем.

Враховуючи те, що факт систематичної несплати орендарем орендної плати за укладеним договором оренди землі позивачами і їх представником не доведено, орендну плату за користування земельною ділянкою орендодавцю ОСОБА_6 відповідачем виплачено 23.12.2010 року по 3000 грн. за кожен рік з 2010 року по 2060 рік , суд вважає вимоги позивачів про розірвання договору оренди земельної ділянки необґрунтованими, тому відмовляє в їх задоволенні.

Керуючись ст. ст. 10, 11,209, 212-215, 218 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4, про розірвання договору оренди землі відмовити.

Судові витрати, понесені позивачами у зв'язку з розглядом справи, віднести на їх рахунок.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: