Провадження № 22-ц/779/954/2016
Головуючий у 1 інстанції Ковалюк І.П.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Горблянського Я.Д., Ковалюка Я.Ю.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного підприємства «Еверест» в основі засновника ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПАТ СК «Альфа Страхування» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення ДТП, з апеляційною скаргою представника ПрАТ «СК Альфа Страхування» на рішення Івано-Франківського міського суду від 17 лютого 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2015 року позивач звернувся з даним позовом та просив стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» в межах ліміту відповідальності на користь ПП «Еверест» грошові кошти в сумі 49 490 гривень, а саме: 22 667, 83 гривень відшкодування завданої матеріальної шкоди на ремонт орендованого автомобіля, витрати понесені з визначенням вартості матеріального збитку завданого орендованому автомобілю в сумі 600 гривень, витрати в сумі 21 600 гривень за оренду пошкодженого автомобіля та частину витрат в сумі 4622, 17 гривень затрачені на оренду автомобіля для роботи замість пошкодженого в ДТП. Стягнути з ОСОБА_3 на його користь спричинену та не відшкодовану страховою компанією шкоду в розмірі 24 105, 83 гривень, а саме: 19 377, 83 гривень витрат підприємства по оренді для роботи автомобіля замість пошкодженого, 510 гривень франшизи, та 3000 гривень витрат по наданню юридичної допомоги.

Заявлені вимоги позивач обґрунтував тим, що зіткнення транспортних засобів внаслідок ДТП постановою Івано-Франківського міського суду від 03 лютого 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Автомобіль позивача зазнав значних механічних ушкоджень та сума матеріальних збитків, повязана з відновлюваним ремонтом з врахуванням фізичного зносу згідно з висновком експерта-товарознавця від 10 травня 2015 року складає 22 667, 83 гривень. Через пошкодження автомобіля «Мазда 626», який використовувався у виробничій діяльності згідно укладеного договору та неможливості його використання після ДТП, змушений був орендувати інший автомобіль та нести відповідні витрати, що підтверджується договором оренди та актами про оплату за оренду автомобіля. Всього позивачем було витрачено на оренду автомобіля для роботи замість пошкодженого 24 000 гривень. За оренду пошкодженого автомобіля його власнику підприємством було сплачено 21 600 гривень. ОСОБА_3 як власник транспортного засобу застрахував свою цивільну відповідальність у ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування», яка повідомила позивача про нарахування страхового відшкодування в сумі 6989, 76 гривень, оскільки вартість відновлювального ремонту орендованого підприємством та пошкодженого в ДТП автомобіля перевищує ринкову вартість автомобіля в даний час, і що проведення ремонту є економічно необґрунтованим. Власник автомобіля переданого в оренду ПП «Еверест» на пропозицію страхової компанії не погодився та вимагає повернути автомобіль у стані, який був на момент передачі його в оренду.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 17 лютого 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» в межах ліміту відповідальності на користь ПП «Еверест» грошові кошти в сумі 49490 гривень, а з ОСОБА_3 на користь ПП «Еверест» спричинену та не відшкодовану страховою компанією шкоду в розмірі 24105, 83 гривень.

На дане рішення представник ПрАТ «СК Альфа Страхування» подав апеляційну скаргу, просить його скасувати та ухвалити нове про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог.

Представник апелянта у скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. Суд проігнорував ту обставину, що ПП «Еверест» як юридична особа до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» про відшкодування збитків не зверталось, майновий інтерес до пошкодженого транспортного засобу не підтверджувало. Відповідно до звіту вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Мазда», д.р.н.27426ІВ становить 64190, 49 гривень. Ринкова вартість на момент ДТП згідно звіту №2809/3094 становить 37 319, 76 гривень, тобто пошкоджений транспортний засіб є фізично знищеним, тому відповідно до ст. 30 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сума страхового відшкодування становить 6989, 76 гривень, тобто різниця вартості транспортного засобу до та після ДТП, яку було виплачено ОСОБА_2

Суд першої інстанції не взяв до уваги ту обставину, що звіт про визначення вартості відновлювального ремонту замовлений ПрАТ «Альфа страхування» проводився станом на 26 січня 2016 року з врахуванням цін на роботи та матеріали станом на 30 січня 2015 року, а висновок експертного авто товарознавчого дослідження, що проводився на замовлення ОСОБА_2, складений 10 травня 2015 року з використанням цін на роботи та матеріали станом на 10 травня 2015 року. Крім того, суд помилково не врахував тієї обставини, що транспортний засіб є фізично знищений.

Вирішуючи позовні вимоги ПП «Еверест» суд першої інстанції безпідставно прийняв до провадження спір, що виник між юридичними особами і підлягає розгляду в порядку господарського судочинства та розглянув його разом з вимогами, які вирішуються в порядку цивільного судочинства.

Зобовязання ПрАТ СК «Альфа Страхування» регулюються виключно нормами ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», де вказаний чіткий перелік зобовязань страховика перед потерпілими щодо розміру страхового відшкодування та перелік обставин, за яких виникає обовязок страхової компанії щодо виплати страхового відшкодування за винуватця ДТП. Будь-яких інших підстав для виплати потерпілим страхового відшкодування в результаті пошкодження транспортного засобу ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачає. Тому, у звязку із відсутністю обовязку передбаченого законом по відшкодуванню орендної плати у суду не було підстав для стягнення із страхової компанії зазначених позивачем витрат.

Вислухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_2 перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що майно, яке знаходиться в законному користуванні ПП «Еверест» стало ушкодженим внаслідок ДТП.

Судом встановлено, що 24 грудня 2014 року в м. Івано-Франківську ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Мерседес», д.н.з АТ 9918 АА, порушив правила проїзду перехресть, не надав дорогу транспортному засобу «Мазда», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, що призвело до зіткнення вказаних транспортних засобів та їх механічного пошкодження.

Постановою Івано-Франківського міського суду від 03 лютого 2015 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення за вчинення ДТП 24 грудня 2014 року.

Цивільно правова відповідальність водія автомобіля, яким керував ОСОБА_2 застрахована в «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» полісом №АІ / 3132729 з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоров'ю в розмірі 100000 гривень (а.с. 10). , а відповідальність водія ОСОБА_3 застрахована ПрАТ СК «Альфа Страхування»

У даній справі з позовом до суду звернувся засновник у інтересах приватного підприємства. Суд першої інстанції задоволив вимоги позивача і стягнув на користь приватного підприємства з страхової компанії завдану від ДТП шкоду.

Однак суд першої інстанції не врахував, що частинами першою і другою статті 15 ЦПК України визначено, що у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також щодо інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до статей 1, 12 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) господарському суду підвідомчі справи між юридичними особами у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконання господарських договорів.

Згідно зі статтею 16 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Розгляд справ між юридичними особами віднесено до компетенції господарського суду.

Тому колегія суддів вважає, що зазначена справа в частині позовних вимог ПП «Еверест» в основі засновника ОСОБА_2 до ПАТ СК «Альфа Страхування» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення ДТП не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статями 205 і 207 цього Кодексу.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 205 ЦПК України).

Оскільки суд першої інстанції розглянув справу не у порядку, визначеному цивільним процесуальним законодавством, тому ухвалене судове рішення в частині вирішення позовних вимог ПП «Еверест» в основі засновника ОСОБА_2 до ПАТ СК «Альфа Страхування» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення ДТП підлягають скасуванню із закриттям провадження в цій частині.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 310, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ПрАТ «СК Альфа Страхування» задоволити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 17 лютого 2016 року в частині стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» в межах ліміту відповідальності на користь ПП «Еверест» грошові кошти в сумі 49490 гривень, а саме: 22 667, 83 гривень на відшкодування завданої матеріальної шкоди на ремонт орендованого автомобіля, 600 гривень витрат понесених за визначення вартості матеріальної шкоди транспортному засобу, 21 600 гривень за оренду пошкодженого автомобіля та 4622, 17 гривень як частину витрат за оренду автомобіля для роботи замість пошкодженого в ДТП скасувати, а провадження у справі у даній частині позову закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Р.Й. Матківський

Судді: Я.Д. Горблянський

ОСОБА_4