Справа № 645/8591/15-ц
Провадження № 2/645/419/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючий суддя Ульяніч І.В.

секретар судових засідань ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відділу ДВС м. Харкова, треті особи: ДП МВС України «Інформ-Ресурс», ПАТ КБ «Приватбанк», КП «Харківські теплові мережі» про визнання права власності на автомобіль,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відділу ДВС м. Харкова, треті особи: ДП МВС України «Інформ-Ресурс», ПАТ КБ «Приватбанк», КП «Харківські теплові мережі» про визнання права власності на автомобіль, який в процесі розгляду справи неодноразово уточнював.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.06.2005 року він придбав у ОСОБА_3 автомобіль Ford Scorpio, 1990 року випуску, тип ТЗ легковий седан, кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, зареєстрований Харківським МРЕВ при УДАІ УМВСУ в Харківській області 01.12.2004 року, на підставі усного договору купівлі-продажу у відповідності до вимог п.1 ст. 203 та п.3 ст. 208 ЦК України. ОСОБА_3 діяв на підставі договору доручення укладеного в усній формі з власником автомобіля Ford Scorpiо ОСОБА_4

У підтвердження наявності усного договору купівлі-продажу зазначив про наявність розписки про отримання грошових коштів за автомобіль.

09.06.2005 року продавець видав йому генеральну довіреність на керування й розпорядження автомобілем, а також передав сам автомобіль.

Генеральна довіреність на його ім'я та розписка про отримання коштів за автомобіль містять інформацію щодо всіх суттєвих умов, властивих для договору купівлі-продажу автомобіля, а саме зазначено: дата продажу, предмет продажу, вартість автомобіля, порядок оплати, передбачено право на користування та розпорядження автомобілем, право власності на нього, з урахуванням положень ст.ст. 328, 334 ЦК України, перейшло позивачу.

28.07.2015 року автомобіль було затримано співробітниками УДАІ ГУМС України в Харківській області та відправлено на арешт майданчик.

При затриманні автомобіля співробітник ДАІ посилався на постанову державного виконавця Московського відділу ДВС м. Харкова про арешт зазначеного автомобіля.

Після цього позивач звернувся до ОСОБА_5 відділу ДВС м. Харкова з приводу накладення арешту на автомобіль, де отримав пояснення, що ОСОБА_4, на яку оформлений технічний паспорт автомобіля Ford Scorpio, має борг перед ПАТ КБ ПриватБанк, а у звязку з тим, що він не встиг переоформити автомобіль на своє імя, на нього було накладено арешт, з метою стягнення боргу з ОСОБА_4 відповідно до виконавчого документу.

Позивач зазначив, що автомобіль Ford Scorpio, не був переоформлений на його імя з поважної причини, так як по характеру роботи позивач вимушений багато часу проводити за межами м. Харкова, що позбавляє його можливості розпоряджатися вільним часом. Також при зверненні до районних МРЕВ м. Харкова, йому відповіли, що при укладенні усного договору купівлі-продажу необхідна обовязкова присутність при перереєстрації автомобіля покупця та продавця з паспортами. При неодноразовому зверненні до відповідача ОСОБА_3 прибути для перереєстрації транспортного засобу до МРЕВ, він постійно відмовляв позивачу, через відсутність вільного часу.

З огляду на вищевикладене, позивач вважає, що автомобіль Ford Scorpio

реєстраційний номер НОМЕР_2, належить йому на праві власності, відповідач ОСОБА_3 та власник автомобіля ОСОБА_6 ніколи ніяких претензій до нього не предявляли, спору про право власності на автомобіль в судах не було.

Позивач просив визнати за ним право власності на автомобіль Ford Scorpio, 1990 року випуску, бежевого кольору, кузов № НОМЕР_1, тип ТЗ легковий седан, реєстраційний номер НОМЕР_2, зареєстрований у Харківському МРЕВ при УДАІ УМВС України в Харківській області 01.12.2004 року. Зняти арешт та повернути йому вказаний автомобіль Ford Scorpio, визнати дійсним усний договір купівлі-продажу автомобіля Ford Scorpio, реєстраційний номер НОМЕР_2, та видати йому без оплати за послуги зберігання та доставки вказаний автомобіль, а судові витрати у розмірі 1999 грн.10 коп. покласти на відповідача ОСОБА_4

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі. При цьому позивач пояснив, що був укладений усний договір купівлі-продажу автомобіля, підтвердження укладення договору є розписка. Автомобіль був переданий йому недоукомплектований та видана генеральна довіреність. Він тривалий час перебував у відрядженнях в м. Києві, Одесі, Донецьку, тому не міг своєчасно оформити угоду нотаріально та відповідач ОСОБА_3 відмовлявся від укладення угоди. Але зазначив, що міг у іншому місті перереєструвати автомобіль. Крім того, пояснив, що підтвердження разукомплектованості автомобіля на час придбання не має, документів про домовленість укласти договір купівлі-продажу не має. За 10 років після придбання автомобіля він не звертався до суду за захистом своїх прав, не скористався довіреністю, так як не бажав продати автомобіль, а хотів оформити на себе. В розписці була помилка у зазначені року випуску автомобіля, так як у ОСОБА_3 не було на руках технічного паспорту. Крім того, зазначив, що технічний паспорт був весь час у нього на руках, а забрали технічний паспорт працівники ДАІ, коли вилучили автомобіль.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, по день та час розгляду справи сповіщався належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Поштою до суду надійшла заява від ОСОБА_3 про визнання позову та розгляду справи у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_4Й в судове засідання не з»явилась, по день та час розгляду справи сповіщалась належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила.

Представник відповідача ОСОБА_5 відділу ДВС м. Харкова, в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову та надав копії постанов про накладення арешту на спірний автомобіль.

Представник третьої особи ДП МВС України «Інформ-Ресурс» в судовому засіданні позов не визнав, надав заперечення проти позову, просив відмовити у задоволенні позову. Також пояснив, що в розписці не зазначено особистих паспортних даних сторін, не вірно зазначино рік випуску автомобіля, вважав, що це два різних автомобіля. Зазначив, що довіреність не передає право власності на автомобіль, тобто договору купівлі-продажу укладено не було.

Представник третьої особи ПАТ КБ «Приватбанк» в судовому засіданні позов не визнав, надав заперечення проти позову, просив відмовити у задоволенні позову. Пояснив, що розписка не передає у власність автомобіль, зазначив, що договори мають укладатись у валюті України гривні. Вважав, що гроші по розписці могли передаватись за оренду автомобіля, так як зазначено «залог». Не було вчинено жодної дії в підтвердження укладення договору купівлі-продажу автомобіля, не було його нотаріального посвідчення, оцінки, тощо. Просив застосувати строк позовної давності.

Представник третьої особи КП «Харківські теплові мережі» в судове засідання не з»явився, по день та час розгляду справи сповіщався належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так в судовому засіданні було встановлено, що згідно розписки ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 завдаток за автомобіль Ford Scorpio, 1991 року випуску в розмірі 300 доларів США 08.06.2005 року (а.с.3) З наданої розписки не вбачається, що сторони досягли домовленості з приводу всіх істотних умов договору. В розписці не зазначено, що гроші отримані в рахунок договору купівлі-продажу автомобіля, а зазначено «залог», не вірно зазначено рік випуску автомобіля.

05.12.2004 року на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за № 2758, від імені ОСОБА_4, виданої безстроково з правом передоручення повноважень, відповідно до якої уповноважила ОСОБА_3 розпоряджатися (продати, обміняти, здати в оренду) від її імені автомобіль марки Ford Scorpio 2.4 І, випуску 1990 року випуску, шасі № WFOFXXGAGFLU39932, реєстраційний номер НОМЕР_2 та представляти її інтереси в органах нотаріату, комісійних магазинах, органах ДАІ, комісіях або будь-яких інших установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх підпорядкування та форм власності з усіх без винятку питань, пов'язаних з експлуатацією та розпорядженням автомобіля, його переобладнанням, ремонтом, проходженням технічного огляду; визначати на власний розсуд місце стоянки автомобіля; зняти автомобіль з обліку, одержати транзитні номери, укладати договори купівлі-продажу, міни, оренди автомобіля, визнаючи на власний розсуд ціну та ін. ( а.с. 5).

У свою чергу, 09 червня 2005 року на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрованої в реєстрі за № 3720, ОСОБА_3, що діяв від імені ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_2, бути представником в органах ДАІ чи в будь-яких інших установах, підприємствах, організаціях незалежно від їх підпорядкування, форм власності з питань, повязаних з розпорядженням, експлуатацією автомобіля: марки Ford Scorpio 2.4 І, випуску 1990 року випуску, шасі № WFOFXXGAGFLU39932, реєстраційний номер НОМЕР_2 ( а.с.4).

Згідно акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 28.07.2015 року було здійснено огляд та тимчасово затримано транспортний засіб Ford Scorpio, д.н.з. НОМЕР_3, що належить ОСОБА_4. Автомобіль було доставлено для зберігання на спеціальний майданчик за адресою: с. Подворки, вул. Дзержинського, 1. (а.с.6)

Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ЯНВ № 378853, виданого МРЕВ м. Харкова ДАІ ГУ УМВС в Харківській області 01 грудня 2004 року, автомобіль Ford Scorpio 2.4І, 1990 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3, належить ОСОБА_4 (а.с. 7).

Із матеріалів справи вбачається, що в провадженні ОСОБА_5 ВДВС ХМУЮ знаходилось виконавче провадження (ВП № 44920366) з примусового виконання виконавчого листа, виданого 24.06.2014 року, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 273041,77 грн.. В рамках даного виконавчого провадження 10.10.2014 року державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції винесено постанову про накладення арешту на автомобіль Ford Scorpio 2.4 І, бежевий, 1990 р.в., ДНЗ: АХ9825АВ, що належить ОСОБА_4 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_4.

Із матеріалів справи вбачається, що в провадженні ОСОБА_5 ВДВС ХМУЮ знаходилось виконавче провадження (ВП № 30019069) з примусового виконання виконавчого листа, виданого 30.09.2011 року. В рамках даного виконавчого провадження 21.08.2013 року державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції винесено постанову про накладення арешту на автомобіль Ford Scorpio 2.4 І, бежевий, 1990 р.в., ДНЗ: АХ9825АВ, що належить ОСОБА_4 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_4.

Також із матеріалів справи вбачається, що в провадженні ОСОБА_5 ВДВС ХМУЮ знаходилося виконавче провадження (ВП № 48638509) з примусового виконання судового наказу, виданого 20.12.2013 р. В рамках даного виконавчого провадження 25.09.2015р. року державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції винесено постанову про накладення арешту на автомобіль Ford Scorpio, бежевий, 1990 р.в., ДНЗ: АХ9825АВ, ВАЗ 21150, зелений, 2006 р.в., ДНЗ: АХ7448АР, що належить ОСОБА_4 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_4.

Позивачем, в підтвердження користування ним спірним автомобілем надані квитанції про сплату податку власника наземних транспортних засобів, який він сплачував від імені ОСОБА_4, а також поліси обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності за період з 2008 по 2016 роки. Договори були укладені із страховими компаніями в м. Харкові, що спростовує показання позивача щодо того, що він постійно перебував у відрядженнях та не мав можливості провести перереєстрування спірного автомобіля або укласти договір із відповідачами.

В судовому засіданні позивач наполягав на тому, що відповідач ОСОБА_3 відмовлявся від укладення із ним угоди щодо купівлі-продажу автомобіля, при цьому доказів цьому не надає, ані зі сторони відповідача ОСОБА_3, ані зі сторони власника автомобіля ОСОБА_4

До суду від відповідача ОСОБА_3 поштою надійшла заява про визнання позову. Але згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України - суд ухвалює рішення про задоволення позову у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав.

В даному випадку визнання відповідачем позову суперечить закону, тому суд відмовляє у прийнятті визнання відповідачем позову.

Згідно ст.. 206 ЦК України - усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Згідно ст.. 208 ЦК України - у письмовій формі належить вчиняти: правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Згідно ст.. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.. 626, 638 ЦК України - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно правил Глави 17 ЦК України, яка розглядає правовідносини пов'язані з представництвом, до представника не переходять право власності на підставі довіреності виданою стороною, яку він представляє.

За правилами ст. 244 ЦК України - представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Згідно ст. 238 ЦК України - представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

За правилами ч. 1 ст. 203 ЦК України правочином є дія особи, спрямовано на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Видача довіреності під зазначені ознаки не підлягає, а тому правочином визнана бути не може. За таких обставин застосування до видачі довіреності наслідків передбачених ст. 235 ЦК України не можна вважати обґрунтованим.

За правилами п. 3 ст. 208 ЦК України договір купівлі-продажу автомобілю повинен бути укладений у письмовій формі, чого сторонами зроблено не було.

До того ж такі договори мають певні особливості передбачені діючим законодавством.

Згідно вимог ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожніх мережах загального користування транспортні засоби усіх типів.

Відповідно до «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 року реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі реєстраційного документу, зокрема свідоцтва про реєстрацію. Відчуження, передача власником придбаного автомобіля іншим особам повинна бути здійснена після зняття його з реєстраційного обліку в підрозділах ДАІ. Після придбання (одержання) транспортного засобу або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів, - власники та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після такого придбання (одержання). Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність

можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів здійснюється за місцем звернення власника або його уповноваженої особи незалежно від місця реєстрації (проживання) фізичної особи чи місцезнаходження юридичної особи. Перереєстрація транспортних засобів проводиться у разі отримання свідоцтва про реєстрацію замість утраченого або не придатного для користування, зміни їх власників, місця стоянки, місцезнаходження.

Недотримання зазначеного порядку виключає виникнення права власності, у іншої особи, а тому необхідно виходити з того, що на час розгляду справи власником спірного автомобіля є ОСОБА_4

З огляду на те, що вимога про визнання за позивачем права власності на автомобіль, належний ОСОБА_4 задоволенню не підлягають, відсутні підстави для задоволення вимог про зняття арешту з цього автомобілю та визнання усного договору дійсним, в підтвердження укладення якого не було надано переконливих доказів .

Відповідач ОСОБА_3, який на підставі виданої йому довіреності ОСОБА_4 не був позбавлений можливості здійснити від імені ОСОБА_4 укладення договору або перереєстрацію транспортного засобу у відповідності Порядку державної реєстрацію (перереєстрацію) зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, затверджених постановою КМУ від 7 вересня 1998 року № 1388. Ці права мав і позивач після отримання довіреності.

Стаття 334 ЦК України визначає момент набуття права власності за договором наступним чином: право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Стаття 316 ЦК України визначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Позивач на день накладення арешту на спірний автомобіль на своє ім'я, у встановленому порядку не зареєстрував, згідно наданої йому довіреності він є представником власника, а не власником автомобіля. Довіреність давала йому право бути представником, в інтересах власника, на експлуатацію та розпорядження автомобілем, тому у нього не виникло право користування цим майном, а отже - й передбачене ст.ст. 316,317 ЦК України право власності, що свідчить про відсутність у суду підстав для задоволення позову, тому ходить до висновку про необхідність у відмові у задоволенні позову, за його недоведеністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, ЦПК України , суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відділу ДВС м. Харкова, треті особи: ДП МВС України «Інформ-Ресурс», ПАТ КБ «Приватбанк», КП «Харківські теплові мережі» про визнання права власності на автомобіль відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя І. В. Ульяніч