Справа № 202/8645/15-ц
Провадження №2/0202/457/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко О.О.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дніпропетровську Дніпропетровської області про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання права на отримання страхових виплат , -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дніпропетровську Дніпропетровської області про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання права на отримання страхових виплат. В обґрунтування позову зазначила, що на початку 1995 року вона познайомилася з ОСОБА_3. З 1997 року вона переїхала до помешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1. З того часу вони мали взаємні права та обов'язки - вели сумісне господарство, мали спільний сімейний бюджет, опікувалися один про одного, а також підтримували шлюбні стосунки. Питання юридичної легалізації у відповідному відділі РАЦСу відкладалося до влучного моменту, адже безпосередньо для них не мало важливого значення та не впливало на стосунки, що вже склалися між ними з розподілом сімейних прав та обов'язків. ОСОБА_3 працював в ПАТ «Завод засобів механізації аеропортів». ІНФОРМАЦІЯ_1 стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого ОСОБА_3 помер. Зазначає, що відповідач безпідставно не погоджується з тим, що вона має право на виплату одноразової допомоги у зв'язку зі смертю ОСОБА_3. Встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу необхідне для підтвердження права на отримання одноразової допомоги, що виплачується у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві відповідно до п.6 ст.42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Без встановлення даного фату позивач не в змозі скористуватися правами члена сім'ї ОСОБА_3

Позивач з представником в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили пред'явлену позовну заяву задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дніпропетровську Дніпропетровської області заперечував проти задоволення позовних вимог в частинні стягнення з них судового збору та визнання за позивачем права на отримання страхових виплат, в результаті смерті ОСОБА_3, оскільки встановлення факту проживання позивача з ОСОБА_3 є лише одним із документів, які позивач повинен надати їм для отримання такої допомоги. Вирішення питання щодо позовних вимог в частині встановлення факту проживання однією сім'єю поклала на розсуд суду.

Суд, вислухавши сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 13 липня 2015 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка стверджує, що з 1997 року по день смерті ОСОБА_3 вони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. На підтвердження її спільного проживання, побуту і відпочинку разом із ОСОБА_3 надала копії фотографій.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що працював з ОСОБА_3 з 2008 року. Позивач разом із ОСОБА_3 проживали однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1. Також зазначив, що позивачка із померлим ОСОБА_3 мали дуже теплі стосунки, кохали один одного, опікувались про друг друга, дарували подарунки, це було видно всім, хто знав цю родину.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що працював з ОСОБА_3 з 2004 по 2013 роки, мав з останнім дружні стосунки. Бував вдома у ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1. Зазначив, що знає позивачку як дружину ОСОБА_3 та підтвердив факт їхнього проживання однією сім'єю та ведення сумісного побуту.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що є сусідкою та другом сім'ї ОСОБА_3. Зазначила, що починаючи з кінця дев'яностих років ОСОБА_3 разом з позивачкою проживали однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що двоюрідною сестрою позивачки. Зазначила, що остання з 1997 року проживала однією сім'єю з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1.

Оцінюючи покази свідків суд, враховує, що всі свідки надали пояснення, що позивач із померлим ОСОБА_3 проживала з 1997 року дружною міцною сім'єю, мали спільний бюджет, побут та відпочинок, їх покази логічні послідовні, логічні, узгоджуються між собою та іншими доказами по справі, вони знайшли підтвердження у судовому засіданні.

За нормами ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Оскільки підставою для визнання осіб однією сім'ю є встановлення взаємовідносин, визначених ст. 3 СК України, то для підтвердження факту проживання однією сім'єю можуть прийматися будь-які, передбачені ст. 57 ЦПК України докази. Надані позивачкою докази відповідають вимогам ст. ст. 57, 58, 59 ЦПК України й у своїй сукупності переконують суд в доведеності факту проживання позивача з ОСОБА_3 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1997 року по день смерті ОСОБА_3, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1.

Щодо позовних вимог про визнання права позивача на отримання одноразової допомоги, що виплачується у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві відповідно до п.6 ст.42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 7 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі - Закон) до складу страхових виплат входить, зокрема, страхова виплата в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім'ї та особам, які перебували на утриманні померлого).

Відповідно до ч. 6 ст. 42 Закону у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім'ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Пункт 6.1.1 «Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат», затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України №24 від 27 квітня 2007 року, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22 червня 2007 року за №715/13982, визначає перелік документів, які необхідні для призначення одноразової допомоги та щомісячних страхових виплат.

Аналіз вищезазначеного Порядку дає підстави вважати, що встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу є лише одним із документів, який визначений у вищезазначеному Порядку.

Таким чином одне лише рішення суду про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу не надає безумовне право на отримання вищезазначеної допомоги.

У зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог в частинні визнання права на отримання одноразової допомоги, що виплачується у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві відповідно до п.6 ст.42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 21 СК України, ст.16 ЦК України, ст.ст. 4, 11, 57, 58, 59, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дніпропетровську Дніпропетровської області про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання права на отримання страхових виплат - задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 1997 року по дату смерті ОСОБА_3.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення буде виготовлений до 19 січня 2016 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Є.В.Волошин