РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого Єригіної І.М.,

за участі секретаря Олянін Д.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в обґрунтування якої вказав, що вони з відповідачем одружені з 01 березня 2003 року. Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини між сторонами припинені через сварки, різні погляди на сімю та шлюб, через втрату довіри, любові. У звязку з чим, позивач вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, а тому просить розірвати шлюб з відповідачем.

Позивач подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала, згодна на розірвання шлюбу, просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав, згодний на розірвання шлюбу, просила розглянути справу за її відсутності.

Перевіривши письмові матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 01 березня 2003 року, дійсно було укладено шлюб, згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ТП № 095142, актовий запис № 327. Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони однією родиною не проживають, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та їхній дитині.

Примирення між позивачем та відповідачем неможливе.

Спору про місце проживання дитини немає.

Згідно до норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

У відповідності до ч. 4. ст. 56 СК України примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

За заявою позивача судові витрати покладаються на нього.

На підставі вищевикладеного, згідно ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст. ст. 10, 60, 174, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 01 березня 2003 р. міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції за актовим записом № 327.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

.

Суддя І.М. Єригіна