Справа №589/2493/16 Головуючий у суді у 1 інстанції - Прачук О.В.
Номер провадження 22-ц/788/1277/16 Суддя-доповідач - Ільченко О. Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ільченко О. Ю.,

суддів - Гагіна М. В. , Рибалки В. Г.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 23 вересня 2009 року

у справі за заявою виконавчого комітету Шосткинської міської ради, заінтересована особа: ОСОБА_4, про визнання права власності на безхазяйну річ та передачу її власність територіальної громади,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2009 року виконавчий комітет Шосткінської міської ради звернувся до суду з вказаною заявою, яку мотивував тим, що будинок АДРЕСА_1 ніким не використовується більше двадцяти років. Встановлено, що право власності на будинок зареєстровано за ОСОБА_5 та ОСОБА_6, але у м. Шостка вони не проживають. Тому, посилаючись на вказані обставини, заявник просив суд визнати будинок АДРЕСА_1 безхазяйним та передати його у власність територіальної громади міста (а.с. 26).

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 23 вересня 2009 року визнано будинок АДРЕСА_1 безхазяйним та передано у власність територіальної громади м. Шостка.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні заяви. При цьому зазначає, що рішення суду, з яким він ознайомився у травні 2016 року після звернення до суду з позовом до міської ради про визнання рішення в частині передачі земельної ділянки у власність, є незаконним, порушує його права як власника 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Вважає, що задовольняючи заяву міської ради, суд неповно з'ясував обставини справи, зокрема, не пересвідчився про відсутність заповіту після смерті власниці 1/2 частини будинку - ОСОБА_5

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи заяву міської ради, суд першої інстанції виходив з того, що будинок взято на облік безхазяйної нерухомості, особи, які мають право власності на нього до виконкому не зверталися, а тому визнав його безхазяйним та передав у власність територіальної громади м. Шостка.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, оскільки він зроблений на не в повній мірі з'ясованих обставинах справи, які мають значення для справи, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що КП «Шосткінське МБТІ» взято на облік в Книгу обліку безхазяйної нерухомості житловий будинок АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою комунального підприємства від 03 липня 2008 року (а.с. 19).

Про взяття на облік безхазяйної нерухомої речі на облік розміщено оголошення у місцевій газеті «Полісся» від 18 липня 2008 року (а.с. 20).

У суді першої інстанції встановлено, що протягом року особи, які мають право власності на цю річ до виконкому не звертались. Будинок залишається незаселеним понад двадцять років, прийшов у занедбаний та аварійний стан.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 335 ЦК України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

Виходячи із змісту зазначеної норми, річ, яка не має власника або власник якої невідомий, визнається безхазяйною. Разом з тим, річ не є безхазяйною, якщо її власник відомий, але з певних причин відсутній.

Перевіряючи доводи апелянта встановлено, що згідно заповіту складеного ОСОБА_5 16 серпня 1974 року все своє майно вона заповіла племіннику ОСОБА_3 (а.с. 8).

Рішенням Шосткинського міського суду від 24 серпня 1989 року встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_5 (а.с. 9).

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 червня 2012 року та Витягом про державну реєстрацію прав ОСОБА_3 на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 6 - 7).

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Звертаючись до суду із заявою про визнання права власності на безхазяйну річ, міська рада зазначала, що право власності на будинок зареєстровано за ОСОБА_5 та ОСОБА_6, проте суд першої інстанції належним чином не перевірив вказані доводи, не встановив наявність спадкоємців у власників майна, а тому прийшов до передчасного висновку, що спірний будинок є безхазяйним.

Визнання майна безхазяйним не виключає можливості пред'явлення відповідних майнових вимог власником (його правонаступниками), який після цього з'явився.

Твердження заявника про те, що будинок ніким не використовується більше двадцяти років та знаходиться у занедбаному стані не можуть бути підставою для задоволення заяви, оскільки на протязі багатьох років виконавчий комітет не вживав заходів для встановлення власників будинку та не застосовував до них наслідків безгосподарного утримання будинку передбачених ст. 135 ЦК Української РСР, 1963 року, чинної на час прийняття спадщини апелянтом.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 набув право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 у порядку спадкування, тому немає підстав вважати, що нерухомість є безхазяйною.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви виконавчого комітету Шосткинської міської ради про визнання права власності на безхазяйну річ та передачу її власність територіальної громади.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 1 ч. 1 ст. 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 23 вересня 2009 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви виконавчого комітету Шосткинської міської ради про визнання права власності на будинок АДРЕСА_1 та передачу його у власність територіальної громади.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -