У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду м. Києва від 30 червня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа - управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_7, відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, про визнання особи добросовісним набувачем та визнання права власності,

в с т а н о в и в:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 29 квітня 2010 року Дарницьким районним судом м. Києва було ухвалено рішення, що набрало законної сили, яким зобов'язано

ОСОБА_5 повернути їй автомобіль марки «Toyоta Land Cruiser».

На стадії виконання вказаного рішення ОСОБА_5 продав зазначений автомобіль ОСОБА_3

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки «Toyоta Land Cruiser» (Prado), 2005 року випуску, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, який підтверджується довідкою-рахунком від 13 липня 2013 року; витребувати зазначений автомобіль у ОСОБА_3; зобов'язати ОСОБА_3 передати їй спірний автомобіль; стягнути з ОСОБА_5 на її користь у відшкодування моральної шкоди 25 тис. грн.

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом, посилаючись на те, що він на підставі довідки-рахунку від 13 липня 2013 року придбав у ОСОБА_7 автомобіль марки «Toyоta Land Cruiser», останній розпорядився зазначеним автомобілем на підставі нотаріально посвідченої довіреності.

Зазначав, що у грудні 2013 року він звернувся до ВРЕВ - 4 УДАІ у м. Києві з метою реєстрації газобалонного обладнання та дізнався, що автомобіль перебуває під арештом та його оголошено в розшук.

Крім того, посилався на те, що спірний автомобіль не був зареєстрований за ОСОБА_4, на час оформлення довідки-рахунку та передачі йому автомобіля він був знятий з обліку, не перебував під арештом та у розшуку, проблем з реєстрацією автомобіля не мав, він є законним та правомірним власником спірного автомобіля.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3 просив суд визнати його добросовісним набувачем спірного автомобіля; визнати за ним право власності на вказаний автомобіль; звільнити автомобіль з-під арешту та зняти з розшуку.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 26 вересня 2014 року у задоволенні первісного позову ОСОБА_4 та у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Додатковим рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 7 жовтня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди 25 тис. грн.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 28 січня 2015 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 вересня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 вересня 2015 року ухвалу апеляційного суду м. Києва від 28 січня 2015 року скасовано в частині позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа - УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог ОСОБА_4 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

Визнано біржову угоду (договір) купівлі-продажу автомобіля «Toyota Land Cruiser», 2005 року випуску, укладену між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 13 липня 2013 року, недійсною.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про витребування автомобіля відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2016 року рішення апеляційного суду міста Києва від 27 жовтня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 30 червня 2016 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 вересня 2014 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа: УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, про визнання угоди недійсною, витребування транспортного засобу з чужого незаконного володіння скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа: УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, про визнання угоди недійсною, витребування транспортного засобу з чужого незаконного володіння задоволено частково.

Витребувано автомобіль марки Тоуоtа Land Cruiser, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_1, у ОСОБА_3

Зобов'язано ОСОБА_3 передати автомобіль марки Тоуоtа Land Cruiser, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_1, ОСОБА_4

Відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа: УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, про визнання угоди недійсною.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із рішенням апеляційного суду м. Києва від 30 червня

2016 року, ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване судове рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про визнання угоди недійсною, витребування транспортного засобу з чужого незаконного володіння та ухвалюючи в цій частині нове рішення про задоволення цих вимог, апеляційний суд обґрунтовано виходив із наступного.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 квітня 2010 року, яке набрало законної сили, встановлено, що ОСОБА_4 є власником спірного автомобіля, який вибув з її володіння поза її волею.

Зазначеним рішенням також визнано біржову угоду № 126408 купівлі-продажу автомобіля Тоуоtа Land Cruiser, 2005 року випуску, кузов

№ НОМЕР_1, укладену 16 травня 2009 року на товарній біржі «Столична» між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 недійсною, витребувано сирний автомобіль у ОСОБА_5 та зобов'язано останнього передати автомобіль ОСОБА_4

Матеріалами справи підтверджено, що рішення суду не виконувалось, автомобіль був оголошений в розшук, проте ОСОБА_5 (особою, яка не мала права йо його відчужувати) автомобіль був проданий.

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що майно, а саме, автомобіль марки Тоуоtа Land Cruiser, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_1, вибув з володіння власника ОСОБА_4 поза її волею і вона має право витребовувати його від добросовісного набувача за правилами

ст. 388 ЦК України, а тому позовні вимоги про витребування автомобіля у ОСОБА_3 та зобов'язання його передати ОСОБА_4 підлягають задоволенню.

Доводи, на які посилається заявник у касаційній скарзі, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення апеляційного суду м. Києва від 30 червня 2016 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваного судового рішення.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа - управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_7, відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, про визнання особи добросовісним набувачем та визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду м. Києва від

30 червня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна