Справа № 185/6144/16-ц
Провадження 2-о/185/268/16
У Х В А Л А

26 липня 2016 року м. Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бабій С.О., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною, перевіривши виконання вимог ст.ст.118-120 ЦПК України,

В С Т А Н О В И В :

20.07.2016 р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожен має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст.119 ЦПК України. Так, зокрема, згідно з ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Натомість, до заяви ОСОБА_1 документ, що підтверджує сплату судового збору, не додано.

Згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 240 ЦПК України судові витрати, пов'язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Суд, установивши, що заявник діяв недобросовісно без достатньої для цього підстави, стягує із заявника всі судові витрати.

При цьому ОСОБА_2 України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до абз. 11 п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції Закону України від 22 травня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», ставка судового збору за подання заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою, становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Попередня редакція Закону України «Про судовий збір» містила положення (абз. 9 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір»), відповідно до якого судовий збір не справляється за подання заяви про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Тобто, відповідно до змін, внесених до Закону України «Про судовий збір», які набрали законної сили 01.09.2015р., заявники не звільняються від сплати судового збору за звернення до суду з заявами про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

За загальним правилом, у разі існування неузгодженості між нормами, виданими одним і тим самим нормотворчим органом, застосовується акт, виданий пізніше, а у випадку при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному.

ОСОБА_2 України «Про судовий збір» є спеціальним законом з питань справляння судового збору, а ч.2 ст. 4 вказаного Закону діє в редакції Закону № 484-VIII від 22.05.2015 р., прийнятим пізніше, ніж відповідна ч.2 ст.240 ЦПК України, відтак немає підстав для звільнення заявника ОСОБА_1 від сплати судового збору за заявою про визнання фізичною особою недієздатною.

При цьому судом також враховується, що, у пояснювальній записці до проекту Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», у частині обґрунтування необхідності прийняття законопроекту, зазначалося, що коло осіб, звільнених від сплати судового збору, наразі є необґрунтовано широким, в той час як розгляд будь-якої справи судом потребує витрат, незалежно від сплати судового збору. Відповідно, звільнення особи від сплати судового збору зрештою призводить до додаткового навантаження на державний бюджет. Також метою законопроекту зазначалося запровадження єдиного підходу до визначення ставок судового збору, встановлення обґрунтованих, та відповідно справедливих ставок судового збору, враховуючи соціально-економічну ситуацію в державі, зменшення числа осіб, звільнених від сплати судового збору, а також подвоєння надходжень до Державного бюджету України від його сплати, що значно підвищить рівень гарантованої Конституцією України доступності правосуддя шляхом кращого забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, матеріально-технічного забезпечення судів, та відповідно їх фінансової незалежності.

За ст.129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та прецедентна практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Так, практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Так, у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «ОСОБА_3 проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Таким чином, всупереч вимогам частини 5 статті 119 ЦПК України та частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» позивачем не сплачено судовий збір у сумі 275, 60 грн., як і не надано доказів звільнення від його сплати.

Враховуючи вищевикладене, позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 275, 60 грн. за заявою окремого провадження, та надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору.

Банківські реквізити для зарахування судового збору: рахунок: 0032, ЄДРПОУ суду: 26509623, отримувач: УДКСУ у м. Павлограді 22030001, код отримувача: 37936856, Банк: ГУДКСУ у Дніпропетровській області, МФО: 805012.

Крім того, відповідно до ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Так само, за ст. 241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Висновок опікунської ради від 14.07.2016 р., про те, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, може бути опікуном ОСОБА_3, 27.11.1999 р., не є таким поданням.

Суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Одночасно роз'яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків заяви, вона буде вважатись неподаною та повернута.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 119,121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною - залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків не пізніше п'яти днів з дня отримання ним даної ухвали.

Роз'яснити заявнику, що у разі не усунення зазначених недоліків заяви у встановлений термін, остання буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Бабій