Провадження №2/359/1311/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.

при секретарі - Шукало М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей -

В С Т А Н О В И В :

09.11.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та до початку розгляду справи по суті 18.01.2016 доповнила позовні вимоги вимогою про стягнення на свою користь з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1500 гривень на кожну дитину, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 29 липня 2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого в них народилось двоє малолітніх дітей. Позивач стверджує, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаємопорозуміння між ними, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дітей, та що через ці обставини та постійні скандали, що між ними відбувалися, спільне господарство ними не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинені. Позивач зазначає, що в травні 2015 року відповідач залишив сімю та з того часу участі у вихованні дітей не бере, коштів на їх утримання не надає, приховує своє місце роботи, інших дітей та непрацездатних батьків на утриманні не має. Позивач також зазначає, що відповідач кошти на утриманні дітей платити відмовляється, мотивуючи тим, що офіційно не працевлаштований(а.с.2-3,18-20).

Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2016 року позов було задоволено частково: було розірвано шлюб між відповідачем ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_2 ( дошлюбне прізвище Новицькою) О.М., а також стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій сумі в розмірі по 1500 гривень (одна тисяча пятсот гривень) на кожну дитину щомісячно, починаючи з 18.01.2016 року та до досягнення дітьми повноліття. Вирішено питання судових витрат (а.с.40-42).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2016 року за заявою відповідача ОСОБА_2 заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2016 року було скасовано, а справу призначено до розгляду у загальному порядку.

В судовому засіданні позивач повністю підтримала заявлені позовні вимоги, додатково пояснила, відповідач проживає з іншою жінкою, з травня місця добровільно матеріальну допомогу не надає, участі у витратах на утримання дітей не приймає, в тому числі на компенсує їй половину витрат, понесених у звязку з необхідністю підготовки дітей до школи та на заняття з логопедом, яких потребує їх син. Вона зазначає, що лише на харчі витрачає близько 6000 гривень, ще несе витрати на одяг, оплату садочка, на заняття дітей з англійської, з психологом та логопедом, яких у звязку зі станом здоровя потребують їх з відповідачем діти. В цьому їй допомагає її мати. Вона переконана, що відповідач отримує більший дохід, який дозволяє йому сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 позовні вимоги визнала частково, пояснила, що відповідач визнає позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, про що надав особисту заяву до суду, а також визнає свій обовязок брати участь в утримані дітей, але має можливість сплачувати аліменти в розмірі по 1000 гривень на одну дитину, оскільки на даний час припинив підприємницьку діяльність, заробляє тимчасовими заробітками, крім того має нести витрати на свої потреби та на оренду житла, де проживає з новою родиною. Щодо зазначених позивачем витрат на додаткові заняття зі спеціалістами, вона вважає, що ці витрати є додатковими та не мають впливати на розмір аліментів, а також, що надані позивачем на підтвердження таких витрат документи, належним чином не оформлені, не завірені печаткою фізичної особи-підприємця.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 липня 2008 року, який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблений актовий запис №270 (а.с.4).

Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується їх Свідоцтвами про народження серія І-ОК №119464, та серії І-ОК №158321 (а.с.5,6).

Сторони зареєстровані та згідно з поясненнями позивача тривалий час проживають окремо, що підтверджується даними паспорта позивача та довідки адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Київській області (а.с.7,11).

Згідно з поясненнями представника відповідача в судовому засіданні та заявою відповідача від 18.01.2016 року (а.с.17), останній проти позовних вимог про розірвання шлюбу не заперечує.

В звязку з визнаними в судовому засіданні представником відповідача обставинами, що відповідач створив нову сімю, можливості примирення сторін та збереження шлюбу не вбачається. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, в звязку з чим шлюб має бути розірваний.

Крім того, судом встановлено і ця обставина відповідачем та його представником не заперечується, що малолітні діти сторін проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні.

З наданих сторонами документів також встановлено, що відповідач, будучи громадянином ОСОБА_6, має посвідку на постійне проживання в Україні серії КВ №16192/66206, видану 11.12.2009 року безстроково, був зареєстрований як фізична особа-підприємець з 28.04.2011 року (а.с.35-37), проте 15 лютого 2016 року внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про припинення підприємницької діяльності, про що свідчить Повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, виданого 15.02.2016 року державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_7А.(а.с.62).

Згідно з вимогами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.1 ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Як передбачено ч.2 та 3 вказаної статті за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом ч.2 вказаної статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу.

Так, за змістом ч.1 та 2 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно з вимогами ч.3 вказаної статті, якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Встановлено, що на утриманні відповідача інших непрацездатних осіб не має, відповідачем визнано, що за своїм матеріальним станом він може сплачувати аліменти у розмірі 1000 гривень щомісячно на кожну дитину. Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження матеріального стану відповідача суду не надано та не зазначено джерел їх здобуття. В тому числі не надано таких доказів і позивачем на підтвердження своїх доводів, що відповідач має дохід, який дозволяє йому надавати утримання дітям у визначеному позивачем розмірі.

Враховуючи, що будь-яких належних та допустимих доказів щодо розміру доходів відповідача сторонами не надано, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1313 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень;

Відповідно до ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум», це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення.

Проте, обмежувати розмір аліментів лише розміром прожиткового мінімуму доходів суд вважає не достатнім.

На підставі наведеного, враховуючи рівний обовязок батьків щодо участі в утриманні дітей, суд прийшов до висновку, що, оскільки відповідачем визнано той факт, що він за своїм матеріальним станом може сплачувати аліменти у розмірі 1000 гривень щомісячно на кожну дитину, а позивачем на спростування доводів відповідача, що його матеріальний стан змінився з моменту звернення позивача з даним позовом до суду, жодних належних і допустимих доказів не надано, враховуючи, що при сплаті відповідачем аліментів у визначеному ним розмірі, а також при наданні позивачем відповідного за розміром утримання їх малолітнім дітям, розмір матеріального щомісячного утримання кожної дитини дорівнюватиме по 2000 гривень, що суттєво перевищує визначений чинним законодавством прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, вимоги позивача в частині стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню у визнаному відповідачем розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно.

При цьому суд також враховує, що зазначені позивачем витрати на оплату занять дітей з англійської, з психологом та психіатром, в розумінні ст.185 Сімейного кодексу України є додатковими витратами, що викликані особливими обставинами, та які можуть стягуватися за відповідним позовом отого з батьків, з ким проживають діти та яким понесені такі витрати. Проте позивачем таких вимог позивачем заявлено не було.

Судові витрати по даній справі складає судовий збір в сумі 487 гривень 20 копійок за позовом про розірвання шлюбу, сплачений позивачем (а.с.1), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а також судовий збір в сумі 487 гривень 20 копійок за позовом про стягнення аліментів, від сплати якого позивач звільнена при зверненні з позовом до суду, та які підлягають стягненню з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд зобовязаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.111,112,141,180,181, 182,184 Сімейного кодексу України та ст.ст.10,11,60,61,79,88, 209,212,214,215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянином ОСОБА_6, та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Новицькою) ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 29 липня 2008 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №270.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина ОСОБА_6, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій сумі в розмірі по 1000 гривень (одна тисяча гривень) на кожну дитину щомісячно, починаючи з 18.01.2016 року та до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 487 гривень 20 копійок (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 487 гривень 20 копійок (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок).

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Муранова-Лесів