Справа № 522/9198/16-ц
Провадження №2/522/5697/16
23 серпня 2016 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси, у складі
головуючого судді - Тарасова А.В.,
за участю секретаря судового засідання - Ткаченко О.О.,
розглянувши в залі суду в м. Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, треті особа: - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Одеської області Гарська Вікторія Валеріївна про визнання права власності в порядку спадкування, -
До Приморського районного суду м. Одеси 24.05.2016 року звернулась позивач ОСОБА_1 з позовною заявою до Одеської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Одеської області Гарська Вікторія Валеріївна, в якій просить визнати за нею право власності на 3/100 (три сотих) частини домоволодіння з надвірними спорудами, яке розташоване на земельній ділянці площею 568 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Позивач зазначила, що вона, будучи спадкоємцем ОСОБА_3 згідно до заповіту, звернулася до приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Одеської області Гарської В.В. із заявою про прийняття спадщини, а саме на 3/100 (три сотих) частини домоволодіння з надвірними спорудами, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, однак, нотаріусом було відмовлено у оформленні права власності через те, що надані спадкоємцем документи містять суперечності та розбіжності стосовно характеристики та площі.
Представник позивача адвокат ОСОБА_4 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача - Одеської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання сповіщався належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав.
Третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Одеської області Гарська Вікторія Валеріївна в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання сповіщалася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не подавала.
Суд, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, ухвалив слухати справу у порядку заочного провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.
ОСОБА_3 залишила заповіт на все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, на ім'я ОСОБА_1, який посвідчено 26.07.2006 року державним нотаріусом Четвертої одеської держаної нотаріальної контори ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за №2-877.
За життя ОСОБА_3 належало на праві власності нежитлове приміщення 1-го поверху, що знаходиться в АДРЕСА_1; та 3/100 (три сотих) частини домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 21.11.1972 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 та посвідченого нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори. Право власності зареєстроване за ОСОБА_3 30.03.1973 року Міжміським бюро технічної інвентаризації.
З матеріалів спадкової справи щодо майна померлої ОСОБА_3 вбачається, що до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гарської В.В. у передбачений законодавством строк 18.11.2015 року ОСОБА_1 для оформлення спадщини звернулася із заявою про прийняття спадщини померлої.
24.03.2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гарською В.В. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_3, а саме на нежитлове приміщення 1-го поверху, загальною площею 39,7 кв. м., що знаходиться в АДРЕСА_1, право власності за яким підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, видане 25.10.2013 року Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області, індексний номер 11595588.
Приватним нотаріусом Гарською В.В. при досліджені наданих правовстановлюючих та інших документів щодо майна ОСОБА_3, а саме 3/100 (три сотих) частини домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, були встановлені розбіжності щодо характеристики та площі майна, у зв'язку з чим, 31.03.2016 року приватним нотаріусом Гарською В.В. було відмовлено ОСОБА_1 у здійснені реєстрації праві власності в порядку спадкування на 3/100 (три сотих) частини домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1; та на ім'я ОСОБА_1 надано лист «Щодо надання роз'яснень» за №45/02-14, відповідно до якого спадкоємцю було рекомендовано звернутися до суду з метою приведення відповідно до чинного законодавства правовстановлюючих та інших документів та оформлення права власності на спадщину, а саме на 3/100 (три сотих) частини домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.
Дійсно, судом встановлено, що право власності на 3/100 частини домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1, ОСОБА_3 набула на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 21.11.1972 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 Договір посвідчено нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори та право власності зареєстроване 30.03.1973 Міжміським бюро технічної інвентаризації.
Як вбачається з відповіді на запит нотаріуса КП «БТІ» Одеської міської ради №470374.67 від 25.03.2016 року, ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу, посвідченого Першою одеською державною нотаріальною конторою від 21.11.1972 року належить 3/100 (три сотих) частини домоволодіння, які складаються з приміщень під загальним інвентаризаційним №8 (кв. №8), загальна площа яких становить 69,2 кв.м., житлова площа - 20,2 кв.м., підсобна площа - 49,0 кв.м.; житлових кімнат - 2; 3/100 огорожі під №1-3 та 3/100 мостіння І. Частки в даному випадку розраховуються від інвентаризаційної вартості домоволодіння та не залежить від площі приміщень.
Судом встановлено, що невідповідність характеристики домоволодіння, а саме те, що у договорі купівлі-продажу зазначено, що домоволодіння складається із двох двоповерхових та двох одноповерхових житлових будинків, а у листі КП «БТІ» Одеської міської ради - із житлових будинків «А, А1, Б», пояснюється тим, що договір купівлі продажу 3/100 частин домоволодіння укладено 21.11.1972 року без врахування інвентаризаційної справи, яку сформовано 15.08.1973 року. Дане домоволодіння складається з житлових будинків літ. «А, А1, Б», сараю літ. «В»; вбиральні літ. «Г»; огорожі №1-3; мостіння «І», що підтверджується даними інвентаризаційної справи на житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 15.08.1973 року; даними технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 станом на 15.09.1992 року; даними технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 27.08.2015 року; відповіддю КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради №470374.67 від 25.03.2016 на №37/02-14 від 17.03.2016 року.
Суд дійшов до висновку, що відмінності площі домоволодіння у договорі та технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 27.08.2015 рік пов'язане із тим, що договір купівлі продажу 3/100 частин домоволодіння укладено 21.11.1972 року без врахування інвентаризаційної справи, яку сформовано 15.08.1973 року. Відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо загальної житлової площі спірного домоволодіння у розмірі 286,6 кв.м. були внесені 03.01.2012 року при реєстрації приватної власності на 10/100 домоволодіння за ОСОБА_7 Належним документом, який підтверджує дійсну площу домоволодіння, є саме технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1, розроблений станом на 27.08.2015 року, відповідно до якого домоволодіння знаходиться на земельній ділянці площею 568 кв.м. та складається з житлових будинків літ. «А, А1, Б»; сараю літ. «В»; вбиральні літ. «Г»; огорожі №1-3; мостіння «І»; площа домоволодіння становить 725,5 кв.м., з них загальна житлова площа - 261,9 кв.м., допоміжна - 290,5 кв.м., літніх приміщень - 173,1 кв.м.
Судом встановлено, що у власників домоволодіння АДРЕСА_1 склався певний порядок користування приміщеннями домоволодіння, а саме ОСОБА_3 користувалася приміщеннями під загальним інвентаризаційним №8, 8а, загальною площею 69,2 кв.м.; житловою площею (2 житлові приміщення) - 20,2 кв.м.; підсобною - 49,0 кв.м.
Таким чином, до ОСОБА_8 внаслідок прийняття нею у спадок 3/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 переходить право користування наступними приміщеннями даного домоволодіння, загальна площа яких становить 29,5 кв.м., житлова площа - 20,2 кв.м., допоміжна - 9,3 кв.м., відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1, виготовленого станом на 27.08.2015 р.: кухня під №1 (ІІІ-2) у квартирі №8 на 1 поверсі у будинку під літ. «А», загальною площею 6,9 кв.м.; комора під №2 (ІІІ-1) у квартирі №8 на 1 поверсі у будинку під літ. «А», загальною площею 2,4 кв.м.; житлова кімната під №3 (1-1+1-2) у квартирі №8 на 1 поверсі у будинку під літ. «А», загальною площею 8,7 кв.м.; житлова кімната під №4 (1-3) у квартирі №8 на 1 поверсі у будинку під літ. «А», загальною площею 11,5 кв.м.
Відповідно до п. 3.1. Роз'яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втирати ним документа, який засвідчує його право власності.
У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно із ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Оскільки протягом встановленого законом строку спадкоємець - позивач не заявив про відмову від спадщини, то на підставі п. п. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадщина, незалежно від часу її прийняття, належить спадкоємцеві з часу її відкриття.
Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно п.23 постанови пленуму Верхового суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів, згідно ст. 16 цього Кодексу, може бути, зокрема, визнання права.
Ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В ст. 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Ст. 1 Протоколу 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Наявність розбіжностей в правовстановлюючих документах на 3/100 частини домоволодіння, загальною площею 725,5 кв.м., з надвірними спорудами, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, позбавляє позивача можливості оформити її спадкові права після смерті ОСОБА_3
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки позивач дійсно є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняла своєчасно, тому необхідно визнати за позивачем право власності на спадкове майно на 3/100 частини домоволодіння, загальною площею 725,5 кв.м., з надвірними спорудами, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Керуючись ст. ст. 11, 212-215, 224-226, 256, 257, 259 ЦПК України, ст. ст. 392, 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Одеської області Гарська Вікторія Валеріївна, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, право власності на 3/100 (три сотих) частини домоволодіння, загальною площею 725,5 кв. м., житловою площею 261,9 кв. м., з надвірними спорудами, яке розташоване на земельній ділянці, площею 568 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 (двадцять три); та складається із приміщень під №8, загальною площею 29,5 кв.м., житловою площею 20,2 кв.м., допоміжною площею 9,3 кв.м., житлових кімнат - 2; 3/100 огорожі під №1-3 та 3/100 мостіння І.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу через Приморський районний суд. м. Одеси до Апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя А.В. Тарасов