Справа № 684/983/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

09 лютого 2016 року

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Галиш І.Б.

при секретарі Білань Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Стара Синява цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 15 000 грн..

В обґрунтування вимог вказує, що відповідач ОСОБА_2 21 травня 2015 року позичила у нього грошові кошти в сумі 15000 грн., про що надала письмову розписку, та зобов'язувалась повернути позичені кошти за умовами позики до 21 листопада 2015 року. Посилаючись на те, що відповідач не виконала взятого на себе обовязку та не повернула йому позичені кошти, просить стягнути із ОСОБА_2 суму боргу за позикою в розмірі 15000 грн.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала частково, пояснивши суду, що вона повернула ОСОБА_1 частину боргу згідно наданої нею письмової розписки, однак документального підтвердження у неї немає. В подальшому відповідач в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом вручення судової повістки.

За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності осіб, які не зявились, підставі наявних у справі доказів.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 21 травня 2015 року було укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 15000 грн., а остання зобовязався повернути дані позичені кошти до 21.11.2015 року.

Дана обставина стверджуються письмовою розпискою ОСОБА_2 від 21 травня 2015 року, наданою позивачем.

В узгоджений сторонами строк до 21 листопада 2015 року відповідач позичені кошти не повернула.

В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст.1046,1049 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики), що були передані йому у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики може бути представлена розписка позичальника.

За нормами ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до правового висновку, зробленого Верховним Судом України в постанові від 18.09.2013 р. № 6-63цс13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але і факту передачі грошових коштів позичальнику.

На підтвердження укладення договору позики позивач представив суду розписку від 25 травня 2015 року, яка свідчить про передання ОСОБА_1 ОСОБА_2 у позику грошових коштів в сумі 15000 грн.

Наявність оригіналу розписки у позикодавця ОСОБА_1 свідчить про невиконання боржником зобовязання.

Отже, станом на час розгляду справи ОСОБА_2 не повернуто ОСОБА_1 позику в розмірі 15000 грн.

Таким чином, суд вважає, що діями відповідача порушено права позивача, які підлягають захисту, шляхом стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості по договору позики в сумі 15000 грн.

Посилання відповідача у судовому засіданні на те, що сума його боргу перед позивачем складає менше заявленої у позові суми, оскільки частину коштів, а саме 1600 грн. та 300 доларів США вона повернула, суд до уваги не приймає, оскільки відповідачем ОСОБА_2 в порушення вимог ст.ст.10,60 ЦПК України не надано та і відповідно судом не здобуто належних доказів, які б підтверджували зазначені нею в ході розгляду справи обставини.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості по договору позики в сумі 15000 грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення 487,20 грн. понесених судових витрат (судового збору).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 212, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 526, 530, 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 15000 (пятнадцять тисяч) грн. та понесені судові витрати в сумі 487,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через Старосинявський районний суд Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча Галиш І.Б.