Справа №585/985/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Шульга В. О.
Номер провадження 22-ц/788/1327/16 Суддя-доповідач - Левченко Т. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Попруги С. В. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04 липня 2016 року

у справі за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи: Роменська міська рада Сумської області, приватний нотаріус Роменського міського нотаріального округу Білашенко Юрій Володимирович про встановлення факту проживання із спадкодавцем, -

в с т а н о в и л а:

18 лютого 2016 року ОСОБА_3 звернувся в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просить: встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_5, померлим ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою АДРЕСА_1. В обґрунтування заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько ОСОБА_5 Так як його батько, через похилий вік та хворобу потребував стороннього догляду та постійної допомоги, він з березня 2014 року став проживати разом з батьком у АДРЕСА_1. Після смерті батька він не знайшов правовстановлюючих документів на квартиру, в якій вони проживали. Згідно довідки КП «Роменське МРБТІ» станом на 01.01.2013 року житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований за радгоспом «Роменський» і реєстрація права власності на квартиру № 12 не проводилася. Встановлення зазначеного факту необхідне йому у зв'язку з тим, що в подальшому він буде звертатися до суду з позовом про визнання за ним права на приватизацію вказаної квартири, так як іншого належного йому на праві власності житла він не має, та визнання за ним права власності на інше спадкове майно померлого батька.

Рішенням суду від 04 липня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити його заяву. Вважає, що рішення суду ухвалено без повного, об'єктивного та всебічного дослідження обставин справи, без відповідної правової оцінки належності, допустимості та достовірності кожного доказу, з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що він надав достатньо доказів на підтвердження спільного проживання із спадкодавцем ОСОБА_5

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що будь-яких переконливих доказів на підтвердження постійного проживання з померлим ОСОБА_5 заявником не надано, а тому підстави для задоволення заяви відсутні.

Проте, погодитись за таким рішення суду не можна, так як суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3, який 26.09.1994 року змінив прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_5 (а.с.8), являється сином ОСОБА_5 (а.с. 7 зворот), померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 14).

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Роменського міського нотаріального округу Білашенка Ю.В. після смерті ОСОБА_5 заведена спадкова справа № 37/2015. Спадкоємцем, що прийняв спадщину, відповідно до ст. 1269 ЦК України, є його син ОСОБА_3, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2. Інші особи із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 не звертались. Свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 не видавались, так як спадкоємець, який прийняв спадщину не звертався до нотаріуса із цього приводу (а. с. 49).

За змістом ч. 1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до ч. 2 ст. 234 ЦПК України, а також ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Цими нормами не передбачено вичерпного переліку фактів, що можуть встановлюватися судом.

Протее, суд залишив поза увагою умови, за яких заяви про встановлення фактів можуть розглядатися в порядку окремого провадження.

Так, у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, чиним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, а також, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

ОСОБА_3 зазначає, що встановлення факту проживання із спадкодавцем ОСОБА_5 йому необхідно для подальшого звернення до суду з позовом про визнання за ним права на приватизацію квартири АДРЕСА_1 та визнання за ним права власності на інше спадкове майно померлого батька. Тобто встановлення вказаного факту пов'язано з наступним вирішенням спору про право. За таких обставин, коли є спір про право, суд першої інстанції помилково розглянув дану заяву в порядку окремого провадження, так як факт, який просить встановити заявник, підлягає встановленню при вирішенні відповідного спору про право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 та у разі необхідності при вирішенні спору про право власності на спадкове майно. Для отримання свідоцтва про право на спадщину необхідність встановлення факту проживання ОСОБА_3 разом з померлим спадкодавцем відсутня, так як спадкоємець прийняв спадщину в порядку ст. 1269 ЦК України шляхом подачі відповідної заяви нотаріусу.

Згідно ч.4 ст.256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Отже, рішення суду підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України з залишенням заяви ОСОБА_3 про встановлення факту проживання із спадкодавцем без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 256; 307 п. 4 ч. 1; 309 ч. 1 п. 4; 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04 липня 2016 року в даній справі скасувати, а заяву ОСОБА_3 про встановлення факту проживання із спадкодавцем залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді