У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу Державного підприємства «Придніпровська залізниця» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 9 червня 2016 року в справі а позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Придніпровська залізниця», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3, Акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих внаслідок пошкодження автомобіля в дорожньо-транспортній пригоді,

в с т а н о в и в:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 27 серпня 2014 року приблизно о 15-50 годині на перехресті виїзду від с. Цементників на автодорозі на завод КЗГО в напрямку вулиці Дніпропетровське шосе в м. Кривому Розі Дніпропетровської області сталося ДТП за участю належного їй автомобіля «Geely Emgrand» державний номерний знак НОМЕР_2 та автомобіля «ГАЗ ТК-0 2705 ВП 6» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 Причиною ДТП стало порушення водієм ОСОБА_4 правил дорожнього руху.

На підставі полісу № АС/3396891 страховою компанією «Страхова Група «ТАС» була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4, однак коли позивач звернулась до зазначеного страховика із заявою щодо виплати страхового відшкодування, вона отримана відмову з посиланням на відсутність підстав для виконання страховиком зобов'язань за договором страхування, оскільки вина ОСОБА_4 не встановлена судом. На її заяву до органів ДАІ щодо правильної перекваліфікації правопорушення ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП, а не за ст. 122 ч. 2 КУпАП, вона отримала відмову.

Оскільки водій ОСОБА_4 керував службовим автомобілем, безпосередньо виконуючи свої трудові обов'язки водія за трудовим договором з відповідачем, позивач просила суд на підставі ст. 1172 ЦК України стягнути з відповідача суму майнової шкоди в розмірі 42 116,87 грн, суму відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 грн, оскільки внаслідок ДТП вона зазнала душевних хвилювань та страждань, а також стягнути судові витрати.

Уточнивши вимоги, позивач зазначила, що відповідно до висновку експерта від 23.04.2015 року сума матеріального збитку, нанесеного при дорожньо-транспортній пригоді 27 серпня 2014 року належного їй автомобілю «Geely Emgrand» державний номерний знак НОМЕР_2, в цінах на дату пошкодження становить 67 753,67 грн. Також при вирішенні питання про розмір відшкодування шкоди слід враховувати вже понесені нею витрати на придбання автомобільних деталей, що підлягають заміні в зв'язку і спричиненням пошкодження транспортного засобу, сума яких становить 17 116,87 грн.

За таких обставин позивач просила стягнути з відповідача суму майнової шкоди в розмірі 84 870,54 грн, суму відшкодування моральної шкоди в розмірі

5 000 грн та судові витрати.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 9 липня

2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з

ДП «Придніпровська залізниця» на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в сумі

67 753,67 грн, моральну шкоду в сумі 2 000 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині в позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 9 червня

2016 року рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 9 липня

2015 року скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства «Придніпровська залізниця» на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в сумі 54 202,94 грн та моральну шкоду в сумі 2 000 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 9 червня 2016 року, Державне підприємство «Придніпровська залізниця» звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Крім цього, Державне підприємство «Придніпровська залізниця» звернулося з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

Враховуючи те, що підстави пропущення строку на касаційне оскарження судового рішення є поважними, зазначене клопотання підлягає задоволенню, а процесуальний строк - поновленню.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, обґрунтовано керувався висновком судової автотехнічної експертизи від 29 лютого 2016 року № 677-15, згідно з яким у вказаній дорожній обстановці, дії водія автомобіля «Geely Emgrand» державний номерний знак НОМЕР_2 не відповідали вимогам п. 14.6 «а» ПДР країни, згідно з якими йому заборонялось здійснювати обгін на перехресті, та знаходились у причинному зв'язку з настанням ДТП. В даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля «Geely Emgrand» ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 16.12 ПДР України, згідно з якими, наближаючись до рівнозначного перехрестя, вона повинна була дати дорогу транспортним засобам, що наближаються до перехрестя праворуч, та знаходились у причинному зв'язку з настанням ДТП.

Відповідно до викладеного, апеляційний суд вірно вважав, що винними в ДТП, яка сталося 27 серпня 2014 року, є як ОСОБА_3 так і ОСОБА_2

Так, враховуючи положення ч. 2 ст. 1197 ЦК України та розмір матеріальної шкоди, визначений висновком експерта від 23 квітня 2015 року № Д 20/04/15, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вина ОСОБА_3 складає 80 %, а ОСОБА_2 20%, , тому з ДП «Придніпровська залізниця» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню майнова шкода в розмірі 54 202,94 грн.

Разом із тим апеляційний суд погодився із рішенням суду першої інстанції в частині визначення компенсації моральної шкоди, що було розраховано судом враховуючи наявність вини ОСОБА_2 в скоєнні ДТП та виходячи із засад розумності та справедливості.

Доводи, на які посилається заявник у касаційній скарзі, висновків суду апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 9 червня 2016 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваного судового рішення.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити Державному підприємству «Придніпровська залізниця» строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від

9 червня 2016 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження в справі а позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Придніпровська залізниця», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3, Акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих внаслідок пошкодження автомобіля в дорожньо-транспортній пригоді, за касаційною скаргою Державного підприємства «Придніпровська залізниця» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 9 червня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна