Справа №345/2495/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.08.2016 р.

м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Юрчака Л.Б., секретаря Пукіш В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 івана Васильовича, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

у с т а н о в и в:

із позовною заявою про визнання за законом права власності на спадкове майно, а саме на: житловий будинок «А», вартістю 65579 грн., гараж «Б» - 32317 грн., стайню «В» - 16051 грн., стодолу «Г» - 10427 грн., сарай «Д» - 5149 грн., вбиральню «Е» - 2045 грн., альтанку «Ж» - 1859 грн., криницю №1 1093 грн., ворота №2 2809 грн., огорожу №3 16523 грн., ворота №4 545 грн., розташований на неприватизованій земельній ділянці в с. Завій Калуського району Івано-Франківської області, вул. І. Франка, 5, після смерті батька ОСОБА_3, померлого 24.01.2004, у суд звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_2

У судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримала заявлені позовні вимоги.

Відповідачі також подали заяви про розгляд справи у їхній відсутності, не заперечують проти задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Судом встановлено, 24.01.2004 помер батько позивача ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про смерть(а.с.10).

Згідно довідки №283 від 10.02.2016 виданої виконкомом Завійської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, за померлим числиться одноповерховий деревяний житловий будинок загальною площею 72 кв.м., житловою площею 52 кв.м. із господарськими спорудами та будівлями, що знаходиться в с. Завій Калуського району Івано-Франківської області, вул. І.Франка, 5. До дня смерті ОСОБА_3 у будинку, крім померлого проживала та продовжує проживати його дочка ОСОБА_1 (а.с.7).

У технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок зазначено, що інвентаризаційна вартість спірного будинковолодіння становить 154394 грн. (а.с.13-16).

Відповідно до заповіту, який посвідчено 24.09.2003 секретарем Завійської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, ОСОБА_3 все своє майно і майнові права заповів чоловіку позивача ОСОБА_4 (а.с.8).

Так як, ОСОБА_4 спадщину за заповітом не прийняв і не бажав приймати, ОСОБА_1, являючись спадкоємцем першої черги за законом, звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом, до нотаріальної контори (а.с.5). Однак, 20.05.2016 приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_5, позивачу було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва через відсутність правовстановлюючого документу на нерухоме майно (а.с.4).

Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положення статті 1223 ЦК України передбачають, що раво на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого кодексом, він не заявив про відмову від неї.

Керуючись ст.ст. 1, 10, 60, 212 ЦПК України, ст.ст. 15,16, 1216-1218, 1223, 1261, 1268 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_1 івана Васильовича, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом права власності на: житловий будинок «А», вартістю 65579 грн., гараж «Б» - 32317 грн., стайню «В» - 16051 грн., стодолу «Г» - 10427 грн., сарай «Д» - 5149 грн., вбиральню «Е» - 2045 грн., альтанку «Ж» - 1859 грн., криницю №1 1093 грн., ворота №2 2809 грн., огорожу №3 16523 грн., ворота №4 545 грн., розташований на неприватизованій земельній ділянці в с. Завій Калуського району Івано-Франківської області, вул. І. Франка, 5, після смерті батька ОСОБА_3, померлого 24.01.2004.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: