Волноваський районний суд Донецької області
РІШЕННЯ

Іменем України

18 квітня 2016 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Аксьоненко В.І..,

при секретарі судового засідання Голубович О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Волноваського районного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

22.03.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача з вимогою про розірвання шлюбу, який було зареєстровано між ними 15 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 131. В позовній заяві зазначила, що від спільного шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через ревнощі відповідача, фізичне насилля з його боку, приниження. Вважає неможливим збереження сім'ї, а подальше спільне життя з відповідачем буде суперечити її інтересам.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить розглянути справу без його присутності.

Суд, вислухавши пояснення позивача, з'ясувавши позицію відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі..

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено 15 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 131 (а.с. 6)

Від даного шлюбу сторони дітей не мають.

З матеріалів справи вбачається, що подружні відносини між сторонами фактично припинилися в 2013 році з причини ревнощів відповідача, фізичного насилля з його боку, приниження. З'ясовано, що подружжям втрачено почуття любові і поваги один до одного. На даний час сторони не намагаються зберегти сім'ю.

Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи немає.

Згідно положень статті 111 Сімейного кодексу України (далі - СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Також, відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, клопотань про надання їм строку для примирення, не надходило.

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції про дискримінацію жінок в частині першій підпункту «с», «однакові права і обов'язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку про те, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам подружжя.

Відповідно до статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно положень частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно положень статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила залишити прізвище «ОСОБА_1».

Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушено.

Керуючись статтями 24, 110-113 СК України, статтями 10, 11, 60, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Сирійській Арабській Республіці та ОСОБА_1, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року в смт. Володимирівка Волноваського району Донецької області, зареєстрований 15 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 131.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишити «ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції - Волноваський районний суд Донецької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.І. Аксьоненко

18.04.2016