Справа № 182/3364/16-ц
Провадження № 2/0182/2857/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.08.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.,

за участю секретаря Скоробогатової А.О.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за

позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про визнання права власності на майно за набувальною давністю.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на наступне.

На підставі договору купівлі-продажу майна № 3, що знаходиться в спільній частковій власності, від 16.03.2006 року він придбав у співвласників майна колишнього Колективного сільськогосподарського підприємства „Перемога майно на загальну суму 18 679,09 грн., а саме:

- майстерню в с.Лукіївка (інв. № 2057);

- майданчик асфальтний в с.Лукіївка ПТБ № 4 (інв. № 2193).

В день укладення договору ним було здійснено повний розрахунок за придбане майно. Вказане майно було йому передано за актом приймання-передачі від 16.03.2006 року. Відповідно до п.3.3 договору купівлі-продажу № 3 від 16.03.2006 року, підписання акту прийому-передачі є підтвердженням повної сплати покупцем вартості товару. Договір та акт приймання-передачі були зареєстровані Криничуватською сільською радою 16.03.2006 року за № 1213. Договір від імені пайщиків підписував ОСОБА_9, що діяв на підставі доручення від 14.02.2006 року, посвідченого Криничуватською сільською радою. Відчужуване та інше майно було виділене із складу пайового фонду майна колишнього КСП „Перемога, правонаступником якого є ТОВ „Перемога, на підставі протоколу № 1 від 23.12.2005 року та протоколу № 2 від 17.02.2006 року. Факт того, що ТОВ „Перемога є правонаступником КСП „Перемога підтверджується статутом ТОВ „Перемога. Майно було передано ТОВ „Перемога уповноваженому від пайщиків ОСОБА_9 на підставі витратної накладної від 14.03.2006 року та акту приймання-передачі від 14.03.2006 року, зареєстрованого в Криничуватській сільській раді під № 1126. У відповідності до ст.358 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній частковій власності, здійснюють право спільної часткової власності за своєю згодою та домовляються про порядок володіння та користування майном. Відповідно до довіреності від 14.02.2006 року, виданої співвласниками спірного майна ОСОБА_9, уповноважена особа має право у тому числі розпоряджатися майном. Діючи на підставі вказаної довіреності, ОСОБА_9 продав йому майстерню в с.Лукіївка (інв. № 2057) з майданчиком асфальтним в с.Лукіївка ПТБ № 4 (інв. № 2193) на підставі договору № 3 від 16.03.2006 року та передав йому майно за актом приймання-передачі від 16.03.2006 року. Таким чином, співвласники майна колишнього КСП „Перемога скористалися своїм правом володіння, користування та розпорядження власним майном у відповідності до ст.317, 319 ЦК України. Пізніше будівлі майстерні (інв. № 2057) була присвоєна адреса: Дніпропетровська область, Нікопольський район, с.Лукіївка, вул.Першотравнева, буд.1а, що підтверджується довідкою виконкому Криничуватської сільської ради № 454 від 08.04.2016 року. Відповідно до листа КП „Нікопольське МБТІ № 218 від 30.05.2016 року, право власності на будівлю майстерні (інв. № 2057) по вул.Першотравневій, буд.1а в с.Лукіївка не зареєстроване. Довідкою виконкому Криничуватської сільської ради № 452 від 08.04.2016 року підтверджується, що вказана майстерня була збудована колгоспом „Перемога близько 1975 року. Чинним на той час законодавством не передбачалась реєстрація права власності колгоспів на нерухоме майно. Не було також законодавством визначено порядку реєстрації колективного права власності на розпайоване колгоспне майно. Тому право власності на будівлю майстерні не було зареєстроване у КП „Нікопольське МБТІ. Нещодавно йому було відмовлено у переукладенні договору на електропостачання у будівлю майстерні (інв. № 2057), що знаходиться за адресою: вул.Першотравнева, буд.1а у с.Лукіївка Нікопольського р-ну, у звязку з тим, що його право власності на майно не зареєстроване відповідно до вимог чинного законодавства. Для реєстрації свого права власності він звернувся до Центру надання адміністративних послуг, де йому розяснили, що реєстрація його права не є можливою, оскільки договір купівлі-продажу № 3 від 16.03.2006 року не посвідчено нотаріально та рекомендовано звернутися до суду. З березня 2006 року, тобто на протязі більш ніж 10 років, він використовує будівлю майстерні з асфальтним майданчиком по вул.Першотравнева, буд.1а у с.Лукіївка у своїй підприємницькій діяльності, підтримує їх у належному стані, неодноразово здійснював ремонтні роботи, але не зареєстрував своє право власності на майно. Таким чином, добросовісно заволодівши майном на підставі договору купівлі-продажу він відкрито і безперервно користується ним, несе витрати на його утримання у належному стані. Однак, оформити за собою право власності на це майно не має можливості. Тому звернувся до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити. Додати нічого не бажає, вважає, що все викладено в позові.

Відповідачі до суду не прибули. Про день та час розгляду справи по суті були

повідомлені належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи у свою відсутність, з позовними вимогами погодились, проти їх задоволення не заперечували.

Вислухавши позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до

наступного.

Відповідно до ст.358 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній частковій

власності, здійснюють право спільної часткової власності за своєю згодою та домовляються про порядок володіння та користування майном.

Згідно ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і

продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Як встановлено в судовому засіданні, на підставі договору купівлі-продажу майна № 3, що знаходиться в спільній частковій власності, від 16.03.2006 року позивач придбав у співвласників майна колишнього Колективного сільськогосподарського підприємства „Перемога майно на загальну суму 18 679,09 грн., а саме:

- майстерню в с.Лукіївка (інв. № 2057);

- майданчик асфальтний в с.Лукіївка ПТБ № 4 (інв. № 2193) (а.с.6).

В день укладення договору позивачем було здійснено повний розрахунок за придбане майно.

Вказане майно було передано позивачу за актом приймання-передачі від

16.03.2006 року (а.с.7). Відповідно до п. 3.3. договору купівлі продажу № 3 від 16.03.2006 року, підписання акту прийому-передачі є підтвердженням повної сплати покупцем вартості товару. Договір та акт приймання-передачі були зареєстровані Криничуватською сільською радою 16.03.2006 року за № 1213. Договір від імені пайщиків підписував ОСОБА_9, що діяв на підставі доручення від 14.02.2006 року, посвідченого Криничуватською сільською радою (а.с.8). Відчужуване та інше майно було виділене із складу пайового фонду майна колишнього КСП „Перемога, правонаступником якого є ТОВ „Перемога, на підставі протоколу № 1 від 23.12.2005 року та протоколу № 2 від 17.02.2006 року (а.с.20-23). Факт того, що ТОВ „Перемога є правонаступником КСП „Перемога підтверджується статутом ТОВ „Перемога (а.с.12-32). Майно було передано ТОВ „Перемога уповноваженому від пайщиків ОСОБА_9 на підставі витратної накладної від 14.03.2006 року (а.с.33) та акту приймання-передачі від 14.03.2006 року (а.с.34), зареєстрованого в Криничуватській сільській раді під № 1126. Відповідно до довіреності від 14.02.2006 року, виданої співвласниками спірного майна ОСОБА_9, уповноважена особа має право у тому числі розпоряджатися майном (а.с.8). Діючи на підставі вказаної довіреності, ОСОБА_9 продав позивачу майстерню в с. Лукіївка (інв. № 2057) з майданчиком асфальтним в с. Лукіївка ПТБ № 4 (інв. № 2193) на підставі договору № 3 від 16.03.2006 року (а.с.6) та передав позивачу майно за актом приймання-передачі від 16.03.2006 року (а.с.7). Пізніше будівлі майстерні (інв. № 2057) була присвоєна адреса: Дніпропетровська обл., Нікопольський р-н, с. Лукіївка, вул. Першотравнева, буд. 1а, що підтверджується довідкою виконкому Криничуватської сільської ради № 454 від 08.04.2016 року (а.с.36). Відповідно до листа КП „Нікопольське МБТІ № 218 від 30.05.2016 року, право власності на будівлю майстерні (інв. № 2057) по вул.Першотравневій, буд.1а в с.Лукіївка не зареєстроване (а.с.37). Довідкою виконкому Криничуватської сільської ради № 452 від 08.04.2016 року підтверджується, що вказана майстерня була збудована колгоспом „Перемога близько 1975 року (а.с.35). Для реєстрації права власності позивач звертався до Центру надання адміністративних послуг, але йому розяснили порядок звернення до суду. Таким чином, з березня 2006 року, тобто протягом більше 10 років позивач використовує будівлю майстерні з асфальтним майданчиком по вул.Першотравнева, буд.1а у с.Лукіївка у своїй підприємницькій діяльності, підтримує їх у належному стані, неодноразово здійснював ремонтні роботи, але не має змоги зареєструвати своє право власності на майно.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що позивача знає давно як фермера, оскільки й сама є фермером. В 2000 році вона працювала начальником цеху животноводства. Потім, коли почалось виділення майнових та земельних паїв, її вибрали головою зборів пайщиків в 2005 році. Вона стала займатись тим, що паювала та розділяла майно людям. Люди, які за віком, або з інших причин не могли ходити на збори, вибрали уповноваженого ОСОБА_9, який від їх імені укладав договори та захищав права людей. Стверджує, що з усіма відповідачами по справі був проведений за спірний обєкт розрахунок в повному обсязі, бо вона сама це контролювала. Їй в тому селі жити і вона ніколи нікого не обдурювала та не ображала. Інтереси людей повинні бути захищені в першу чергу. Тому позивач спірну будівлю набув законно і законно користується нею протягом 10 років. За неї він розрахувався з усіма пайщиками. ОСОБА_9 помер.

Свідок Касьянова суду пояснила, що позивача знає з 2006 року, коли він купив

майстерню та майданчик, навпроти яких вона довгі роки живе. До того, як позивач купив майстерню та майданчик, там були буряни та він був заброшений. А зараз там стоїть техніка позивача, майданчик та майстерня доглянуті, мають пристойний вигляд.

За таких обставин суду вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.3-10, 57-60, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будівлю майстерні (інв. № 2057), загальною площею 143,5 кв.м., з асфальтним майданчиком (інв. № 2193), що знаходяться по вул.Першотравневій, буд.1а у с.Лукіївка Нікопольського району Дніпропетровської області, за набувальною давністю.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня проголошення або отримання рішення суду через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_11