РІШЕННЯ

іменем України

"28" липня 2016 р. 145/904/16-ц

2/145/533/2016

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

при секретарі Мигдальській Н.М.,

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувлася до суду із позовом, в якому вказує, що 25.07.2009 року виконкомом Сутисківської селищної ради було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем.

У шлюбі в них народилась дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу буде проживати з нею.

Фактично шлюб розпався. На протязі 4 місяців вони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин. Спільне життя у них не склалося. Причиною стало те, що у них різні характери та погляди на життя, через що в сім'ї виникали постійні конфлікти та сварки. Переконана, що за таких обставин збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам.

Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає.

Просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище "Муляр".

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити з підстав, викладених в позовній заяві. Пояснила, що відповідач її не поважає, вона йому байдужа, категорично відмовляється миритись з відповідачем і вони 6 місяців разом не живуть, він не намагався повернутись в сім'ю.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

25.07.2009 р. між сторонами виконавчим комітетом Сутисківської селищної ради Тиврівського району зареєстровано шлюб, актовий запис № 18, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3).

04.02.2011р. у них народилась дочка ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 6).

Дитина залишиться проживати з позивачкою.

Майнового спору між сторонами немає.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Наведені на обґрунтування позову обставини, що визнані відповідачем, свідчать про стійкий розлад подружніх стосунків, сім'я розпалася та існує формально, причини, що спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст..ст.110, 111, 112, 113 СК України,

вирішив:

Позов задовільнити.

Шлюб, зареєстрований 25.07.2009 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у виконкомі Сутисківської селищної ради Тиврівського району Вінницької області, актовий запис № 18, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в розмірі 551 (П'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп.

Після розірвання шлюбу позивачці відновити дошлюбне прізвище "Муляр".

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти діб з дня його проголошення.

Суддя Мазурчак А. Г.