н/п 2/490/2546/2016
Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:
головуючого судді Мамаєвої О.В.
із секретарем Баришніковою І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Центрального районного суду м.Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП "Суднобудівний завод ім. 61 комунара" про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,
У судове засідання 21.07.2016р. сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач про причини неявки суд не сповістив, заперечень проти позову не надав.
Справа розглядалась судом у відсутності сторін у заочному порядку відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наданих доказів.
Судом встановлено, що з 26.11.2012 року ОСОБА_1 прийнятий на посаду замісника начальника цеха №3 ДП "Суднобудівний завод ім.61 комунара", 14.05.2013 року переведений на посаду головного будівельника - начальника відділу головного будівельника. 31.03.2015р. був звільнений за власним бажанням, що підтверджується трудовою книжкою /а.с. 3/.
Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив із наступного.
Відповідно до ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Статтею 116 КЗпП України, передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Згідно постанови КМУ від 08.02.1995р. №100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати", встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.
Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.
Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку).
За останні два місяці роботи позивача, що передували звільненню (січень, лютий 2015 року) середня заробітна плата склала 4573,32 грн. (2408,99+2164,33 грн. = 4573,32). За цей календарний період кількість робочих днів складала 20+20 = 40 робочих днів. Отже середньоденний заробіток в такому випадку складає 114 грн. 33 коп. (4573,32 : 40).
Кількість робочих днів за період: з дня звільнення до дня постановлення рішення суду, тобто з 01 квітня 2015 року по 21 липня 2016 року складає - 327 робочих днів (квітень 2015 року - 21 день, травень 2015 року - 18 днів, червень 2015 року - 20 днів, липень 2015 року - 23 дні, серпень 2015 року - 20 днів, вересень 2015 року - 22 дні, листопад 2015 року - 21 день, грудень 2015 року - 23 дні, січень 2016 року - 19 днів, лютий 2016 року - 21 день, березень 2016 року - 22 дні, квітень 2016 року - 21 день, травень 2016 року 19 днів, червень 2016 року - 20 днів, липень 2016 року - 15 днів).
Наданий позивачем розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яким він визначив середньорічний заробіток, ділив його на 12 місяців, а отриману суму множив на 15 місяців затримки, суд не може взяти до уваги, оскільки він здійснений із порушенням вищевказаних нормативно-правових актів.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.
Судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню із відповідача на користь держави у розмірі 551,20 грн.
Керуючись ст.ст.10,30,31,60,81,88,212-215, 224-226, 367 ЦПК України, ст.ст.116, 117 КЗпП України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ДП "Суднобудівний завод ім. 61 комунара" про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, задовольнити частково.
В задоволенні решти частини позову відмовити.
Допустити негайне виконнаня рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: О. В. Мамаєва