Номер провадження: 22-ц/785/2961/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Сватаненка В.І,,

ОСОБА_2,

при секретарі Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2016 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп.Компесервіс.Плюс» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

встановила:

У серпні 2015 року позивач ТОВ «Олімп.Компесервіс.Плюс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по сплаті комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмір 17582,03 грн..

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.02.2015 року між ТОВ «Олімп.Компесервіс.Плюс» та ПП «ЖКК СГІ» був укладений договір відступлення права вимоги.

Станом на 01.02.2015 року ТОВ «Олімп.Компесервіс.Плюс» отримало право вимоги заборгованості за надані комунальні послуги, вчасно не сплачені відповідачем, у розмірі 11093,16 грн..

В подальшому позивач став забезпечувати виконання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за місцем проживання ОСОБА_3.

Станом на серпень 2015 року заборгованість відповідача за комунальні послуги з урахуванням трьох відсотків річних та індексу інфляції складає 17582,03грн..

ТОВ «Олімп.Компесервіс.Плюс» зазначило, що відповідачка відмовляється від оплати житлово-комунальних послуг у добровільному порядку, тому позивач був вимушений звернутися до суду з зазначеним позовом.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2016 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп.Компесервіс.Плюс» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 4943,09 грн.. В решті позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп.Компесервіс.Плюс» частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач отримує житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території, але не проводить оплату за їх користування, тому утворена заборгованість, з урахуванням строку позовної давності, підлягає стягненню.

Вирішуючи спір по суті, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, та не спростовується сторонами, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 22.11.1996 року.

Позивач фактично проживає за вказаною адресою, отримує житлово-комунальні послуги.

Відповідно до договору від 01.02.2015 року ПП «ЖКК СГІ» відступило ТОВ «Олімп.Компесервіс.Плюс» право вимоги заборгованості мешканців спірного будинку по сплаті комунальних послуг станом на 01.02.2015 року.

Згідно зі Статутом, в межах розробленого типового договору про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, позивач забезпечує виконання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій шляхом укладення договорів з постачальниками, зокрема забезпечує прибирання внутрійшньобудинкових приміщень та прибудинкової території, вивезення побутових відходів, технічне обслуговування ліфтів, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем: гарячого і холодного опалення водопостачання, водовідведення, теплопостачання, зливової каналізації; поливання дворів, клумб і газонів, освітлення місць загального користування, підвалів, підкачування води, дератизація, дезінсекція, прибирання і вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду протиожеледними сумішами; обслуговування димових та вентиляційних каналів; технічне обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньо будинкових інженерних систем у разі їх наявності; обслуговування номерних знаків, тощо.

Відповідно до актів звірки річних взаємних розрахунків між «ЖКК СГІ» та ОСОБА_3 та актів наданих послуг за № 1476 від 30.04.2015 року, № 870 від 31.03.2015 року, № 337 від 28.02.2015 року та розрахунків, наданих позивачем, у відповідачки, починаючи з 01.01.2009 року по серпень 2015 року, утворилась заборгованість по оплаті послуг з утримання будинків та прибудинкових територій у розмірі 12446,90 грн..

Статтями 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг та зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на підставі типового договору, а також оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату за комунальні послуги.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Також у пункті 7 «Правил користування приміщенням житлових будинків та гуртожитків», затверджених постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 року (зі змінами), зазначено, що власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» договір надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою особою.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що відсутність письмового договору між ОСОБА_3 та позивачем є підставою для звільнення її від оплати за ці послуги, оскільки відповідач приймав послуги від позивача упродовж заявленого в позові періоду, користувався ними, усвідомлював, що такі послуги треба оплачувати, але в порушення своїх обовязків не в повному обсязі сплачував надані послуги.

Як правильно було зазначено судом першої інстанції, чинне законодавство України передбачає різні форми договору (у тому числі усну), а споживач зобов'язаний сплачувати кошти за надані послуги, оскільки відповідно до ст. 11 ЦК України зобов'язання виникають не лише з підстав, передбачених законодавством (зокрема угод), а також із дій осіб, які породжують цивільні права та обов'язки.

Таким чином, якщо особа споживала житлово-комунальні послуги, надані виконавцем послуг, між нею і виконавцем цих послуг виникають договірні правовідносини.

Згідно із правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду України від 27.03.2013 року по справі № 6-6ц13, особа звільняється від відповідальності за невиконання зобовязання лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні такого зобовязання.

Верховний Суд України дійшов однозначного висновку, що споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати комунальні послуги і не може бути звільнений від виплати виниклої у нього заборгованості.

Також, Верховний Суд України звернув увагу на те, що відмовляючи в таких ситуаціях постачальнику послуг, суди фактично звільняють споживача від оплати отриманих послуг, всупереч вимогам статті 68 ЖК і статей 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги».

Крім того, законодавство не передбачає такого звільнення навіть у разі ненадання окремих житлово-комунальних послуг.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, підстав, визначених пунктами 5 та 6 статті 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», за якими ОСОБА_5 як споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством , на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судом не встановлено.

Також відповідач не довів в суді, що отримувані ним житлово-комунальні послуги є неякісними або взагалі йому не надавалися.

Посилання відповідача на незаконність тарифів на спірні послуги є необґрунтованим, оскільки зазначені тарифи ніким не оспорювалися, та їх незаконність в установленому законом порядку не встановлена.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що до спірних правовідносин може бути застосована ст. 625 ЦК України, яка встановлює обовязок боржника який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач свій обовязок по сплаті житлово-комунальних послуг не виконує, у звязку з чим утворилась заборгованість, яку суд за період з 28.08.2012 року по квітень 2015 року з урахуванням 3% річних у розмірі 4943,09 грн. правомірно стягнув з відповідача, застосувавши строк позовної давності, про що наголошував в суді першої інстанції представник відповідача.

При цьому суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги докази відповідача про сплату послуг за електропостачання, опалення, холодну воду, газ, тощо, оскільки вони не стосуються предмету спору.

Відповідно до ч. 1. ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Таким чином, колегія суддів вважає, що усі зазначені обставини судом першої інстанції при ухвалені рішення були враховані, суд надав належну оцінку доказам та ухвалив законне, обґрунтоване рішення, яке скасуванню не підлягає.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала колегії суддів набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_6

ОСОБА_2

ОСОБА_7