Справа № 347/2435/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2016 м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі :

Головуючого судді: Цалин Б.М.

Секретаря Терлюжак Н.П.

З участю позивачів: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому, заочному судовому засіданні в залі суду м. Косів справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третьої особи : Косівський районний сектор УМДС про виселення із будинковолодіння та зняття із реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися в суд із вказаним позовом.

Позивачка, ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, суду пояснила, що відповідач в справі, ОСОБА_4 доводиться їй зятем, колишнім чоловіком її дочки ОСОБА_2 Після укладення шлюбу відповідач із її дочкою, ОСОБА_2 стали проживати в їх господарстві, що розташоване в с.Вижній Березів вул. Бодругівка №628 Косівського району Івано-Франківської області. Вказане будинковолодіння належить її чоловікові- Геник М.М., позивачу у вказаній справі, на праві особистої приватної власності.

За час спільного проживання її дочки з відповідачем у них народилося двоє дітей.

Вона із чоловіком перейшла проживати тимчасово в літню кухню, що розміщена в цьому ж дворі а дочка із чоловіком проживали в житловому будинку. В 2011 році ОСОБА_3 захворів та отримав інсульт. В наслідок такої хвороби її чоловіка частково паралізувало і він втратив працездатність із встановленням ІІ групи інвалідності.

Відповідач в свою чергу став часто зловживати спиртним та будучи в нетверезому стані створює в їх сім»ї нестерпні умови проживання, а саме погрожує їм всім розправою з застосуванням ножа та підпалом господарства, нищить майно в житловому будинку, в нічний час включає голосно музику, вмикає світла у всьому господарстві та всіх будить, при чому не звертає уваги а ні на хворого ОСОБА_3, а ні на своїх малолітніх дітей.

Така нестерпна поведінка відповідача неодноразово ставала приводом для залишення посеред ночі їх дочкою із дітьми житлового будинку та відшукання місця для ночівлі.

Неодноразово вони зверталися з скаргами в усній та письмовій формі до правоохоронних органів та сільської ради на негативну поведінку відповідача в сім"ї та загрозу їх нормальному життю. ОСОБА_4 попереджували та складали протоколи , які в подальшому були передані до суду , на підставі яких він був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Разом із тим жодні бесіди а також протоколи про адміністративне правопорушення ніякого позитивного результату не дали, відповідач продовжує і по даний час свою протиправну поведінку в сім»ї, чим створює їм нестерпні умови проживання. Просить позов задоволити

Позивачка ОСОБА_2, яка діє також і в інтересах ОСОБА_3, вимоги позову підтримала, дала аналогічні пояснення та доповнила, що відповідач вже протягом досить тривалого часу продовжує вживати спиртні напитки, погрожує їм розправою та нищить майно в господарстві. На даний час вона із дітьми проживає в будинку баби так як не може проживати в своєму господарстві із-за поведінки відповідача. Просить позов задоволити..

Відповідач ОСОБА_4 а також представник третьої особи Косівського районного сектору УМДС в судове засідання не з»явились, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи у зв"язку з чим суд ухвалює рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд вважає, що позовні вимоги позивачів підставні та підлягають до задоволення за таких підстав:

Згідно ч.І ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачу в справі, ОСОБА_3 на праві власності належить будинковолодіння, що розташоване в с.Вижній Березів вул. Бодругівка 628 Косівського району Івано-Франківської області, що стверджується копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та копією свідоцтва про право власності ( а.с. 5, 6)

В судовому засіданні встановлено, що у вказаному будинковолодінні проживали, як подружжя, позивачка в справі ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4. За час їх спільного проживання у них народилося 2 дітей, а саме ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В наслідок сімейних негараздів, а саме з приводу зловживання відповідачем алкогольними напоями та через негативну поведінку в сім"ї ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та 17.07.2015 року рішенням Косівського районного суду ( а.с. 4) шлюб між ними розірвано, а неповнолітні діти залишені на проживання та виховання із позивачкою в справі ОСОБА_2

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Згідно ч.1ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, згідно ч.1 ст.11 цього ж Кодексу встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною п.2 ч.1 ст.3 ЦК України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом.

За правилами ч. 4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Підстави виселення членів сім'ї (колишніх членів сім'ї) власника будинку передбачені ч. 1 ст. 157, ст. 116 Житлового Кодексу України.

Таке виселення згідно із ч. 1 ст. 116 ЖК України може мати місце, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематично порушують правила співжиття та роблять неможливим для інших проживання з ними в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними.

Таким чином, виселення без надання іншого помешкання, відповідно до ст. 116 ЖКУ, допускається у випадках: протиправної винної поведінки особи, що створює своїми діями неможливість спільного проживання в одній квартирі або цілому будинку; систематичного характеру таких дій; безрезультатності заходів попередження або суспільного впливу і продовження винним негідної поведінки.

Протиправна винна поведінка - це навмисні дії особи, безпосередньо пов'язані не тільки з явною неповагою до звичайних правил спільного проживання (скандали, дебоші, образи, заподіяння тілесних ушкоджень), але також навмисне ігнорування встановлених правил користування житловими і підсобними приміщеннями, невиконання вимог про дотримання тиші в квартирах і на подвір'ї, а також інші навмисні дії, що перешкоджають нормальному проживанню в квартирі або житловому будинку.

Виселення через неможливість спільного проживання може мати місце лише при систематичному порушенні винним правил суспільного співжиття.

Як роз'яснив пленум Верховного Суду України у п. 17 Постанови Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України, № 2 від 12.04.1985 року, при розгляді справ про виселення на підставі ст.116 ЖК осіб, що систематично порушують правила суспільного співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або житловому будинку, варто виходити з того, що при антигромадському поводженні, що продовжується, виселення винного може бути й у випадку повторного порушення, якщо раніше вжиті заходи попередження або суспільного впливу не дали позитивних результатів. Доказом застосування мір попередження і громадського впливу можуть служити постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, офіційні застереження, рішення суду або третейського суду про притягнення до відповідальності, протоколи або постанови громадських організацій, трудових колективів, що засудили дії винного. Одні лише факти звернення у відповідні органи зі скаргами на порушення правил суспільного співжиття без застосування до винного заходів впливу цими органами не є підставою для виселення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України . Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

В підтвердження систематичного порушення ОСОБА_4 правил співжиття та неможливості для інших проживання в одному будинку з ними, позивачі посилаються на те, щовідповідач вчиняє протиправні дії в сім"ї, які відбуваються в господарстві, на протязі тривалого часу. Так, відповідно до долученої до матеріалів справи копії постанови (а.с.35) за насильницькі дії в сім"ї, які відбувалися в господарстві ОСОБА_4 притягався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.1 КУпАП 03.09.2015 року. Окрім того профілактичні дії, які проводяться з сторони працівників Косівського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області позитивних результатів не дали і відповідач продовжує зловживати спиртними напитками та вчиняти протиправні дії по відношенню до членів сім"ї і надалі та нищити майно в господарстві.

Факт неодноразового звернення позивачів в справі до правоохоронних органів з приводу протиправних дій відповідача стверджується копіями їх же заяв та скарг ( а.с. 9-17). Протиправна поведінка ОСОБА_4 негативно впливає на виховання та психічний розвиток дітей а також створює нестерпні умови проживання для позивача ОСОБА_3, який відповідно до довідки МСЕК (а.с.41) являється інвалідом ІІ групи загального захворювання.

Із акту обстеження матеріально-побутових умов Вижньоберезівської сільської ради (а.с.37) вбачається, що сімя ОСОБА_3 на данй час проживає в літній кухні . У житловому будинку ОСОБА_3 проживає ОСОБА_4

З досліджених матеріалів вбачається, що відповідач ОСОБА_4 систематично порушує правила співжиття, створюючи для позивачів та неповнолітніх дітей неможливі умови для проживання у належному позивачу в справі ОСОБА_3 на праві власності будинку. У зв'язку із зазначеним позивачі в справі неодноразово були змушені звертатись до органів внутрішніх справ. За результатами проведених перевірок ОСОБА_4. неодноразово виносились офіційні застереження щодо недопущення в подальшому неправомірної поведінки по відношенню до позивачів, а також проводились профілактичні бесіди та виносились постанови про накладення адміністративних стягнень. Проте, відповідач своєї поведінки не змінив.

Оцінюючи в сукупності досліджені по справі докази, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині наявності підстав, передбачених ст.116 ЖК України для виселення ОСОБА_4 без надання іншого житлового приміщення та відповідно із зняттям останнього із реєстрації місця проживання.

Із долученої до матеріалів справи квитанції (а.с.54) вбачається, що позивачкою ОСОБА_1 проведено оплату за надання юридичної допомоги в сумі 1000 грн., а тому заява останньої про відшкодування відповідачем цієї суми підставна і підлягає до задоволення.

В силу вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі ст. ст. 116, 157, 191 Житлового Кодексу України, та керуючись ст.ст. 213 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити. Виселити, без надання іншого житла, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 з будинковолодіння (господарства) , що розташоване в с.Вижній Березів вул. Бодругівка № 628 Косівського району Івано-Франківської області і належить на праві власності ОСОБА_3.

Зобов"язати Вижньоберезівську сільську раду зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 з будинковолодіння (господарства) , що розташоване в с.Вижній Березів вул. Бодругівка № 628 Косівського району Івано-Франківської області і належить на праві власності ОСОБА_3.

Стягнути із ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_1 витрати понесені за надання юридичної допомоги в сумі 1000 грн

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Косівського районного суду протягом десяти днів з дня отримання його копії .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського Апеляційного суду через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Б.М.Цалин