І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 вересня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючого судді - Бойчука А. Ю.
при секретарі - Скибінській Є. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивачі звернулися до суду із позовом, по якому просили визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1. При цьому посилалися на те, що відповідач зареєстрована у вищевказаній квартирі, проте з серпня 2014 року в ній не мешкає у ній, постійно проживає в іншому місці, через що він за власні кошти сплачує комунальні послуги за відповідача, несе витрати.
Позивачі у судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримували, просили задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач у судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи.
Суд вважає за можливе, у відповідності до ст.224 ЦПК України, та зі згоди позивача провести заочний розгляд справи
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Позивачі є співвласниками вказаної квартири, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 03.02.1997 року (а. с. 8).
Судом встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована відповідач ОСОБА_4, що підтверджується довідкою від 23.06.2016 року (випискою з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію), копія якої наявна в матеріалах справи. (а. с. 16)
Згідно до акту мешканців будинку АДРЕСА_1, відповідач з 2014 року та по теперішній час за вказаної адресою не проживає. (а. с. 17)
Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема можуть бути припинення дії, яка порушує право, примусове виконання обов'язку, або іншим способом.
Згідно до ч.2 ст. 64 Житлового кодексу Української РСР до членів сім'ї наймача (власника) належать дружина наймача (власника) їх діти та батьки. Членами сім'ї наймача (власника) можуть бути визнані інші особи, якщо вони постійно проживають разом з наймачем (власником) і ведуть з ним спільне господарство.
На підставі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Поважних причин, які б могли бути підставою для продовження строку, передбаченого ст. 71 ЖК України, збереження за відповідачем спірного жилого приміщення судом не встановлено.
Згідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Стаття 41 Конституції України гарантує право володіння та користування своєю власністю, а також вказує що право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно до п.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.
Стаття 391 ЦК України надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідача слід визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 81, 88, ч.3 ст.209, ст.ст. 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Рішення суду може бути переглянуте за заявою відповідача, який не приймав участі при розгляді справи, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, яки брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. Ю. Бойчук