Номер провадження: 22-ц/785/3803/16
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О.А.
Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2016 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Кравця Ю.І., Заїкіна А.П.,

секретаря Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 березня 2016 року, в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4, ОСОБА_5, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Домінік» до ОСОБА_2 про встановлення сервітуту, усунення перешкод у користування майном та зобов'язання не чинити перешкод у користуванні майном, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Домінік» про усунення перешкод у користуванні приватним майном та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановила:

24.12.2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСББ «Домінік» звернулися до суду з позовом, який уточнили в судовому засіданні - т.с.1а.с.241-243, та в остаточній його редакції просили суд:

- встановити факт належності власникам квартир багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності нежитлових підвальних приміщень, зазначених у технічному паспорті, виготовленому КП «ОМБТІ та РОН» 07.08.2001 року, а саме: приміщення №8 - площею 10,7 кв. метрів; приміщення №9 - площею 16,6 кв. метрів; приміщення №10 - площею 10,3 кв. метри; приміщення №11 -площею 3,6 кв. метри; та приміщення без номера, яке розташоване за ліфтовою шахтою площею 12,5 кв. метрів;

- зобов'язати відповідача усунути перешкоди позивачам у користуванні вказаними вище нежитловими приміщеннями №8 і №9, зобов'язавши ОСОБА_2 звільнити ці приміщення від запасних частин холодильників та іншого майна, яке належать відповідачу на праві власності;

- зобов'язати відповідача не чинити перешкод позивачам у влаштуванні дверного отвору в стіні між підвальними приміщеннями №11 та №4 - площею 40,1 кв. метри, зазначені у технічному паспорті, виготовленому КП «ОМБТІ та РОН» 07.08.2001 року, для встановлення доступу до нежитлових приміщень №8 і №9;

- встановити ОСББ «Домінік» безстроковий безоплатний сервітут на право вільного доступу до комунікацій житлового будинку АДРЕСА_1, які проходять через підвальне приміщення №4, №8, №9, та приміщення без номеру площею 12,5 кв. метрів, через влаштований дверний отвір у стіні між приміщеннями №11 та №4;

- зобов'язати відповідача не чинити перешкод позивачам у доступі до комунікацій вказаного житлового будинку, які проходять у приміщенні №4 та №11 та у проході через приміщення №4 в приміщення №8 та у приміщення без номеру загальною площею 12,5 кв. метрів;

- стягнути з відповідача судові витрати, пов'язані із розглядом цієї справи, посилаючись на наступні обставини:

02.01.2003 року НДІ «Шторм» передав на баланс ОСББ «Домінік» житловий будинок АДРЕСА_1.

Власником 2/100 частин цього житлового будинку на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу є відповідач у справі, якому належать на праві власності нежитлові приміщення підвалу, зазначені у технічному паспорті, виготовленому КП «ОМБТІ та РОН» 07.08.2001 року, №1 - вестибуль, №2 - підсобне приміщення, №3, №5, №6, №12, №14, №15, №16 - конторські приміщення, №4 - коридор, №7 - хол, №13 - підсобне приміщення. Нежитлові приміщення підвалу під №8, №9 та приміщення без номера, яке розташоване за ліфтовою шахтою площею 12,5 кв. метрів у власність відповідачу не передавалися; але відповідач самовільно зайняв нежитлові приміщення №8 і №9, в яких утримує запасні частини холодильників та інше майно незважаючи на те, що підсобні приміщення знаходяться у користуванні ОСББ «Домінік». Крім того, для доступу у нежитлові приміщення №8 і №9 необхідно влаштувати дверний отвір в стіні між підвальними приміщеннями №11 та №4.

Позивачі зазначають, що в нежитлових приміщеннях №4, №8, №9 проходять загально будинкові інженерні комунікації, які обслуговуються ОСББ «Домінік», і до яких об'єднання не має доступу, оскільки приміщення №4 належить відповідачу на праві приватної власності. Тому, для доступу до цих комунікацій необхідно встановити безстроковий безоплатний сервітут на право вільного доступу через приміщення №4, та зобов'язати відповідача не чинити перешкод у доступі до комунікацій, які проходять у приміщенні №4 та №8, №9 та у проході через приміщення №4 в приміщення №8, №9 та у приміщення без номеру загальною площею 12,5 кв. метрів, оскільки відповідач чинить перешкоди у користуванні підсобними приміщеннями підвалу та чинить перешкоди у доступі до загально будинкових інженерних комунікацій, вони вимушені були звернутися до суду із цим позовом за захистом своїх майнових та статутних прав.

ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав у повному обсязі зазначивши, що він не чинить перешкод позивачам у доступі до загально будинкових інженерних комунікацій, які розташовані у приміщеннях №4, №8 і №9, оскільки надає таку можливість працівникам ОСББ «Домінік» обслуговувати ці комунікації, а також та згоден добровільно звільнити приміщення №8 від свого майна.

08.05.2015 року ОСОБА_2 подав до суду зустрічний позов, в якому просив:

- зобов'язати ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСББ «Домінік» усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном, яке належить йому на праві приватної власності, а саме; приміщенням №1- вестибуль, №4 - коридором; №7 - холом; №8 - кабінетом; приміщенням без номера, яке розташоване за ліфтовою шахтою площею 12,5 кв. метрів;

- встановити порядок користування приміщеннями №8 і №9, та приміщенням без номера, яке розташоване за ліфтовою шахтою площею 12,5 кв. метрів, залишивши позивачу вільний доступ через існуючі двері;

- зобов'язати відповідачів влаштувати у приміщення №8 вхід на місці віконного отвору, а між приміщеннями №8 і №9 встановити дверний блок. При цьому позивач посилався на те, що згідно укладеного договору купівлі - продажу від 24.02.1997 року, він є власником також нежитлових приміщень №8, №9, №10, №11 та приміщення без номера, яке розташоване за ліфтовою шахтою площею 12,5 кв. метрів, але відповідачі перешкоджають йому користуватися цими приміщеннями.

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСББ «Домінік» зустрічні позовні вимоги ОСОБА_6 не визнали у повному обсязі вказуючи, що у позивача відсутні докази того, що він є власником нежитлових приміщень №8, №9, №10, №11 та приміщення без номера, яке розташоване за ліфтовою шахтою площею 12,5 кв. метрів. Окрім того у приміщеннях №4, №8, №9 знаходяться загально будинкові інженерні комунікації, які забезпечують весь будинок комунальними послугами і які потребують обслуговування, та обслуговуються ОСББ «Домінік», яке і було створене власниками житлових приміщень цього будинку саме для таких цілей.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22.03.2016 року позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСББ «Домінік» задоволені частково. Суд зобов'язав ОСОБА_2 усунути ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСББ «Домінік» перешкоди у користуванні підвальними приміщеннями №8 і №9, шляхом звільнення цих приміщень від майна, яке належить ОСОБА_2 на праві власності. Суд зобов'язав ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСББ «Домінік» у влаштуванні дверного отвору в стіні між підвальними приміщеннями №11 та №4, та у встановленні дверей між зазначеними приміщеннями. Суд встановив ОСББ «Домінік» безстроковий, безоплатний сервітут на право вільного доступу до комунікацій буд. №22-а на вул. Г. Петрова у м.Одесі, які проходять через підвальне приміщення №4, та право вільного проходу через зазначене приміщення №4 у приміщення №8, №9, та приміщення без номера, яке розташоване за ліфтовою шахтою площею 12,5 кв. метрів, через влаштований дверний отвір в стіні між приміщеннями №11 та №4. Суд зобов'язав ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСББ «Домінік» в доступі до комунікацій буд.АДРЕСА_1, які проходять в приміщенні №4, через влаштований дверний отвір в стіні між приміщенням №4 та №11, та в проході через приміщення №4 в приміщення №8, №9, та в приміщення без номера площею 12,5 кв. метри, яке розташоване за ліфтовою шахтою. Суд стягнув з ОСОБА_2 в рівних частках на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСББ «Домінік» 243 грн. 60 коп. в рахунок сплаченого судового збору; 5529 грн. 60 коп. в рахунок вартості проведеної експертизи; 5040 грн. в рахунок витрат на правову допомогу. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСББ «Домінік» відмовлено. Суд відмовив у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 у повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати у зв'язку з порушенням судом норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСББ «Домінік» відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі.

За правилами ч.1ст.303 ЦПК України,під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, що оскаржене, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні проводитися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за наступних підстав;

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСББ «Домінік», суд першої інстанції виходив і з того, що заявлені ними вимоги ґрунтуються на законі і доведені позивачами наданими доказами.

Відмовляючи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСББ «Домінік» у задоволенні позовних вимог про встановлення факту належності власникам квартир багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності нежитлових підвальних приміщень, зазначений у технічному паспорті, виготовленому КП «ОМБТІ та РОН» 07.08.2001 року, а саме: приміщення №8 площею 10,7 кв. метрів; приміщення №9 площею 16,6 кв. метрів; приміщення №10 площею 10,3 кв. метри; приміщення №11 площею 3,6 кв. метри; та приміщення без номера, яке розташоване за ліфтовою шахтою площею 12,5 кв. метрів, суд першої інстанції виходив із того, що ці вимоги не ґрунтуються на законі.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні зустрічних позовних вимог у повному обсязі, суд першої інстанції виходив із того, що заявлені ним вимоги не доведені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Згідно ч.2ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (в редакції станом на 18.02.1997 року), власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою.

Рішенням Конституційного Суду України від 02.03.2004 року у справі №4-рп/2004 визначено, що допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і таке інше) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Право власності на квартиру породжує й право спільної власності на допоміжні приміщення багатоквартирного будинку, технічне обладнання тощо, які призначені для обслуговування житлового комплексу і забезпечують його використання. Момент виникнення права власності на квартиру є й моментом виникнення права спільної власності на допоміжні приміщення.

Приписами ч.2ст.382 ЦК України визначено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення.

Як вбачається із матеріалів справи та Статуту ОСББ «Домінік» (п.1.1., п.2.2.), ОСББ «Домінік» створене власниками квартир багатоповерхового будинку АДРЕСА_1 для належного утримання будинку та прибудинкової території; забезпечення сприянню членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання.

02.01.2003 року НДІ «Шторм» передав на баланс ОСББ «Домінік» житловий будинок АДРЕСА_1 разом з усіма допоміжними приміщеннями (підвалами, сараями, кладовками, горищами, колясочними та іншими приміщеннями), які є спільною сумісною власністю власників квартир та інших приміщень цього будинку.

ОСОБА_4 і ОСОБА_7 є власниками квартир відповідно за №84 і №120 у вказаному будинку, а тому відповідно до вказаних вище норм матеріального права мають право користуватися і допоміжними приміщеннями, у тому числі приміщеннями №8,9,10,11, а також приміщенням без номера, яке розташоване за ліфтовою шахтою площею 12,5 кв. метрів.

Тому відмовляючи позивачам у задоволенні вимог про встановлення факту належності права спільної сумісної власності на ці допоміжні приміщення, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що з моменту виникнення у позивачів права власності на квартиру у них виникає право на допоміжні приміщення житлового будинку, у якому розташовані їх квартири. Тому додатково встановлювати цей факт не передбачено законом.

Згідно договору купівлі-продажу від 24.02.1997 року, укладеного між КП «ВІТ-ОКС» та ОСОБА_2, комунальне підприємство продало, а ОСОБА_6 придбав нежитлові приміщення у буд. АДРЕСА_1, а саме; приміщення №1 - вестибуль, №2 - підсобне приміщення, №3,5,6,7,12,14,15,16 - конторські приміщення, №4 - коридор, №7 - хол, №13 - підсобне приміщення.

Актом, складеним начальником ПТО ЖЕО ОСОБА_8 від 08.04.2001 року зафіксовано, що загально будинкові інженерні комунікації житлового будинку АДРЕСА_1 проходять через приміщення, які займає ПП «Бакал», що ускладнює обслуговування цих комунікацій за відсутності вільного доступу працівникам ОСББ «Домінік», які обслуговують ці комунікації, оскільки доступ до цих комунікацій можливий лише в присутності ОСОБА_2

В судовому засіданні Апеляційного суду Одеської області позивачі у справі і відповідач ОСОБА_2 визнали, що у нежитлових приміщеннях №4, №8 і №9 розташовані загально будинкові інженерні комунікації житлового будинку АДРЕСА_1, які обслуговує ОСББ «Домінік». Також судом першої інстанції правомірно встановлено, що нежитлові приміщення №8 і №9, а також приміщення без номера, яке розташоване за ліфтовою шахтою площею 12,5 кв. метрів не є власністю ОСОБА_2, оскільки у вказаному вище договорі купівлі-продажу від 24.02.1997 року відсутні відомості про те, що ці приміщення також були придбані ОСОБА_2 у КП «ВІТ-ОКС».

Проведеною судом першої інстанції судовою будівельно-технічною експертизою від 25.10.2015 року встановлено, що вільний доступ до нежитлових приміщень №8, №9, та до приміщення без номера, яке розташоване за ліфтовою шахтою площею 12,5 кв. метрів можливий лише з улаштуванням дверного отвору в стіні, що розділяє приміщення №11 та №4. Цією експертизою також встановлено, що приміщення №8 та №9 ОСОБА_2 використовує для зберігання власного майна.

Частиною 7 статті 319 ЦК України передбачено, що діяльність власника може бути обмежена чи припинена, або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.401 ЦК України, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Згідно ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо) - ч.3ст.404 ЦК України.

Приймаючи до уваги, що доступ до приміщень №8 і №9, а також до приміщення без номера, яке розташоване за ліфтовою шахтою площею 12,5 кв. метрів, які належать власникам житлових і нежитлових приміщень житлового будинку АДРЕСА_1, а також доступ до загально будинкових інженерних комунікацій, які розташовані у приміщенні №4, №8 і №9 можливий лише через приміщення №4, яке належить ОСОБА_2, суд першої інстанції правомірно зобов'язав ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСББ «Домінік» у влаштуванні дверного отвору в стіні між підвальними приміщеннями №11 та №4, та у встановленні дверей між зазначеними приміщеннями, а також встановив ОСББ «Домінік» безстроковий, безоплатний сервітут на право вільного доступу до комунікацій буд. АДРЕСА_1, які проходять через підвальне приміщення №4, та право вільного проходу через приміщення №4 у приміщення №8, №9 та в приміщення без номера, яке розташоване за ліфтовою шахтою площею 12,5 кв. метрів, через влаштований дверний отвір в стіні між приміщеннями №11 та №4.

ОСОБА_2 є власником нежитлових приміщень №1-7, 12-16, які розташовані у житловому будинку АДРЕСА_1. Позивач вільно користується вказаними приміщеннями, і відповідачі не перешкоджають йому у користуванні цим майном, оскільки доказів того, що такі перешкоди чиняться - позивачем до суду не надано. Тому відмовляючи позивачу у задоволенні зустрічних позовних вимог, суд першої інстанції правомірно виходив із того, що заявлені ОСОБА_2 зустрічні вимоги не доведені ним у встановленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки висновків суду першої інстанції вони не спростовують, та не містять правових підстав, передбачених статтею 309 ЦПК України, для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог апелянта у повному обсязі, та відмові у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСББ «Домінік».

Доводи апелянта про можливість влаштування входу у нежитлове приміщення №8 з сторони віконного пройому, з установкою між приміщеннями №8 і №9 дверного блоку не заслуговують на увагу, оскільки позивачі у справі - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСББ «Домінік» не мають доступу не лише до приміщення №8, а і до приміщення №9,10,11. Тому влаштування дверного пройому між приміщеннями №4 і №11 є більш ефективним і доцільним. Окрім того, в приміщенні ОСОБА_2 №4 розташовані загально будинкові інженерні комунікації, які обслуговуються ОСББ «Домінік», і доступ до яких встановлений судом сервітутом. Тому з урахування цих обставин є доцільним влаштування дверного пройому саме між примішеннями №4 і №11 для того, або позивачі могли користуватися приміщеннями №8,9,10,11 та приміщенням без номера, яке розташоване за ліфтовою шахтою площею 12,5 кв. метрів.

Інші доводи апеляційної скарги не мають правового значення для вирішення спору між сторонами.

Керуючись ст.304, п.1ч.1ст.307, ст.308 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила;

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, на протязі двадцяти днів, з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.П. Фальчук

Ю.І. Кравець

А.П. Заїкін