Справа № 183/3639/16
Провадження № 2-о/183/130/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2016 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

за участю секретаря Данильченко Т. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковську Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

23 червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що він народився 23 травня 1980 року, його батьком є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Повним ім'ям його батька, яке надане йому при народженні, є ОСОБА_4 Абрам-Юрій, а його батьками були: мати ОСОБА_4 (бабуся заявника), батько ОСОБА_5 (дідусь заявника). На цей час його бабуся та дідусь померли, а батько змінив свої прізвище та ім'я з Гольдшейн Абрам-Юрія на ОСОБА_2. Правовстановлюючі документи, зокрема свідоцтва про народження ОСОБА_4 та ОСОБА_4 Абрам-Юрія, документи про зміну прізвища та ім'я ОСОБА_4 Абрам-Юрія на ОСОБА_2, на підставі яких можна довести родинний зв'язок не збереглись. Його бабуся була єврейкою, однак батькова національність зазначена як "росіянин". Його Батько завжди визнавав себе євреєм, але був змушений змінити своє прізвище та ім'я у звязку з негативним ставленням Радянської держави до осіб єврейської національності, і він завжди вважав себе євреєм за походженням, виховувався батьком в єврейських традиціях, родина святкувала єврейські свята. Встановлення факту єврейського походження йому необхідно для впорядкування документів та реалізації особистих прав, підтвердження єврейського походження його роду по лінії батька та його матері, вчинення подальших дій, пов'язаних із зближенням з єврейським народом, отримання відповідних документів, що посвідчують його належність до згаданого народу. У звязку з тим, що даний факт неможливо встановити в позасудовому порядку, він змушений звернутись до суду із зазначеною заявою та просить встановити факт того, що він ОСОБА_6, який народився 23 травня 1980 року в м. Дніпропетровськ, є євреєм за національністю.

Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Пояснив, що у сімейному колі його батька завжди називали і називають Абрамом, а його Давидом, він вважає себе євреєм за національністю, підтримує іудейські культурні традиції та звичаї. Просив заявлені вимоги задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавав, тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він знайомий з заявником з дитинства, років 17. Зі своїми батьками приходив в гості до сім'ї ОСОБА_1, які слідували єврейським традиціям. Дмитра у сім'ї називали Давидом, а його батька Абрамом. Зі слів родичів заявника йому відомо, що бабуся ОСОБА_1 була єврейкою за національністю, проте приховувала цей факт.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що в дитинстві він з батьками жив поряд з ОСОБА_1 Вони часто бували в гостях у ОСОБА_1, їх батьки тісно спілкувалися. Сім'я ОСОБА_1 жила по єврейським традиціям, готували блюда єврейської кухні. Мати батька заявника, тобто його бабуся, була медичним працівником і вимушена була приховувати, що є єврейкою за національністю.

Суд, вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів що мають юридичне значення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у частині першій статті 256 ЦПК України, в судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.ст. 234, 256 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як встановлено в судовому засіданні, 23 травня 1980 року народився ОСОБА_6 та його батьками згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження записані: батько - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, росіянин; мати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, українка (а.с. 7-8).

Згідно архівної довідки № 01-30/60, виданої 26 квітня 2016 року Державним архівом Харківської області, в архівному фонді Бюро записів актів громадянського стану міських відділень Управління ОСОБА_9 по Харківській області у книзі реєстрації актів про народження по м. Харкову за 1929 рік є запис від 30 вересня 1929 року (реєстраційний номер 7252) про народження 04 липня 1929 року "ОСОБА_4 Абрам-Юрій", батьки якого: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с. 10, 11).

Відповідно до ст. 35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність.

Нормою ст. 3 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин визначено, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

За змістом ст.ст. 269, 300 ЦК України встановлено, що особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Особистими немайновими правами фізична особа володіє довічно. Різновидом таких прав є право на індивідуальність/свободу віросповідання. Фізична особа має право на збереження своєї національної, релігійної самобутності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 3 ЗУ "Про національні меншини в Україні", до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Відповідно до ст. 11 вказаного Закону, громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Судом встановлено, що заявник ідентифікує себе такими, що має єврейське походження, сповідує іудейську віру, дотримується єврейських звичаїв та традицій, бажає відносити та зберегти своє етнічне єврейське походження. В сім'ї заявника завжди святкують іудейські свята та обряди, дотримуються канонів єврейської кухні. Вказані обставини підтверджуються показаннями в судовому засіданні свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені судом на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті наведених норм законодавства та приймаючи до уваги, що в судовому засіданні на підставі поданих заявником доказів підтверджено заявлений заявником факт його єврейської національності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність її задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256, 257, 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_6, який народився 23 травня 1980 року у м. Дніпропетровськ, за національністю є євреєм.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, а особами відсутніми в судовому засіданні - з наступного за днем вручення його копії.

Суддя Г.Є. Майна