Справа № 307/1423/16-ц
Провадження № 2/307/898/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2016 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі

головуючого судді Розман М.М.

при секретарі Цех Г.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, де третя особа Тячівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, де третя особа Тячівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. В позовній заяві зазначила, що її дідусь ОСОБА_3 і бабуся ОСОБА_4 при житті були співвласниками дворогосподарства, що розташоване в с. Вільхівці по вулиці Вайди, №7, Тячівського району, Закарпатської області, України.

Крім цього, її дідусю ОСОБА_3 належали на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0.07 га. з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, що розташована в с. Вільхівці по вулиці Вайди, №7, Тячівського району та земельна ділянка площею 0.55 га. з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована в урочищі «Сасово» Вільховецької сільської ради.

18 квітня 2005 року помер її дідусь ОСОБА_3, а 3 червня 2012 року померла її бабуся ОСОБА_4 і після їх смерті відкрилася спадщина на належне їм майно. Заповіту спадкодавці не залишили і єдиним спадкоємцем першої черги є їх син, а її батько ОСОБА_2, який відмовився від спадщини і не заперечує проти визнання права на спадкове майно за нею.

Після смерті дідуся і бабусі вона прийняла спадщину, однак відсутність державної реєстрації нерухомого майна перешкоджає їй в оформленні спадщини в нотаріальному порядку.

А тому просить визнати за нею право власності на спадковий житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в с. Вільхівці по вулиці Вайди, №7, Тячівського району, Закарпатської області, України, а також на належні ОСОБА_3 при житті земельну ділянку площею 0.07 га. з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, що розташована в с. Вільхівці по вулиці Вайди, №7, Тячівського району та земельну ділянку площею 0.55 га. з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована в урочищі «Сасово» Вільховецької сільської ради.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, так як згідно до поданої письмової заяви позов підтримала і просила розглянути справу у її відсутності, а тому суд в порядку ст.. 169 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, так як згідно до поданої письмової заяви проти позову не заперечив і просив справу розглянути у його відсутності, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник Тячівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, так як згідно до поданої письмової заяви просив розглянути справу у його відсутності, а тому суд в порядку ст.169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ст. 197 ч.2 ЦПК України , у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що дідусь позивачки ОСОБА_3 і бабуся позивачки ОСОБА_4 при житті були забудовниками та співвласниками житлового будинку з надвірними спорудами, що розташоване в с. Вільхівці по вулиці Вайди, №7, Тячівського району, Закарпатської області, України.

18 квітня 2005 року ОСОБА_3 помер, а 3 червня 2012 року померла ОСОБА_4 і після їх смерті відкрилася спадщина на належне їм майно.

Позивачка, у звязку з неприйняттям спадщино спадкоємцем першої черги її батьком, будучи неповнолітньою прийняла спадщину, однак відсутність державної реєстрації нерухомого майна перешкоджає їй в оформленні спадщини в нотаріальному порядку, що підтверджено постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважають набутим правомірно , якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Беручи до уваги наведене, з врахуванням вимог ст.ст. 1222 , 1223, 1268 ЦК України, суд вважає , що невизнане право позивачки на успадкування житлового будинку з надвірними спорудами підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на це спадкове майно.

Разом з цим позов в частині визнання права власності ще і на земельні ділянки, які на підставі державних актів на право приватної власності на землю при житті належали спадкодавцю ОСОБА_3, суд вважає необґрунтованими, оскільки позивачкою не надано доказів щодо неможливості(відмову) в нотаріальному порядку оформити право на це спадкове нерухоме майно.

Судові витрати слід покласти на позивачку.

Керуючись ст.ст. 4 , 10 , 11 , 60 , 169 , 209 , 213-215 ЦПК України ст. ст. 16 , 328 , 1222 1223, 1268 ЦК України, суд ,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на спадковий житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в с. Вільхівці по вулиці Вайди, №7, Тячівського району, Закарпатської області, України.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: М.М.Розман