Справа № 361/3616/16-ц
Провадження № 2/361/2269/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Маценко Н.П.

при секретарі Телепі Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Декабристів-44» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги

в с т а н о в и в:

У черні 2016 року ОСББ «Декабристів-44» звернулося до суду із даним позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за опалення за період з 15.10.2014 року по 05.04.2016 року в сумі 8261 грн. 69 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та співвласником багатоквартирного будинку.

ОСББ «Декабристів-44» є балансоутримувачем, здійснює утримання та обслуговування будинку.

У період з 15.120.2014 року по 05.04.2016 року у ОСОБА_1 виникла заборгованість по сплаті за опалення у сумі 8261,69 грн. З підстав стягнення заборгованості змушене звернутися до суду.

У судовому засіданні представник позивача Беженцев Ф.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, дав пояснення аналогічні фабулі позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнав, пояснив, що з 2006 року у нього відпала необхідність у послугах із опалення, оскільки він придбав електрообігрівачі. Починаючи з 2006 року він звертався до балансоутримувача із заявою про відключення його від мережі опалення. Офіційного відключення його від опалення не було, однак він є добросовісним користувачем, має змогу самостійно перекривати теплопостачання.

Додав, що між ним та позивачем відсутній договір про надання послуг із опалення, наявність якого є обов'язковою. Просить у позові відмовити.

Відповідно до протоколу за № 23 від 12.02.2015 року головою правління ОСББ «Декабристів-44» обрано Шелест К.О.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 18.02.2004 року є власником квартири АДРЕСА_1, про що свідчать відомості із реєстру прав власності на нерухоме майно.

Позивач у справі є балансоутримувачем житлового будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до протоколу № 22 від 28.11.2014 року затверджено внески членів ОСББ за опалення на опалювальний період 2014/2015 років у розмірі 5.85 грн.

Згідно із витягом із протоколу № 4 від 08.10.2015 року вирішено затвердити тариф 11 грн. 50 коп. на опалюваний період 2015-2016 років.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 належним чином не виконує обов'язок щодо оплати житлового комунальних послуг. У період із жовтня 2014 року по квітень 2016 року у нього виникла заборгованість за послуги із опалення у розмірі 8261,69 грн.

Заперечуючи проти позовних вимог, ОСОБА_1 посилається на відсутність договору про надання послуг із опалення, а також на відмову від використання послуг опалення з огляду на придбання електрообігрівачів. Разом з тим, відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати спожитих послуг у повному обсязі.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у листопаді 2006 року; березні 2007 року та листопаді 2014 року звертався до балансоутримувача із заявами про те, що він не користується послугами із теплопостачання у зв'язку із чим, просить не нараховувати плату. Даних про те, що відповідач у визначеному законом порядку відключений від системи опалення судом здобуто не було, а відповідачем не доведено. Твердження сторони відповідача щодо опалення квартири за рахунок електроприладів свого підтвердження також не знайшли. При цьому суд ставить під сумнів доцільність вчинення таких дій за наявності централізованого опалення, постачання якого здійснюється до квартири відповідача, а також наявність у нього у квартирі неопломбованих кранів, через які можливо регулювати теплопостачання.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як зазначено в ст. 3 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.

Так, п. 1 ч. 1 ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якими вони фактично користувалися.

Згідно абзацу 7 ч. 8 ст. 10 ЗУ "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" до виключної компетенції загальних зборів членів об'єднання відноситься: визначення розмірів внесків та платежів членами об'єднання.

Враховуючи зазначене, відповідач, будучи наділена правом подання доказів, в порядку ч. 1 ст. 60 ЦПК України не подав жодного належного та допустимого доказу, який би вказував на безпідставність та необґрунтованість вимог позивача, на які посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд, керуючись принципом змагальності, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за опалення у розмірі 8261,69 грн.

Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачені позивачем судові витрати: а саме - судовий збір в розмірі 1378 грн. Судовий збір сплачений у більшому розмірі, що складає 72 грн. підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Декабристів-44» заборгованість за опалення за період з 15.10.2014 року по 05.04.2016 року в сумі 8261 (вісім тисяч двісті шістдесят одна) грн. 69 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Повернути об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Декабристів-44» судовий збір сплачений у більшому розмірі 72 (сімдесят дві) грн.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Н. П. Маценко