Справа № 2-923/11
Номер провадження 4-с/404/39/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді- Бершадської О.В.

за участі секретаря- Чайка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2, Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, заінтересовані особи ПАТУкрСиббанк, ОСОБА_3 щодо визнання дій неправомірними, скасування постанови та зняття арешту, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулась в суд із скаргою, якою остаточно просила визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо накладення арешту на все майно боржника та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №34337733 від 21.09.2012 року, в частині накладення арешту на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 та заборони здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику, а також зняти арешт, накладений на все майно боржника ОСОБА_1 постановою про відкриття виконавчого провадження від 21.09.2012 року.

Зазначала, що 27.07.2011 року Кіровським районним судом м. Кіровограда видано виконавчий лист №2-923 про стягнення , солідарно, з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ПАТУкрСиббанк заборгованості в сумі 285 949, 79 грн. , по 850, 00 грн. з кожного судового збору, та по 60 грн. з кожного витрат на ІТЗ, а всього: 286 859, 79 грн.

21.09.2012 року старшим державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №34337733 по вказаному виконавчому листу . Пунктом 3 постанови зазначено про накладення арешту на все майно, що належить боржнику, а пунктом 4 заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна. Вважає, що дії державного виконавця щодо накладення арешту на все майно боржника є неправомірними, а постанова про відкриття виконавчого провадження в частині накладення арешту та заборони здійснювати відчуження майна, яке належить, їй як боржнику, підлягає скасуванню. Разом з цим, накладення арешту на все належне їй майно порушує її права. 29.03.2013 року державний виконавець Ковальова А.М. винесла постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону Про виконавче провадження. Постановою розяснено стягувачеві право повторно предявити виконавчий документ для примусового виконання в строк до 29.03.2014 року. Банк правом повторного предявлення до виконання виконавчого листа на даний час не скористався. Тому, з посиланням на вимоги ст. 60 Закону УкраїниПро виконавче провадження також просить зняти арешт з належного їй майна.

В судовому засіданні представник заявника вимоги скарги підтримала, просила задовольнити, на її обґрунтування послалась на обставини, які в ній викладені( а.с. 84).

Кіровський відділ державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції , його представник в суді вимоги скарги не визнала, у її задоволенні просила відмовити. При цьому, пояснила, що старший державний виконавець Ковальова А.М. дії якого оскаржує заявник у відділі на даний час не працює , 21.09.2012 року вона виносила постанову про відкриття виконавчого провадження з одночасним накладенням арешту на все майно боржника ОСОБА_1 відповідно до заяви стягувача. Такі дії є правомірними та були вчиненні державним виконавцем відповідно до вимог чинного на той час законодавства.

Заінтересовані особи - ПАТУкрСиббанк, ОСОБА_3, в судове засідання не з»явились, повідомлялись .

Заслухавши пояснення представника заявника, представника Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції , дослідивши матеріали справи, в тому числі ознайомившись з оригіналом виконавчого провадження, суд вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню, з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що 27.07.2011 року Кіровським районним судом м. Кіровограда видано виконавчий лист №2-923 про стягнення , солідарно, з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ПАТУкрСиббанк заборгованості в сумі 285 949, 79 грн. , по 850, 00 грн. з кожного судового збору, та по 60 грн. з кожного витрат на ІТЗ, а всього: 286 859, 79 грн.

21 вересня 2012 року старшим державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2 за заявою стягувача від 14.09.2012 року ПАТУкрСиббанк було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №34337733 про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1Ю, на користь банку заборгованості в сумі 285 949, 79 грн. , по 850, 00 грн. з кожного судового збору, та по 60 грн. з кожного витрат на ІТЗ, а всього: 286 859, 79 грн. Разом з цим, пунктом 3 постанови накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 та пунктом 4- заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 ( а.с 5).

29.03.2013 року старшим державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2 на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України »Про виконавче провадження» виконавчий документ :виконавчий лист №2-923, виданий 27.07.2011 року Кіровським районним судом м.Кіровограда повернуто стягувачу, так як у боржника не виявлено майна, на яке може бути звернуто стягнення ( а.с. 6-7).

Таким чином, виконавче провадження було закінчено у зв'язку із поверненням виконавчого документу стягувачу, а враховуючи ту обставину, що стягувач в установлені ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» строки на протязі одного року не звернувся повторно з виконавчим документом, він вважається таким, що не підлягає виконанню.

У відповідності до ст. 6 ЗУ «Про виконавче провадження» Державний виконавець збоов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до ст. 25 Закону України» Про виконавче провадження» ( в редак. після 08.03.2011 року) , державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника , про що виноситься відповідна постанова . Тобто, як слідує із системного аналізу даної статті арешт на майно боржника постановою про відкриття провадження не накладається, так як такий арешт може бути застосовано виключно шляхом постановлення державним виконавцем окремого процесуального документу.

Частиною 2 ст. 57 вказаного Закону , арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Даний перелік є вичерпним.

Крім того, відповідно до п.4.1.8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року за №489/20802 , розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, державний виконавець зобов»язаний винести постанову відповідно до частини другої статті 57 Закону. Постанова підписується державним виконавцем та скріплюється печаткою органу ДВС. При цьому, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження , постанова про відкриття виконавчого провадження від 21.09.2012 року не містить жодного посилання на ст. 57 Закону, яка встановлює порядок накладення арешту на майно боржника та не скріплена печаткою органу ДВС.

Виходячи з викладеного , суд вважає, що старшим державним виконавцем було порушено вимоги ч.2 ст. 25 Закону України» Про виконавче провадження», в частині накладення арешту на все майно боржника , а відтак такі дії слід визнати неправомірними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №34337733 від 21.09.2012 року, в частині накладення арешту на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 та заборони здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику. В іншій частині постанову про відкриття залишити без змін.

Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено статтею 60 Закону. У п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням ст. ст. 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд також вважає, що є всі правові підстави для зняття арешту, накладеного на все майно боржника ОСОБА_1 постановою про відкриття виконавчого провадження від 21.09.2012 року.

Тому, керуючись ст.ст.383-387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції щодо накладення арешту на все майно боржника та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження№34337733 від 21.09.2012 року, в частині накладення арешту на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 та заборони здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику.

Зняти арешт, накладений на все майно боржника ОСОБА_1 постановою про відкриття виконавчого провадження від 21.09.2012 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п"яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда О. В. Бершадська