Справа № 362/4733/13-ц Головуючий у І інстанції Орда О. О.
Провадження № 22-ц/780/473/16 Доповідач у 2 інстанції Верланов С. М.
Категорія 26 25.04.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

25 квітня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Воробйової Н.С., Березовенко Р.В.,

при секретарі - Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2014 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 10 жовтня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_2 укладено договір «Автопакет» №249/П/76/2008980, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 94 203 грн. 80 коп. для придбання автотранспортного засобу зі сплатою 20,65% річних. 23 листопада 2010 року між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду № 1 до договору «Автопакет» №249/П/76/2008980 від 10 жовтня 2008 року, за умовами якої щомісячна сума мінімального необхідного платежу становить 2 559 грн. 67 коп. з кінцевим терміном повернення кредиту до 10 жовтня 2013 року.

У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 27 травня 2013 року утворилася заборгованість у сумі 355 089 грн. 02 коп., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 94 716 грн. 84 коп., заборгованості по сплаті відсотків у розмірі 71 410 грн. 92 коп., комісії за консультаційні послуги у розмірі 710 грн. 38 коп., реструктуризованої пені у розмірі 9 834 грн. 65 коп., пеня за прострочення сплати кредиту у розмірі 18 961 грн. 11 коп., штрафу відповідно до пункту 5.2 додаткової угоди у розмірі 4 735 грн. 84 коп., штрафу відповідно до пункту 5.3 додаткової угоди у розмірі 152 737 грн. 07 коп. та суми індексації за період прострочення платежів у розмірі 1 982 грн. 21 коп. З наведених підстав позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у вказаному вище розмірі.

Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2015 року позов публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 197 616 грн.11 коп.

У задоволенні решти позовних вимог ПАТ «КБ «Надра» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «КБ «Надра» просить заочне рішення суду першої інстанції змінити та стягнути з відповідача розмір штрафу за порушення умов договору у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час і місце апеляційного розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином відповідно до вимог ЦПК України за останньою відомою адресою, зазначеною відповідачем та згідно з даними довідки адресно-довідкового бюро. Крім того, у відповідності до ч.9 ст.74 ЦПК України відповідач двічі про час та і місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлявся через оголошення в пресі (а.с.176-180, 183-188).

Враховуючи наведене вище та передбачені ЦПК України строки розгляду апеляційної скарги на рішення суду, колегія суддів з урахуванням ч.2 ст.305 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду не в повному обсязі відповідає зазначеним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ «КБ «Надра», суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем порушено умови договору щодо повернення кредитних коштів. Проте, судом відмовлено у стягненні штрафу відповідно до пункту 5.2 додаткової угоди у розмірі 4 735 грн. 84 коп. та штрафу відповідно до пункту 5.3 додаткової угоди у розмірі 152 737 грн. 07 коп., з огляду на те, що позивачем нараховано штраф і пеню за порушення відповідачем строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту, які в свою чергу є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій, а тому одночасне стягнення пені та штрафу є застосуванням до відповідача подвійної цивільно-правової відповідальності.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 10 жовтня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», перейменованого в подальшому на ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_2 було укладено договір «Автопакет» №249/П/76/2008980 (далі - Договір), відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 94 203 грн. 80 коп. для придбання автотранспортного засобу зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 20,65% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту до 10 жовтня 2013 року (а.с.51-55).

23 листопада 2010 року між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №1 до договору «Автопакет» від 10 жовтня 2008 року (далі - додаткова угода), за умовами якої сторони домовилися внести зміни в існуючі кредитні зобов'язання (а.с.59-67).

У порушення умов договору ОСОБА_2 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим згідно наданого позивачем розхрахунку станом на 27 травня 2013 року утворилася заборгованість у сумі 355 089 грн. 02 коп., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 94 716 грн. 84 коп., заборгованості по сплаті відсотків у розмірі 71 410 грн. 92 коп., комісії за консультаційні послуги у розмірі 710 грн. 38 коп., реструктуризованої пені у розмірі 9 834 грн. 65 коп., пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 18 961 грн. 11 коп., штрафу відповідно до пункту 5.2 додаткової угоди у розмірі 4 735 грн. 84 коп., штрафу відповідно до пункту 5.3 додаткової угоди у розмірі 152 737 грн. 07 коп. та суми індексації за період прострочення платежів у розмірі 1 982 грн. 21 коп. (а.с.71-73).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За правилами ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Виходячи з аналізу зазначених статей, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

Пенею ж є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, тобто встановлює певні юридичні наслідки у вигляді обов'язку сплатити певну суму, яка залежить не тільки від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, а й від часу такого невиконання.

Тобто, пеня та штраф є видами відповідальності за різні порушення зобов'язань боржником.

Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання.

Відповідно до пункту 5.1 додаткової угоди, у випадку невиконання позичальником зобов`язань щодо строків та повноти сплати кредиту та процентів відповідно до умов цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення.

Пунктом 5.2 додаткової угоди передбачено, що у випадку порушення позичальником вимог пунктів 4.3.2 - 4.3.5, 4.3.8 - 4.3.18 цього договору, позичальник зобов`язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 5 % від суми залишку по кредиту, розрахованої на день порушення умов цього договору, за кожен випадок.

Згідно з пунктом 5.3 додаткової угоди, у випадку прострочення позичальником виконання зобов`язання, визначеного абз.1 п. 2.4 цього договору на строк більше 30 календарних днів, позичальник, починаючи з 30-го дня прострочення зобов`язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 10% від суми несплаченого щомісячного платежу (несплаченої частини щомісячного платежу) за кожен випадок.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення штрафів відповідно до пунктів 5.2 та 5.3 додаткової угоди, суд першої інстанції у порушення вимог ст.213-215 ЦПК України на зазначене уваги не звернув, не перевірив доводів позивача, які мають значення для правильного вирішення справи та не врахував того, що умовами додаткової угоди передбачені різні види цивільно-правової відповідальності за різні порушення цих умов (п.5.1, п.5.2, п.5.3). Відповідно до договору боржник був ознайомлений та згодний із умовами надання кредиту, своїм підписом підтвердив факт надання йому повної інформації щодо умов кредитування, суд не взяв до уваги, що штраф та пеня, відповідно до умов додаткової угоди, настають при різних обставинах порушення зобов'язання боржником, а відтак є різними видами відповідальності за порушення ним зобов'язань. У зв'язку з наведеним, висновок суду щодо подвійної відповідальності відповідача за одне й те саме порушення зобов`язання є помилковим.

Вирішуючи позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» в частині стягнення з відповідача штрафу відповідно до пункту 5.3 додаткової угоди у розмірі 152 737 грн. 07 коп., колегія суддів вважає, що вимоги в цій частині підлягають задоволення частково з таких підстав.

Як зазначалось вище, пунктом 5.3 додаткової угоди передбачено, що у випадку прострочення позичальником виконання зобов`язання, визначеного абз.1 п. 2.4 цього договору на строк більше 30 календарних днів, позичальник, починаючи з 30-го дня прострочення зобов`язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 10% від суми несплаченого щомісячного платежу (несплаченої частини щомісячного платежу) за кожен випадок.

Згідно з абз.1 п.2.4 додаткової угоди, порядок погашення суми основної заборгованості відбувається шляхом внесення необхідного платежу щомісячно до 20 числа поточного місяця, якщо 20 число є небанківським днем, то платіж необхідно внести в останній банківський день, який передує цій даті, з кінцевим терміном повернення основної суми заборгованості до 10 жовтня 2013 року.

Відповідно до пункту 1.1 додаткової угоди щомісячна сума мінімального необхідного платежу складає 2 559 грн. 67 коп.

Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.72), штраф відповідно до пункту 5.3 додаткової угоди позивачем розрахований щомісячно за період з 21 червня 2012 року по 26 травня 2013 року у розмірі 10%, однак не від суми несплаченого щомісячного платежу (2 559 грн. 67 коп.), а від розміру заборгованості по сплаті мінімального необхідного платежу, що є порушенням пункту 5.3 додаткової угоди.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» підлягає стягненню штраф відповідно до пункту 5.3 додаткової угоди за період з 21 червня 2012 року по 26 травня 2013 року у розмірі 3 071 грн. 60 коп. (2559, 67:100)?10%?12).

Що стосується заяви ОСОБА_2 про застосування строку позовної давності до пені, яка міститься у його заяві про перегляд заочного рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2014 року (а.с.94-98), то вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

При цьому відповідно до ч.1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею боргу або іншого обов'язку.

Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором, ОСОБА_2 періодично частково погашав заборгованість по процентах та пені і останній платіж на погашення пені здійснив 08 лютого 2013 року (а.с.71-73). Тобто, відповідач періодично вчиняв дії, що свідчать про визнання ним боргу за кредитним договором, в тому числі боргу щодо пені.

Із вказаним позовом до суду ПАТ КБ «Надра» звернулося 12 серпня 2013 року, тобто в межах строку позовної давності щодо вимог про стягнення пені.

З урахуванням наведеного вище, заочне рішення суду не може бути залишене без змін та підлягає скасуванню на підставі ст.309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про задоволення позову ПАТ «КБ «Надра» частково, стягнувши з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 205 423 грн. 55 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 94 716 грн. 84 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 71 410 грн. 92 коп., комісії за консультаційні послуги у розмірі 710 грн. 38 коп., реструктуризованої пені у розмірі 9 834 грн. 65 коп., пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 18 961 грн. 11 коп., штрафу відповідно до пункту 5.2 додаткової угоди від 23 листопада 2010 року у розмірі 4 735 грн. 84 коп., штрафу відповідно до пункту 5.3 додаткової угоди від 23 листопада 2010 року у розмірі 3 071 грн. 60 коп., індексації за період прострочення платежів у розмірі 1 982 грн. 21 коп.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 3 441 грн., а при подачі апеляційної скарги - 3 785 грн. 10 коп. Оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення і частково задовольняє позов ПАТ «КБ «Надра», то понесені позивачем витрати підлягають стягненню з відповідача на його користь пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задовольнити частково.

Заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором від 10 жовтня 2008 року у розмірі 205 423 (двісті п'ять тисяч чотириста двадцять три) грн. 55 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 94 716 грн. 84 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 71 410 грн. 92 коп., комісії за консультаційні послуги у розмірі 710 грн. 38 коп., реструктуризованої пені у розмірі 9 834 грн. 65 коп., пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 18 961 грн. 11 коп., штрафу відповідно до пункту 5.2 додаткової угоди від 23 листопада 2010 року у розмірі 4 735 грн. 84 коп., штрафу відповідно до пункту 5.3 додаткової угоди від 23 листопада 2010 року у розмірі 3 071 грн. 60 коп., індексації за період прострочення платежів у розмірі 1 982 грн. 21 коп.

У решті позовних вимог публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» судовий збір у розмірі 4 180 грн. 39 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді