Дата документу 27.07.2016
Провадження № 2/320/696/16
27 липня 2016 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - Бахаєва І.М.,
при секретарі - Фурсовій Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області Чупрун Тетяни Анатоліївни, за участю третьої особи ОСОБА_3 про скарження дій нотаріуса, визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню,
Позивачка у судове засідання не з'явилася але на адресу суду від неї надійшла письмова заява про слухання справи за її відсутністю. На задоволенні позову наполягає у повному обсязі. Проти винесення по справі заочного рішення не заперечує.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з'явився, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, рекомендованими листами, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутністю від нього не надходило.
Відповідач Чупрун Т.А. приватний нотаріус Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області в судове засідання повторно не з'явилася, про час і дату судового засідання була повідомлена належним чином, рекомендованими листами, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутністю від неї не надходило. Ухвалою суду від 18.02.2016 року явка відповідача Чупрун Т.А. приватний нотаріус Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області буда визнана обов'язковою.
До Мелітопольського міськрайонного суду повернули конверти з відміткою листоноші «по закінченню терміну зберігання» так як адресата немає на робочому місті.
У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене позивачу належним чином.
Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви представника позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення.
У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Відкриваючи провадження у справі суд попередив сторони про те, що відповідно до ч.1 ст. 131 ЦПК України, вони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.
Виходячи зі змісту положень статті 60 ЦПК України суд розглядає справу на підставі доказів, які подані сторонами до початку безпосереднього судового розгляду.
Судом встановлено наступні обставини.
15.03.2011 року було укладено д оговір позики грошових коштів між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 З кінцевим терміном погашення 15.06.2011 року на суму 60 000 гривень, договір посвідчено приватний нотаріус Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області Чупрун Тетяною Анатоліївною, зареєстровано в реєстре 1253. Також 15.03.2011 року було укладено Договір іпотеки між ОСОБА_1 і ОСОБА_3, договір посвідчено приватний нотаріус Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області Чупрун Тетяною Анатоліївною, зареєстровано в реєстре 1254, (а.с.6).
- 14.04.2011 року - 4200грн.; - 14.05.2011 року - 4200грн.; 10.06.2011 року 4200грн.; 15.07.2011 року - 4200грн.; 16.08.2011 року - 4200грн.
Разом сума погашення кредиту за 2011 рік складає - 21 000 грн.
ОСОБА_1 сплачувала борг за виконавчим провадженням на виконавчий напис № 157 від 18.01.2012 року про звернення стягнення на предмет іпотеки в розмірі 62 170 грн., про що свідчать копії платіжних доручень, квитанцій, (а.с.11,12).
18.01.2012 року до приватного ноторіуса Чупрун Т.А. звернувся ОСОБА_5 (кредитор) і отримав виконавчий напис нотаріуса за №157. За цим виконавчим написом відповідач приватний ноторіус Чупрун Т.А. пропонує звернути стягнення на придмет іпотеки в розмірі 62 170 гривень, без вичету вже сплачених ОСОБА_1 коштів в розмірі 21 000 гривень, (а.с.11,12).
При вирішенні спору суд виходив з наступного.
Відповідно до п.2 Постанови КМУ від 29 червня 1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Відповідно до ст.5 Закону України «про нотаріат» нотаріус зобов'язаний: здійснювати свої професійні обов'язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги; сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз'яснювати права і обов'язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій ш того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; зберігати в таємниці відомості, одержані ним у зв'язку з вчиненням нотаріальних дій; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам. Відповідно до ст.49 Закону України «про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону. Відповідно до ст.88 Закону України «про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст.50 Закону України «про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Відповідно до ч. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 31.01.92 особи, які не брали участі у вчиненні нотаріальних дій, але вважають, що їх права і охоронювані законом інтереси порушені нотаріальною дією, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 31.01.92, якщо заявник оспорює достовірність засвідченого факту, права і обов'язки, основані на вчиненій нотаріальній дії, чи правильність документів, необхідних для цього, або коли іншими особами оспорюються права і обов'язки, набуття яких пов'язане з вчиненням нотаріальних дій, заяви розглядаються в порядку позовного провадження.
Відповідно до ст. 1049 Цівільного Кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст..ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 « Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України / далі Порядок/, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.
За змістом п.3.1, 3.2 Глави 16 Розділу 11 Порядку та ст.87 Закону України « Про нотаріат» заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для виконавчого напису документи передбачені наведеним вище Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а дії нотаріуса при вчиненні виконавчого напису мають бути спрямовані на перевірку безспірності заборгованості.
Відповідно до п.1 Переліку документів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 р. № 1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються : а/ оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно ; б/ документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язань.
Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України виконавчі написи вчиняються нотаріусом незалежно від місцезнаходження боржника або стягувача.
Відповідно до п.13 постанови Пленуму ВСУ № 2 від 31.01.1992 р. «Про судову практику в справах на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ, пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.
З наведеного вище слідує, що в обов'язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов'язання.
При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя.
За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити у вчиненні виконавчого напису.
Оглянувши представлені сторонами письмові докази, суд прийшов до висновку, що при вчиненні виконавчого напису № 157 від 18.01.2012 року Приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області Чупрун Тетяна Анатоліївна допустила порушення вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.
Суд вважає, що всупереч вказаним вище вимогам закону третя особа по справі (стягувач) ОСОБА_3 не надав приватному нотаріусу Чупрун Т.А. документів, що підтверджують безспірність заборгованості (боржника) ОСОБА_1.
Отже, суд прийшов до висновку, що при вчиненні 18.01.2012 року виконавчого напису № 157 приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області Чупрун Тетяна Анатоліївна було порушено вимоги Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Мінюсту України № 296/5 від 22.02.2012 р. Так, нотаріус не перевірила, що третя особа по справі (стягувач) ОСОБА_3 не надав їй документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника.
На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги позивачці ОСОБА_1 до Нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області Чупрун Тетяни Анатоліївни, за участю третьої особи ОСОБА_3 про скарження дій нотаріуса, визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню такими, що підлягають задоволенню.
Виходячи з вищевикладеного, керуючись Законом України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України , затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 , ст.ст.10,11,60,61,88,209-218, 292,293 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до Нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області Чупрун Тетяни Анатоліївни, за участю третьої особи ОСОБА_3 про скарження дій нотаріуса, визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню - задовольнити повністю.
Визнати виконавчий напис від 18 січня 2012 року зареєстрований у реєстрі за №157 вчинений приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області Чупрун Тетяною Анатоліївною, про звернення стягнення на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (і.н. НОМЕР_1), яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, на суму 62 170 (шістдесят дві тисячі сто сімдесят) гривень таким, що не підлягає виконанню.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ