Справа № 161/6578/16-ц
Провадження № 2/161/2693/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 липня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючої - судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Сіньчук Л.О.,

розглянувши в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Департаменту соціальної політики Луцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої державної допомоги,-

В С Т А Н О В И В :

Департамент соціальної політики Луцької міської ради звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої державної допомоги.

Свій позов обґрунтовує тим, що 13.08.2015 року до Департаменту зверталася ОСОБА_1 із заявою про призначення допомоги на дітей одиноким матерям відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

На підставі зазначених документів ОСОБА_1 призначено державну допомогу на дітей одиноким матерям з 01.08.2015 року по 31.03.2033 року на сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на період з 01.08.2015 року по 31.08.2015 року в сумі 309,60 грн., на період з 01.09.2015 року по 07.03.2021 року в сумі 350,10 грн. та на період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 31.03.2033 року в сумі 436,50 грн.

20.11.2015 року на адресу департаменту надійшла інформація з Луцького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Луцької міської ради від 16.11.2015 року № 02-10/1061 про те, що відповідач проживає з ОСОБА_3, який є батьком її сина ОСОБА_2. З пояснень ОСОБА_3 стало відомо, що він постійно проживає з сім'єю ОСОБА_1 та матеріально її підтримує займаючись тимчасовими заробітками.

В зв'язку з тим, що відповідач не повідомила про факт проживання та ведення спільного господарства з чоловіком від якого має сина ОСОБА_2, ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року виплачено допомогу на дітей одиноким матерям в розмірі 350,10 грн., на отримання якої вона не мала права.

Відповідачу запропоновано добровільно повернути сплачену суму допомоги до 12.02.2016 року. Однак, кошти відповідачем не повернуто. На підставі наведеного, просить стягнути з відповідача в користь позивача кошти в розмірі 350,10 грн. допомоги на дітей одиноким матерям.

В судове засідання представник позивача Теслюк Н.М. подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» в редакції на дату звернення відповідача за призначенням допомоги, право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження

дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому

порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.

Згідно з ст. 18-3 Закону, допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матері (батьку) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, а також вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

Судом встановлено, що 13.08.2015 року до Департаменту зверталася ОСОБА_1 із заявою про призначення допомоги на дітей одиноким матерям відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

На підставі поданих документів та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України для призначення допомоги ОСОБА_1 призначено державну допомогу на дітей одиноким матерям з 01.08.2015 року по 31.03.2033 року на сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на період з 01.08.2015 року по 31.08.2015 року в сумі 309,60 грн., на період з 01.09.2015 року по 07.03.2021 року в сумі 350,10 грн. та на період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 31.03.2033 року в сумі 436,50 грн.

Згідно з абзацом 4 п. 33 Порядку призначення та виплати державної соціальної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого Постановою КМУ від 27.12.2001 року № 1751 (в редакції, що діяла на момент виплати допомоги), жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, право на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має.

20.11.2015 року на адресу департаменту надійшла інформація з Луцького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Луцької міської ради від 16.11.2015 року № 02-10/1061 про те, що відповідач проживає з ОСОБА_3, який є батьком її сина ОСОБА_2. З пояснень ОСОБА_3 стало відомо, що він постійно проживає з сім'єю ОСОБА_1 та матеріально її підтримує займаючись тимчасовими заробітками.

Відповідно до п. 49 Порядку суми державної допомоги сім'ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у разі подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, які впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом.

Відповідно до п. 46 Порядку виплата допомоги припиняється за рішенням органу, що призначає та виплачує цю допомогу з місяця, що настає після місяця, у якому виникли такі обставини.

В зв'язку з тим, що відповідач не повідомила про факт проживання та ведення спільного господарства з чоловіком від якого має сина ОСОБА_2, ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року виплачено допомогу на дітей одиноким матерям в розмірі 350,10 грн., на отримання якої вона не мала права.

Відповідачу 17.12.2015 року надіслано повідомлення про необхідність повернення коштів та запропоновано добровільно повернути сплачену суму допомоги до 12.02.2016 року. Однак, кошти відповідачем не повернуто.

Отже, аналізуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивача надміру виплачену державну допомогу на дітей одиноким матерям в розмірі 350,10 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 57-60, 88, 208, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст. 13,18 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. № 1751, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) в користь Департаменту соціальної політики Луцької міської ради надміру виплачену державну допомогу на дітей одиноким матерям в розмірі 350 (триста п'ятдесят) грн. 10 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Департаменту соціальної політики Луцької міської ради судовий збір в розмірі 1 378,00 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача ОСОБА_1, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук