Провадження № 2/761/5838/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, який було зареєстровано 07.03.2003 р. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя не склалося, можливості зберегти сім»ю немає. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, зникли спільні інтереси. Подружні стосунки припинились з 2007 року, подальше збереження шлюбу, який існує формально, не відповідатиме як інтересам сторін так і дитини.

В судовому засіданні позивач підтримала вимоги, просила задовольнити. Також просила покласти на неї судові витрати.

Відповідач визнав позов в повному обсязі, не заперечував щодо його задоволення. Також вважає неможливим збереження сім»ї.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 07 березня 2003 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 172.

Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Як свідчать пояснення сторін позивач та відповідач проживають окремо однин від одного, не ведуть спільного господарства, з 2007 року подружжя розпалось остаточно.

Також сторони зазначили, що збереження шлюбу, який існує формально, не відповідає як їх інтересам так і інтересам дитини.

Доказів, які свідчили б про можливість примирення позивача, відповідача в ході розгляду справи отримано не було.

Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За встановлених обставин, зважаючи на те, що відповідач не заперечує щодо задоволення позову, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_2, оскільки його збереження не відповідає інтересам сторін.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як встановлено в судовому засіданні позивач після укладання шлюбу не змінювала прізвище.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 88 ЦПК України, проте бере до уваги прохання позивача покласти останні на неї.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 30, 57, 60, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 110,112,113 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 172 розірвати.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків, або якщо його не скасовано після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя