Справа №521/2071/13-ц
Провадження №6/521/173/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Плавича І.В.,

при секретарі Мазинській І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про встановлення способу та порядку виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходилась на розгляді цивільна справа за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 29 травня 2013 року заявлений позов задоволено. Як свідчать матеріали справи, судове рішення набрало законної сили, судом видано виконавчий лист, який був предявлений до примусового виконання.

Від державного виконавця через канцелярію суду надійшло подання про заміну способу і порядку виконання рішення суду, в якій заявник просив суд замінити спосіб виконання рішення з стягнення суми боргу на звернення стягнення на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1, де проживає та зареєстрована малолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як встановлює ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обовязкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Державному виконавцю повинні бути безоплатно надані у встановлений ним строк інформація, документи або їх копії, необхідні для здійснення його повноважень. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється. У такому разі державний виконавець зобовязаний вжити всіх заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Згідно ст. 12 ч.4 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Як свідчить лист Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №2438/01-20 від 01 липня 2014 року, орган опіки та піклування вважає, що надання згоди на примусову реалізацію частки відповідної квартири є недоцільним, та таким, що призведе до порушення житлових прав малолітньої дитини.

Питання, повязані із зміною способу і порядку виконання рішення чітко регламентовані законом. Так, згідно ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Проте в рамках даної цивільної справи питання про звернення стягнення на будь-яке майно не вирішувалось, відповідних вимог сторонами не заявлялось. Відтак, суд не вбачає обґрунтованим змінювати зміст судового рішення, що набрало законної сили, чи розвязувати новий спір після розгляду справи по суті.

Матеріали поданої заяви не містять відомостей, що б свідчили про неможливість виконання судового рішення у визначений спосіб та в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, суд приходить до висновку, що посилання державного виконавця є необґрунтованими, що виключає можливість задоволення даної заяви.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 373 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про встановлення способу та порядку виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: