Справа № 183/2109/16
Провадження № 2/183/1618/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2016 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді - Майної Г. Є.,

за участю секретаря - Данильченко Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковську Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Виконавчий комітет Новомосковської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що він є власником незавершеного будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки, на якій знаходиться вказаний будинок. В належному йому незавершеному будівництвом житловому будинку, за згоди попереднього власника, була зареєстрована відповідач - ОСОБА_2. Відповідач у будинку не проживає, витрат по його утриманню не справляє. Крім цього, ОСОБА_2 добровільно вибула з будинку, зібравши всі належні їй речі. У зв'язку з цим, позивач просив суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач заперечень проти позову не надала, в судове засідання не з'явилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила та про розгляд справи в її відсутність не клопотала, на підставі чого відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Представник третьої особи Виконавчого комітету Новомосковської міської ради в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за її відсутності.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом, позивач є власником незавершеного будівництвом житлового будинку під АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування об'єкта незавершеного будівництва від 05 листопада 2014 року (а.с. 5-7).

У вищезазначеному будинку зареєстрований ОСОБА_3 та відповідач - ОСОБА_2, що вбачається з довідки, виданою головою квартального комітету від 31 березня 2016 року (а.с. 13) та з відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області (а.с. 20).

Відповідач в незавершеному будівництвом житловому будинку під АДРЕСА_1 не проживає, витрат по його утриманню не несе, особисті речі ОСОБА_2 в будинку відсутні. На підтвердження даного факту суду надано акт квартального комітету від 31 березня 2016 року, в якому зазначено, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 проте фактично там не проживає, її місцезнаходження наразі невідоме. Даний акт засвідчено печаткою квартального комітету, та підписами голови квартального комітету ОСОБА_4 та сусідів ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Положеннями ст. 405 ЦК України визначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідач ОСОБА_7 без поважних причин не проживає з травня 2012 року, тобто більше одного року, в будинку під АДРЕСА_1, де право власності належить позивачу, але з реєстрації не знялася, доказів поважності причин не проживання відповідач суду не надала. Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 порушує права позивача як власника домоволодіння, оскільки позивач не може вільно розпоряджатися належним йому майном, і може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку під АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 має право подати до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області письмову заяву про перегляд цього заочного рішення протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, а така само відповідачем - з наступного за днем постановлення ухвали про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя Г.Є. Майна