Справа №488/4000/15-ц 09.08.2016 09.08.2016 09.08.2016
Справа № 488/4000/15-ц
Провадження №22ц/784/1826/16 Головуюча в першій інстанції ОСОБА_1
Категорія 27 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої - Довжук Т.С.,

суддів: Шолох З.Л., Коломієць В.В.,

із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

за участю відповідачки ОСОБА_3,

представника відповідачки ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу уповноваженої особи Форду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_5» ОСОБА_6

на заочне рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02 грудня 2015 року по справі за позовом

публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_5» (далі ПАТ «ВіЕйБі Банк»)

до

ОСОБА_3

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА :

04 вересня 2015 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 81 361 грн. 01 коп.

Позивач зазначав, що 24 січня 2012 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_3 було укладено комплексний договір банківського обслуговування у формі відкличної невідновлюваної кредитної лінії №BL_КГ100092294, відповідно до умов якого ОСОБА_5 надав останній грошові кошти в розмірі 12 500 грн., зі сплатою 0,01 % річних за користування кредитним коштами та строком до 24 січня 2015 року. У звязку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань станом на 06 серпня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 81 361 грн. 01 коп., з яких:

-заборгованість за кредитом 10 403 грн. 67 коп.;

-заборгованість по відсоткам 30 коп.;

-заборгованість по комісії 9 135 грн. 96 коп.;

-штрафні санкції 61 821 грн. 08 коп.

Посилаючись на вказане, позивач просив позов задовольнити.

Заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02 грудня 2015 у задоволенні позову ПАТ «ВіЕйБі Банк» відмовлено.

В апеляційній скарзі уповноважена особа Форду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_6 просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. На думку апелянта, рішення суду є незаконним, необґрунтованим та ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення відповідачки та її представника, дослідивши надані докази та перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи ПАТ «ВіЕйБі Банк» в задоволенні позову, суд першої інстанції, керувався тим, що позивач не надав доказів, передбачених ст. ст. 10, 60 ЦПК України, на підтвердження заборгованості відповідача за кредитним договором.

Проте з таким висновком суду в повній мірі не можна погодитись, оскільки він не відповідає вимогам ч. 4 ст. 10 ЦПК, відповідно до якої суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи, 24 січня 2012 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_3 було укладено комплексний договір банківського обслуговування №BL_КГ100092294, відповідно до умов якого ОСОБА_5 надав останній грошові кошти в розмірі 12 500 грн., зі сплатою 0,01 % річних за користування кредитним коштами та строком до 24 січня 2015 року. Згідно графіку погашення заборгованості, який є додатком до вищезазначеного договору, розмір щомісячного платежу визначено у 722 грн. (а.с. 90). З цим графіком відповідачка була ознайомлена про що свідчить її підпис.

З договору банківського обслуговування вбачається, що відповідачка також була з ним ознайомлена, згодна з умовами даного договору, про що свідчить підпис останньої на кожному аркуші договору (а.с. 82-89).

Банк зазначав, що відповідачка зобовязання за кредитним договором не виконує, у звязку з чим станом на 06 серпня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 81 361 грн. 01 коп., з яких: заборгованість за кредитом 10 403 грн. 67 коп.; заборгованість по відсоткам 30 коп.; заборгованість по комісії 9 135 грн. 96 коп.; штрафні санкції 61 821 грн. 08 коп.

З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка проводила оплату за кредитом нерегулярно та останній платіж нею проведений 24 січня 2014 року в розмірі 739 грн. 96 коп. (а.с. 3).

Пунктом 1.8.2. передбачено за обслуговування ПР Держатель сплачує комісійну винагороду Банку згідно з чинними на дату надання послуги Тарифами по обслуговуванню поточних рахунків фізичних осіб.

Розмір комісії 3% від суми кредиту встановлений у спеціальній частині договору банківського обслуговування та п. 3 ОСОБА_2, з якими відповідачка також була ознайомлена про що свідчить її підпис.

Заявою-анкетою відповідачки на відкриття поточного рахунку від 24 січня 2012 року підтверджується, що на її імя було відкрито особовий рахунок та нею в цей же день отримана платіжна картка с ПІН-кодом, про що свідчить розписка ОСОБА_3

Тобто, позивач свої зобовязання за спірним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти в загальній сумі 12 500 грн.

Доказів, які спростовували б доводи Банку про наявність у відповідачки заборгованості за кредитним договором, останньою не надані.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Наведені обставини свідчать, що у зв'язку з порушенням відповідачкою зобов'язань за вказаним кредитним договором на останню, відповідно до ст. ст. 526, 1050 ЦК України, слід покласти обов'язок сплатити Банку заборгованості за основним кредитом, відсотками та комісією, що складає відповідно 19 539 грн. 93 коп. (10 403,67 + 0,30 + 9 135,96).

Крім того, пунктами 9, 10 спеціальної частини договору передбачені сплата штрафу в розмірі 25% за прострочення виконання будь-яких боргових зобовязань (п. 3.3.3., п. 4.2 договору) та пені в розмірі 0,50% від суми невиконаних боргових зобовязань (п. 4.3 договору).

Тому, виходячи з умов кредитного договору, позивач обґрунтовано нарахував неустойку (штраф, пеня) за прострочення сплати кредиту в розмірі 61 821 грн. 08 коп. станом на 06 серпня 2015 року.

Проте, колегія суддів не може погодитись з вимогами, щодо стягнення з відповідачки повного розміру неустойки, яка значно перевищує розмір заборгованості за кредитним договором.

Так, зі змісту ст. 611 ЦК України в разі порушення зобовязання може настати такий правовий наслідок, як сплата неустойки, якою може бути пеня, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що розмір неустойки (штраф, пеня), нарахований позивачем, значно перевищує розмір його збитків, а саме: заборгованість за тілом кредиту з урахуванням процентів та комісії складає 19 539 грн. 93 коп., а розмір неустойки 61 821 грн. 08 коп.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасно виконання грошових зобовязань» від 22 листопада 1996 року дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.

Крім того, вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509, ч. ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності та розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобовязання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Такий висновок Конституційного Суду України узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року № 39/248, в якій наголошено, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, а тому принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.

Тому, Конституційний Суд України визначив, що захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Отже, колегія суддів вважає, що розмір пені підлягає зменшенню до 20 000 грн., що незначно перевищує розмір збитків.

Таким чином, з відповідачки на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» підлягає стягненню 39 539 грн. 93 коп. заборгованості договором банківського обслуговування, а саме:

- заборгованість за кредитом - 10 403 грн. 67 коп.;

- заборгованість за відсотками - 0, 30 коп.;

- заборгованість по комісії - 9 135 грн. 96 коп.;

- неустойка (штраф, пеня) - 20 000 грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Положенням п. 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року визначено, що у разі якщо суд на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України зменшує розмір неустойки, витрати позивача, повязані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка б підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачки достовірно було відомо про час і місце розгляду цієї справи в суді першої інстанції, про що свідчить поштове повідомлення про вручення особисто відповідачці судової повістки 26 листопада 2015 року (а.с. 11).

Враховуючи викладене та вказані засади міжнародного та цивільного права, а також інтереси відповідачки, відповідно до п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржене рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Форду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_5» ОСОБА_6 задовольнити частково.

Заочне рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02 грудня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_5» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором в розмірі 39 539 грн. 93 коп. (тридцять девять тисяч пятсот тридцять девять грн. 93 коп.) , а саме: 10 403 грн. 67 коп. заборгованості за кредитом; 0, 30 коп. заборгованості за відсотками; 9 135 грн. 96 коп. заборгованості по комісії; 20 000 грн. неустойки (штраф, пеня).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_5» 1515 грн. 80 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення Апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуюча Т.С. Довжук

Судді В.В. Коломієць

ОСОБА_7