Справа № 219/5537/16-ц
Провадження № 2/219/2867/2016
13 вересня 2016 року м. Бахмут
Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого - судді Шевченко Л.В.,
при секретарі Брагіній М.В.,
сторони по справі не зявилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
08.07.2016 року позивач ПАТ «Укрсоцбанк» в особі представника звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту № 030.29-50/2308-А від 27.06.2008 року у розмірі 34 627,05 Доларів США, що становить 893 422,52 грн., та суму судового збору 13 401,34 грн., сплаченого ним при подачі позву до суду.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Київської міської філії та фізичною особою ОСОБА_1 27 червня 2008 року був укладений договір про надання кредиту на купівлю автотранспортних засобів № 30.29-50/2308-А від 27.06.2008 року, згідно з яким ОСОБА_1 було надано у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошових коштів. Відповідно до п.1.1 надання кредиту здійснювалось одним траншем у сумі 15 822 доларів США зі сплатою 12,50 % річних. Відповідно од п.1.2 договору кредиту, кредит надався ОСОБА_1 для оплати придбаного автомобіля марки Nissan Almeria Classic, 2008 року випуску, чорного кольору.
27 червня 2008 року між позивачем, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 030.29-50/2308-А від 27.06.2008 року, згідно умов якого ОСОБА_2 зобовязалася перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_1 зобовязань, щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (штрафу, пені) у розмірі, в строки та в порядку передбачених договором.
Позивач свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кошти у розмірі 15 822 доларів США. Відповідач ОСОБА_1 порушив умови договору, внаслідок чого утворилася заборгованість, та станом на 08.04.2016 року заборгованість по кредиту складає 34 627,05 доларів США, що становить в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 893 422,52 грн. Позивач просив стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості, а також судовий збір у сумі 13 401,34 грн., сплачений ним при подачі позовної заяви.
У судове засідання представник позивача не зявився, в позові зазначив, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити, а також просить розглянути справу у його відсутність, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не зявилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ст.74 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідачів не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди представника позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 224-228 ЦПК України.
Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядження головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що 27 червня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Київської міської філії та ОСОБА_1 дійсно був укладений договір кредиту № 030.29-50/2308-А на купівлю автотранспортних засобів (арк.с.4-8).
Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва.
Відповідно витягу зі статуту ПАТ «Укрсоцбанк» (п.1.2.2 загальних положень), загальними зборами Акціонерів 09.03.2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) Банку на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк». Банк є правонаступником щодо всіх прав та обовязків Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», створеного в організаційно-правовій формі відкритого акціонерного товариства (арк.с.19-20).
За умовами цього договору банк зобовязався надати відповідачу у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 15 822 доларів США, зі сплатою 12,50 % річних та погашення суми основної заборгованості до 20 числа кожного місяця згідно графіку, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 26.06.2015 року. Кредит надається відповідачу (позичальнику) на наступні цілі: для оплати придбаного автомобіля марки Nissan, модель Almera Classic, 2008 року випуску, чорного кольору, згідно з договором купівлі-продажу № КНЧ-1182 від 23.06.2008 року укладений з «Кий Авто» ТОВ Фірма (п. 1.1, 1.2 договору кредиту).
В якості забезпечення виконання відповідачем ОСОБА_1 умов договору, 27.06.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (кредитор), ОСОБА_1 (позичальник) та ОСОБА_2 (поручитель) був укладений договір поруки № 030.29-50/2308-А, згідно до якого поручитель зобовязується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобовязань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, передбачених договором кредиту на купівлю автотранспортних засобів № 030.29-50/2308-А від 27.06.2008 року (арк.с.9-10).
Пунктом 4.1 договору кредиту визначено, що у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, а також прострочення строків повернення кредиту, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожнкй день прострочення, що діє у період прострочення.
Кредитор має право вимагати повернення кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць (п.п.3.2.3, 3.2.3.1 договору кредиту).
Відповідач ОСОБА_1 в порушення умов договору, не виконав взяті на себе кредитні зобов'язання відносно щомісячної сплати процентів за користування отриманим кредитом та повернення кредиту, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість.
Згідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст.525, ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.
Відповідно до ч.1 ст.598, 599 ЦК України, зобовязання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином.
В матеріалах справи відсутня заява відповідача, якою б він інформував банк про припинення дії договору, заперечень стосовно вимог позивача відповідач на час розгляду справи не надав.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики в розмірі , що передбачено договором.
Згідно розрахунку заборгованості за договором кредиту № 030.29-50/2308-А від 27.08.2008 року (арк.с.17-18) вбачається, що станом на 08.04.2016 року заборгованість відповідача (позивальника) перед банком складає 34 627,05 доларів США, що становить в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 893 422,52 грн., яка складається з наступного:
-сума заборгованості за кредитом 13 179,71 доларів США;
-сума заборгованості за відсотками 10 930,97 доларів США;
-пеня за несвоєчасне повернення кредиту за кожен випадок 6 803,29 доларів США;
-пеня за несвоєчасне повернення відсотків за кожен випадок 3 713,08 доларів США;
Відповідачем вказаний розрахунок не спростований. Доказів погашення заборгованості суду не надано.
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання, заборгованість за договором не погашає.
Згідно ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Зважаючи на вищевикладене суд прийшов до висновку, що позов ПАТ «Укрсоцбанк» в частині стягнення заборгованості за кредитом у сумі 13 179,71 доларів США та заборгованості за відсотками у сумі 10 930,97 доларів США, які є винагородою банку, передбачені кредитним договором, а тому підлягають стягненню з боржника всього 24 110,68 доларів США.
Щодо стягнення пені суд враховує наступне.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.
Суд враховує положення статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до яких на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р, до таких населених пунктів було віднесено і м. Єнакієве Донецької області, де зареєстрований відповідач ОСОБА_1
Вказане розпорядження було зупинено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р.
Розпорядження від 05 листопада 2014 року №1079-р. було оскаржено ТОВ «ТАР АЛЬЯНС» до суду в порядку адміністративного судочинства. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року, розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р було визнано не чинним. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 липня 2015 року вказані судові рішення скасовані, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. Розпорядження втратило чинність на підставі Розпорядження КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з цим переліком м. Єнакієве Донецької області увійшло до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
Згідно паспортних даних, які містяться в матеріалах справи, відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк.с.12).
З огляду на вищевказане, у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь Банку пені за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 6 803,29 доларів США, та пені за несвоєчасне повернення відсотків у сумі 93 713,08 доларів США, які нараховані за період з 07.04.2015 року по 25.09.2015 року (арк.с.18) слід відмовити.
Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Відповідно до п. 36 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК України) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом N 3674-VI).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11,509, 526, 553, 554, 575, 591, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, 10, 60, 88, 213-215, 224-229 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В частині позовних вимог в сумі 10 516,37 доларів США, яка складається з пені за несвоєчасне повернення кредиту за кожен випадок у сумі 6 803,29 доларів США, та пені за несвоєчасне повернення відсотків за кожен випадок у сумі 3 713,08 доларів США відмовити.
Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті 13.09.2016 року, вступну та резолютивну частини рішення проголошено в судовому засіданні 13.09.2016 року. Повне рішення виготовлено 16.09.2016 року.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення ухвалено, оформлено та підписано суддею одноособово в нарадчій кімнаті.

Суддя Л.В.Шевченко