Провадження №: 2/752/189/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Лебедєва В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Лафорт» в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Дяченка Сергія Володимировича про відшкодування майнової та моральної шкоди,

встановив:

24.09.2015 року ОСОБА_1, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди до ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, ПрАТ "СК "Лафорт" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Дяченка С.В.

В обгрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що ОСОБА_2 є власницею автомобіля НОМЕР_1. 02.04.2015 року в м. Києві по вул. Касіяна мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 12.05.2015 року винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_3 Зазначена постанова набрала законної сили 18.06.2015 року. 04.04.2015 року ОСОБА_2 звернулася до офіційного представника ТОВ "Автомобільний центр Голосіївський" для визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до рахунку-фактури № СЧ-0004344, сумарна вартість відновлювальних робіт та запчастин (матеріалів) складає 86 866, 66 грн., вартість проведеного обстеження спеціалістом автомобіля НОМЕР_2 складає 1 499, 04 грн. У зв"язку з тим, що відповідач зухвало та без поважних на те причин ухиляється від відшкодування шкоди ОСОБА_2, останній завдано моральної шкоди, яку вона оцінює у грошовому еквіваленті в розмірі 3 000, 00 грн. ОСОБА_3 своїм зверхнім ставленням до ОСОБА_2, відвертим нехтуванням її законними правами та вимогами, змушує останню відчувати постійний психологічний дискомфорт, що полягає у почутті приниження її людської гідності. Зазначені обставини впливають на повсякденне життя ОСОБА_2, що виражається у постійній розосередженості, занепокоєнні. Відсутність достатньої матеріальної можливості для ремонту пошкодженого автомобіля нагадує та підсилює вказані негативні почуття ОСОБА_2, в тому числі, як на думку ОСОБА_2, осуд оточуючих людей, а саме друзів, колег та рідних про безпорадність останньої. У зв»язку з викладеним вище, просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 88 365, 70 грн. та 3 000, 00 грн. моральної шкоди.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги з зазначених у позовній заяві підстав, просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з"явився, направив до суду телефонограму, повідомивши, що не може з»явитися у судове засідання оскільки перебуває за межами міста.

Будучи присутнім у попередніх судових засіданнях, представник відповідача заявлений до ОСОБА_3 позов не визнав, посилаючись на те, що оскільки позивач не зверталася з вимогою про відшкодування школи завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ні до страхової компанії, ні до МТСБУ, її вимоги до відповідача є передчасними, а тому у задоволенні позову має бути відмовлено.

Третя особа, ОСОБА_4 заявлений позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі.

Третя особа, ПрАТ "СК "Лафорт" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Дяченка С.В. у судове засідання не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався.

З огляду на викладене, заслухавши думку представника позивача, третьої особи ОСОБА_4 суд ухвалив завершувати розгляд справи за відсутності представника відповідача та третьої особи ПрАТ "СК "Лафорт" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Дяченка С.В.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власницею автомобіля НОМЕР_2 (а.с. 6).

02.04.2015 року в м. Києві на вул. Касіяна мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобіля НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3

Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_3, що підтверджується постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 12.05.2015 року та постановою колегії суддів Апеляційного суду м. Києва від 18.06.2015 року (а.с. 8, 9-10).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов"язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до рахунку-фактури № СЧ-0004345 ТОВ "Автомобільний центр Голосіївський" від 04.04.2015 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 02.04.2015 року в м. Києві по вул. Касіяна склала 86 866, 66 грн. (а.с. 14).

Вартість обстеження автомобіля склала 1 499, 04 грн., що підтверджено рахунком-фактурою № СЧ-0004344 ТОВ "Автомобільний центр Голосіївський" від 04.04.2015 року, квитанцією № QS01 від 04.04.2015 року та актом виконаних робіт № ЗН-055960 від 04.04.2015 року (а.с. 11, 12, 13).

За правилами ст. ст. 1187, 1194 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов"язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухонебезпечних і вогненебезпечних, та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов"язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим вішкодуванням).

За даними полісу № АЕ/0701140 обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, обов"язкова цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ "СК "Лафорт" на строк з 20.12.2014 року по 19.12.2015 року (а.с. 33).

Звертаючись до суду з позовом, позивач просить стягнути завдану їй шкоду саме з ОСОБА_3

Натомість, представник відповідача заперечуючи проти позову зазначав, що оскільки позивач не зверталася з вимогою про відшкодування школи завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ні до страхової компанії, ні до МТСБУ, її вимоги до відповідача є передчасними, а тому у задоволенні позову має бути відмовлено.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов"язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов"язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов"язок.

Так, відповідно до ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов"язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров"я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов"язкове страхування). До відносин, що випливають із обов"язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов"язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Сторонами договору обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому, договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов"язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов"язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов"язання згідно з договором обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов"язанні ним є страховик.

Разом з тим, зазначені зобов"язання не виключають одне одного. Деліктне зобов"язання - первісне, основне зобов"язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов"язково припиняє деліктне зобов"язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, і особа, яка завдала шкоди, залишається зобов"язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортниї засобів не є, але наділяється правами за договором: на неї, третьої особи, користь страховик зобов"язаний виконати обов"язок зі здійснення страхового відшкодування.

За правилами ч. 1 ст. 12, ч. 2 ст. 14 ЦК України, особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд; особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов"язковим для неї.

Відповідно до ст. 511 ЦК України зобов"язання не створює обов"язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов"язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов"язує одержувати його. При цьому, відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов"язанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов"язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, з вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов"язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов"язками страховика як сторони договору обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

На підставі викладеного вище, слід зазначити, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. В разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред"явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

А тому, суд приходить до висновку, що завдана позивачу ОСОБА_2, майнова шкода у розмірі 88 365, 70 грн., має бути відшкодована саме ОСОБА_3 на задоволення позовних вимог останньої.

Що ж стосується позовних вимог позивача в частині відшкодування моральної шкоди, то вони також знайшли своє підтвердження та підлягають частковому задоволенню.

Звертаючись до суду з вимогою про відшкодування моральної шкоди, позивачем в обгрунтування цих позовних вимог не надано суду доказів на їх підтвердження, а тому при визначенні розміру моральної шкоди суд приймає до уваги тільки ту обставину, що сам факт пошкодження майна, що було власністю та використовувалося за призначенням, свідчить про завдання їй моральної шкоди та необхідність вживання заходів для відшкодування завданої майнової шкоди.

Відповідно до роз"яснень, що містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" - при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров"я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

З огляду на викладене, врахувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що позивачу завдано моральну шкоду, яка може бути відшкодована в грошовому вираженні сумою в розмірі 1 000, 00 грн.

Судові витрати, понесені позивачем у частині сплати судового збору, необхідно покласти на відповідача за правилами ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", Законом України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. ст. 12, 14, 509, 511, 999, 1187, 1194 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 147, 212, 213-215, 218, 224 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позові вимоги ОСОБА_1, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Лафорт» в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Дяченка Сергія Володимировича про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження - м. Київ, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_5) на користь ОСОБА_2 на відшкодування майнової шкоди 88 365, 70 грн., на відшкодування моральної шкоди 1000, 00 грн., понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 127, 26 грн., що разом складає належну до стягнення суму в розмірі 90 492 (дев»яносто тисяч чотириста дев»яносто дві) грн. 96 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження - м. Київ, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_5) на користь держави недоплачений судовий збір при подачі позовної заяви в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 59 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разу подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Плахотнюк К.Г.