Справа № 308/3190/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового зсідання ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді подання головного державного виконавця Міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про встановлення тимчасового обмеження у виїзді за межі України ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В :

З подання головного державного виконавця Міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції вбачається, що у останнього на виконанні знаходиться виконавче провадження № 45753858 про стягнення з фізичної особи підприємця ОСОБА_3 (Закарпатська область, Ужгородський район, с. Минай, вул. Козацька, 4, ідентифікаційний код 8) на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 ( м. Київ, вул. Фрунзе, , п/р 373810011 в АТ «Дельта Банк», МФО 380236) суму 3228977,95 грн. ( три мільйони двісті двадцять вісім тисяч девятсот сімдесят сім тисяч гривень) 95 коп., заборгованості за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 22/КВ-08 від 16.07.2008 року та 25 736 грн. (двадцять пять тисяч сімсот тридцять шість гривень) в т.ч. 25 500 (двадцять пять тисяч пятсот гривень) по оплаті держмита та 236 грн. (двісті тридцять шість гривень) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Станом на 23.03.2016 року вищезазначене рішення суду повторно перебуваючи на виконанні у відділі ПВР тривалий час боржником самостійно не виконується, заходи направлені на виконання даного судового рішення ним не вживаються.

Згідно відповіді Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області від 28.01.2013 року за № 568, громадянин ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії ЕК № 705949 ВІД 25.12.2009 року та має в користуванні паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії ЕА № 484276 від 06.12.2007 року.

Згідно листа відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Закарпатській області від 02.03.2016 року на запит відділу ПВР боржник ОСОБА_3, паспорт серії ВР № 186279, виданий 02.02.2005 року Ужгородським РВ УМВС України в закарпатській області, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, змінив прізвище на ОСОБА_5.

Відповідно останній змінив паспорт громадянина України на паспорт серії ВР № 597388, виданий Ужгородським МВ ГУ ДМС в Закарпатській області від 17.07.2015 року. Зданого листа також встановлено, що боржник станом на 02.03.2016 року ніде не зареєстрований.

Також 21.03.2016 року до відділу ПВР надійшла відповідь з Головного центру обробки спеціальної інформації Держприкордонслужби України від 14.03.2016 року за № 0.64-4626/0/15-16, з якої вбачається факт регулярного перетину боржником державного кордону України. також з даної відповіді вбачається можливий факт того, що боржник має подвійне громадянство.

Тому у відповідності до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 377-1 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», п. 8 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу», заявник просить суд винести ухвалу, якою встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_3 (Закарпатська область, Ужгородський район, с. Минай, вул. Козацька, 4, ідентифікаційний код 8), до виконання зобовязань, покладених на нього виконавчим документом.

Як зазначено у ст. 377 -1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець у судове засідання не прибув, проте у поданні зазначив про розгляд справи без його участі.

З огляду на викладене фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку.

З подання головного державного виконавця Міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції вбачається, що у останнього на виконанні знаходиться виконавче провадження № 45753858 про стягнення з фізичної особи підприємця ОСОБА_3 (Закарпатська область, Ужгородський район, с. Минай, вул. Козацька, 4, ідентифікаційний код 8) на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 ( м. Київ, вул. Фрунзе, , п/р 373810011 в АТ «Дельта Банк», МФО 380236) суму 3228977,95 грн. ( три мільйони двісті двадцять вісім тисяч девятсот сімдесят сім тисяч гривень) 95 коп., заборгованості за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 22/КВ-08 від 16.07.2008 року та 25 736 грн. (двадцять пять тисяч сімсот тридцять шість гривень) в т.ч. 25 500 (двадцять пять тисяч пятсот гривень) по оплаті держмита та 236 грн. (двісті тридцять шість гривень) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Станом на 23.03.2016 року вищезазначене рішення суду повторно перебуваючи на виконанні у відділі ПВР тривалий час боржником самостійно не виконується, заходи направлені на виконання даного судового рішення ним не вживаються.

Як зазначено у листі від 01.02.2013 Верховного суду України "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України" вирішення судом питання про обмеження у виїзді за межі України можливе тільки у порядку, визначеному ст. 377-1 ЦПК, та за поданням державного виконавця на підставі п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження у зв'язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні (п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону N 3857-XII).

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується судом за правилами цивільного судочинства в порядку, передбаченому ст. 377-1 ЦПК, яка міститься у гл. VI ЦПК "Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)". За змістом цієї статті вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується в порядку, передбаченому цим Кодексом щодо боржників у виконавчому провадженні, за будь-якими виконавчими документами, передбаченими ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження, примусове виконання яких здійснюється ДВС.

Таким чином, ст. 377- 1 ЦПК є спеціальною нормою, яка застосовується на стадії виконання судових рішень, ухвалених незалежно від виду судочинства та рішень інших органів (посадових осіб).

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що надані органом виконання судових рішень документи не свідчать про свідоме ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження отримання ОСОБА_5 постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.12.2014 року, постанови про зміну назви сторони виконавчого провадження від 22.03.2016 року, тобто судом не встановлено, що особа дійсно свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

За відсутності відповідних відомостей суд позбавлений можливості дійти висновку про свідоме ухилення боржника від виконання рішення суду, а відтак звернення до суду з відповідним поданням є передчасним, тому у його задоволенні слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 208-210, 377-1 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні подання головного державного виконавця Міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про встановлення тимчасового обмеження у виїзді за межі України ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6