Провадження № 2/761/626/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Малинникова О.Ф.

при секретарі - Данилевській Є.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві клопотання представника відповідаач про залишення без розгляду, з підстав п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та відшкодування шкоди, завданої їх систематичною несплатою,

в с т а н о в и в :

У квітні 2014 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та відшкодування шкоди, завданої їх систематичною несплатою.

Позивачка зазначила, що Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03.09.2010 р. з ОСОБА_2, працюючого на час прийняття зазначеного судового рішення в авіакомпанії «Аеросвіт», на користь позивача стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1., починаючи із 04 червня 2010 р. і до досягнення ним повноліття.

Виданий позивачу виконавчий лист № 2-13292/10 від 03.09.2010 р., 02.10.2014 р., який 29.09.2010 р. був переданий у відділ державної виконавчої служби Бориспільського МРУЮ. і 01.10.2010 р. було відкрито виконавче провадження.

Розпорядженням державного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ від 11.10.2010 р. - виконавчий лист про стягнення аліментів було направлено до бухгалтерського відділу Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія Аеросвіт». Аліменти з компанії мені надходили нерегулярно, а починаючи з листопада 2012 року припинили надходити взагалі.

Відповідно до листа ВДВС Бориспільського району станом на 13.05.2013 р. борг ОСОБА_2, становив 42 142 гривні 93 копійки.

27.06.2013 р. матеріали виконавчого провадження було передано до ДВС Деснянського районного управління юстиції, де 22.07.2013 р., яким було відкрито виконавче провадження. Відповідно до Розрахунку ДВС Деснянського районного управління юстиції заборгованість станом на 13.05.2013 р. складала 42 141 гривні 93 коп.

Станом на 09.09.2013 р. заборгованість по оплаті аліментів складала 44.460 гривень 87 копійок.

22.11.2013 р. було відкрито виконавче провадження у Київському відділі ДВС Сімферопольського міського управління юстиції, у зв'язку із працевлаштуванням ОСОБА_2, до ПАТ «Авіакомпанія Ейр Онікс».

В період роботи на ТОВ «Авіакомпанія Ейр Онікс» ОСОБА_2, аналогічно як і в період роботи на ПрАТ «Авіакомпанія Аеросвіт», продовжував ухилятись від сплати аліментів. За період роботи у цій компанії Позивач не отримала аліменти жодного разу. Державним виконавцем Сімферопольського міського управління юстиції, заборгованість було розраховано відповідно до середньомісячної плати по регіону і станом на 01.04.2014 р. складала 46 241 гривня 22 копійки.

02.10.2014 р. Франківським відділом ДВС Львівського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження. Станом на 07.11.2014 р. заборгованість по оплаті аліментів складає 45.734 гривні 47 копійок.

Всі матеріальні витрати на утримання дитини позивач несе особисто, тому змушена звернутись до суду з метою стягнення заборгованості по аліментах на утримання дитини.

Колишній чоловік не піклується ні про фізичний, ні про духовний розвиток дитини, її навчання, не забезпечує їй необхідного харчування, медичного догляду. Вона працює в школі та отримує заробітну плату трохи більше 2.000 гривень. Така заробітна плата не дає Позивачу можливості одній забезпечити утримання неповнолітнього сина.

Розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Згідно Розрахунку заборгованості по аліментах від 07.11.2014 р. головного державного виконавця Франківського ВДВС Львівського міського управління юстиції заборгованість ОСОБА_2 станом на 07.11.2014 р. становить 45 734 гривень 47 копійок.

Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_2, виданої ПрАТ «Авіакомпанія Аеросвіт» від 06.03.2015 р., сума заборгованості з виплати заробітної плати ОСОБА_2, становить 140 266 гривень 79 копійок за грудень 2012 р. - травень 2013 р.

Позивач вважає, що незалежно від можливості отримати заробітну плату на підприємстві, за особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов'язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця. Моментом фактичного одержання працівником заробітної плати є вручення йому цих коштів шляхом перерахування на банківську картку.

Незважаючи на труднощі, що виникали із отриманням відповідачем заробітної плати, дитина не отримувала аліменти, які відповідач міг платити іншим способом, передбаченим законом, тобто їй завдана майнова шкода. Отже, з ОСОБА_2 має бути стягнуто майнову шкоду, завдану систематичною несплатою аліментів у розмірі 279 159 гривень 18 копійок.

З огляду на вищенаведені обставини та враховуючи ст.ст. ч.8 ст. 7, 181, 196, Сімейного Кодексу України, ст. 36 ЗУ «Про оплату праці» позивач просила:

1.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 45 734 гривень 47 копійок.

2.Стягнути з ОСОБА_2 майнову шкоду, завдану їй систематичною несплатою аліментів у розмірі 279 159 гривень 18 копійок.

Справа неодноразово призначалась в судові засідання, позивач та її представник з'явилися в судове засідання 03.08.2015 року.

В судове засідання 22 червня 2015 року (а.с. 73-74, т.-1) позивач та її представник не з'явились про день, час, місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Позивач направила заяву про перенесення судового засідання, в зв'язку з госпіталізацією її представника. Проте письмових підтверджень щодо госпіталізації не направила.

В судове засідання 13 жовтня 2015 року (а.с. 221-222, т.-1), позивач та її представник повторно не з'явились про день, час, місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, причину своєї неявки суду не повідомили; заяви про розгляд справи в їх відсутності не надіслали.

В судове засідання 19 квітня 2016 року з'явився представник відповідача, який заявив клопотання про залишення позову без розгляду, в зв"язку з повторною неявкою позивача.

Представник позивача 18 квітня 2016 року ознайомлювалась з матеріалами справи, проте в судове засідання 19 квітня 2016 року позивач та її представник повторно не з'явилися про день, час, місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Представник позивача подала через загальну канцелярію суду заяву про відкладення судового засідання, в зв'язку тим, що вона представляє інтереси в Апеляційному суді м. Києва, проте письмових підтверджень не надала.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, судові повістки надіслані позивачу на зазначені в позовній заяві адреси: АДРЕСА_1, які повернулися з відміткою про отримання судової повістки (а.с. 79, 158, т.-1, 19 т.-2) та на адресу: АДРЕСА_2, які повернулись «за закінченням встановленого терміну зберігання» (а.с. 80, 225, т.-1, 18 т.-2).

Згідно ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованому у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Позивач не уточнив свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи, тому повістки були надіслані на відомі судові адреси: АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 однак, позивач та її представник в судові засідання не з'являються, окрім судового засідання призначеного на 03.08.2015 року.

Суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та відшкодування шкоди, завданої їх систематичною несплатою, слід залишити без розгляду з підстав п. 3 ч.1 ст. 207 ЦПК України, належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи в його відсутності.

Особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та відшкодування шкоди, завданої їх систематичною несплатою.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя: О.Ф. Малинников.