Унікальний номер справи 333/4635/16-ц
Номер провадження 4-с/333/40/16
У Х В А Л А

Іменем України

м. Запоріжжя 13 вересня 2016 р.

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючий суддя Фунжий О.А., за участю секретаря судового засідання Лященко В.А., представника Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби.

В скарзі зазначено, що 30 липня 2015 р. державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження за виконавчим листом, виданим 6 листопада 2014 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 48 079 грн. Станом на 8 червня 2016 р. державним виконавцем не було вчинено ніяких дій щодо виконання рішення суду. 9 червня 2016 р. заявник звернувся до начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби із с каргою на бездіяльність державного виконавця, але відповіді на вказану скаргу не отримав. З наведених підстав заявник просить суд визнати неправомірними бездіяльність начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби щодо не розгляду його скарги та державного виконавця щодо невиконання судового рішення, зобовязати державного виконавця вжити передбачені законом заходи для виконання для виконання судового рішення шляхом внесення відповідного подання до суду про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межу України, оголошення розшуку боржника та виконати інші дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Заявник в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягаючи на задоволені скарги.

Представник Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції скаргу не визнав, в судовому засіданні пояснив, що 28 липня 2015 р. до відділу надійшов виконавчий лист, виданий 6 листопада 2014 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 48 079 грн. 30 липня 2015 р. державний виконавець Романова М.О. за вказаним виконавчим листом відкрила виконавче провадження, копію постанови про відкриття провадження направила сторонам виконавчого провадження. Постановою від 26 листопада 2015 р. державний виконавець наклала арешт на майно боржника та оголосила заборону його відчуження, копію якою направила боржнику та в Територіальний сервізний центр для виконання. 1 грудня 2015 р. направлено запити у відповідні органи щодо наявності у боржника майна. Крім того державним виконавцем отримані інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інформацію про державну реєстрацію обтяжень, зроблено запит до Державної міграційної служби щодо отримання боржником закордонного паспорту. Вжиті державним виконавцем заходи не принесли позитивного результату, в звязку з чим постановою від 8 квітня 2016 р. виконавчий документ повернуто стягувачеві. 24 липня 2016 р. ОСОБА_2 повторно звернувся до виконавчої служби із заявою про примусове виконання того ж судового рішення.

Скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 жовтня 2014 р. з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за договором позики в сумі 48 079 грн.

У відповідності зі ст. 368 ч.2 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один

виконавчий лист.

6 листопада 2014 р. на виконання вказаного рішення суду ОСОБА_2 видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 вказаної суми.

28 липня 2015 р. ОСОБА_2 звернувся до Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом.

Постановою державного виконавця зазначеного відділу державної виконавчої служби від 30 липня 2015 р. за вказаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження ВП № 48286410.

У відповідності зі ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі

виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Дослідженням в судовому засіданні виконавчого провадження встановлено, що державним виконавцем вжито необхідних заходів щодо виконання судового рішення.

31 липня 2015 р. державний виконавець направила боржникові копію постанови про відкриття виконавчого провадження, в якій боржникові запропоновано добровільно о виконати рішення суду в строк до 6 серпня 2015 р.

Постановою від 26 листопада 2015 р. державний виконавець наклала арешт на майно боржника та оголосила заборону його відчуження, копію якою того ж дня направила боржнику та в Територіальний сервізний центр для виконання.

1 грудня 2015 р. державний виконавець направила запити у відповідні органи щодо наявності у боржника майна.

Державним виконавцем отримані інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інформацію про державну реєстрацію обтяжень, зроблено запит до Державної міграційної служби щодо отримання боржником закордонного паспорту.

Постановою державного виконавця від 8 квітня 2016 р. виконавчий документ повернуто стягувачеві відповідно до ст. 47 ч.1 п. 5 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якому виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що державний виконавець при виконанні вказаного судового рішення здійснив усі можливі виконавчі дії, передбачені вимогами Законом України «Про виконавче провадження», але виконати рішення не надалось можливим, в звязку з чим вмотивовано виніс постанову про поверне неня виконавчого документа.

У відповідності зі ст. 387 ч.3 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Вирішуючи вимогу про визнання неправомірною бездіяльність начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби щодо не розгляду скарги заявника на бездіяльність державного виконавця, суд приймає до уваги наступне.

13 червня 2016 р. ОСОБА_2 подав начальнику Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції скаргу на бездіяльність державного виконавця при виконанні зазначеного судового рішення, що підтверджено штампом канцелярії відділу. (а.с. 4)

У відповідності зі ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець,

розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду.

В порушення зазначених вимог законодавства скарга ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця начальником Комунарського відділу державної виконавчої служби не розглянута, відповідь на неї заявникові не надана.

У відповідності зі ст. 387 ч.2 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Керуючись ст. 386-387 ЦПК України, суд

У х в а л и в :

В задоволені скарги ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції при виконані судового рішення № 333/6690/14-ц, зобовязання державного виконавця вчинити певні дії відмовити.

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції щодо не розгляду скарги ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця при виконані судового рішення № 333/6690/14-ц.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в Апеляційний суд Запорізької області протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя О.А.Фунжий