ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Карпенко С.О.,

Мостової Г.І., Попович О.В.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до комунального закладу «Біловодська центральна районна лікарня» про стягнення недонарахованої заробітної плати та скасування наказу за касаційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Луганської області від 19 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду з указаним позовом.

Зазначали, що вони перебували у трудових відносинах з відповідачем. На підставі наказу головного лікаря комунального підприємства «Біловодське районне територіальне медичне об'єднання» (далі - КП «Біловодське районне територіальне медичне об'єднання») ОСОБА_5 від 15 серпня 2011 року № 98 посадові оклади позивачів, починаючи з 15 жовтня 2012 року, були зменшені.

Наказом головного лікаря КП «Біловодське районне територіальне медичне об'єднання» від 12 грудня 2013 року № 153 ОСОБА_3 звільнено з посади головного бухгалтера з 13 грудня 2013 року у відповідності до п. 3 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором.

21 лютого 2014 року на підставі наказу головного лікаря КП «Біловодське районне територіальне медичне об'єднання» № 37 ОСОБА_4 звільнена з посади заступника головного бухгалтера, у відповідності до положень ст. 38 КЗпП України у зв'язку зі зміною місця проживання.

Зазначають, що наказ головного лікаря КП «Біловодське районне територіальне медичне об'єднання» від 15 серпня 2011 року № 98 підписаний ОСОБА_5, яка станом на час його видачі не обіймала посаду головного лікаря, виправлення у наказі здійснено з порушенням норм чинного законодавства. Крім того, відсутні відомості про дату ознайомлення позивачів із вказаним наказом.

На підставі викладеного, вказуючи про недійсність наказу головного лікаря КП «Біловодське районне територіальне медичне об'єднання» ОСОБА_5 від 15 серпня 2011 року № 98, позивачі просили стягнути з відповідача недоотриману заробітну плату, розмір якої станом на квітень 2014 рокуз урахуванням індексації та вимог ст. 117 КЗпП УКраїни у ОСОБА_3 становить 34 883 грн01 коп., а у ОСОБА_4 - 24 663 грн55 коп.

Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 17 квітня 2014 року у позові ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 19 червня 2014 року рішення Біловодського районного суду Луганської області від 17 квітня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у позові відмовлено з інших підстав.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 10 серпня 2015 року заяву ОСОБА_4 і ОСОБА_3 задоволено частково, відновлено повністю втрачене судове провадження у цивільній справі № 408/335/14-ц за позовом ОСОБА_4 і ОСОБА_3 до КП «Біловодське районне територіальне медичне об'єднання» про стягнення недонарахованої заробітної плати.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 і ОСОБА_4, посилаючись на невідповідність висновків апеляційного суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив із пропуску позивачами встановленого положеннями ст. 233 КЗпП України строку звернення до суду з позовом про визнання недійсним наказу про безпідставне зменшення розміру їх посадових окладів.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у позові, апеляційний суд виходив із того, що позивачі оскаржують наказ головного лікаря КП «Біловодське районне територіальне медичне об'єднання» від 15 серпня 2011 року № 98, якого не існує. Крім того, з наказом головного лікаря КП «Біловодське районне територіальне медичне об'єднання» від 15 серпня 2012 року № 98 позивачі були ознайомлені належним чином, про що свідчать їх підписи на зворотній стороні наказу. Виправлення у вказаному наказі в даті його видачі з 2011 року на 2012 рік завірено печаткою відділу кадрів.

З такими висновками суду апеляційної інстанції погоджується колегія суддів касаційної інстанції з таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 перебувала у трудових відносинах з КП «Біловодське районне територіальне медичне об'єднання» та обіймала посаду головного бухгалтера.

ОСОБА_4, перебуваючи у трудових відносинах з відповідачем, обіймала посаду заступника головного бухгалтера КП «Біловодське районне територіальне медичне об'єднання».

Наказом головного лікаря КП «Біловодське районне територіальне медичне об'єднання» ОСОБА_5 від 15 серпня 2012 року № 98 у зв'язку із невідповідністю вимогам професійно-кваліфікаційного рівня, головного бухгалтера ОСОБА_3 попереджено про те, що з 15 жовтня 2012 року її посадовий оклад буде на 30 % нижчим, від посадового окладу головного лікаря КП «Біловодське районне територіальне медичне об'єднання» ОСОБА_5 ОСОБА_4 доведено до відома, що її посадовий оклад буде зменшено з 15 жовтня 2012 року на підставі цього ж наказу.

Актом про встановлення та виправлення помилки, складеним 15 серпня 2012 року встановлено, що у зв'язку із технічною опискою, яка була виявлена під час реєстрації наказу в книзі реєстрації наказів щодо особового складу КП «Біловодське районне територіальне медичне об'єднання», замість вірної дати «15 серпня 2012 року» помилково зазначено «15 серпня 2011 рік» і ця описка була виправлена та завірена печаткою відділу кадрів.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, встановивши всі фактичні обставини справи, з'ясувавши правовідносини виникли між сторонами та визначивши норму права, яка підлягала застосуванню до цих правовідносин, дійшов обґрунтованого висновку про те, що наказ головного лікаря КП «Біловодське районне територіальне медичне об'єднання» від 15 серпня 2012 року № 98 позивачами не оскаржується, а наказ від 15 серпня 2011 року № 98 не видавався. Крім того, обіймаючи посади головного бухгалтера і заступника головного бухгалтера та виконуючи покладені на позивачів посадові обов'язки, вони знали про існування вказаного наказу, згідно з яким змінено розміри їх посадових окладів, його не оспорювали, тому відсутні правові підстави для твердження про припинення трудових прав позивачів.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Таким чином, рішення апеляційного суду у справі ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводами касаційної скарги не спростоване, тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Луганської області від 19 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.О.Кузнєцов
Судді:О.І.Євтушенко С.О. Карпенко Г.І.Мостова О.В.Попович