Провадження № 2/643/657/16
16.06.2016 року Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Стальмакової В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
Сторони у судове засідання 16.06.2016 року не зявились.
Представником позивача була надана суду заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи у його відсутність, суду не надав.
Враховуючи необхідність розгляду справи протягом розумного строку та наявність вказаної вище заяви представника позивача, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для відкладення розгляду справи та розглядає її на підставі наявних доказів.
Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Також умовами п. 4.1.1. Частини № 2 Кредитного договору було встановлено, що за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим Договором строки, Позичальник зобовязаний сплатити Банку пеню в розмірі 1 % від суми несвоєчасно виконаних боргових зобовязань за кожний день прострочки.
Пунктом 1.9 Кредитного договору № ML700/254/2005 передбачено, що Банк має право вимагати дострокового виконання Боргових зобовязань в цілому або у визначеній Банком частині у випадку невиконання Позичальником та/або Третіми особами своїх Боргових зобов'язань та/чи інших умов Кредитного договору.
Як вбачається з вищевказаного Договору Іпотеки від 09.09.2005 року, Квартира належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі продажу від 09.09.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за № 1090.
Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами частини 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.
Представником позивача було надано суду пояснення, згідно яких відповідачем було здійснено відчуження Квартири на користь інших осіб, та заявлено клопотання про витребування доказів на підтвердження вказаної обставини, яке судом було задоволено.
Відповідно до Договору купівлі продажу нежитлових приміщень від 27.12.2010 року, укладеного між ОСОБА_5 (Продавцем) та ОСОБА_3 (Покупцем), ОСОБА_5 передав у власність ОСОБА_3 нежитлові приміщення 1-го поверху №№ 146-1-:-146-5 в літ. «А-9» загальною площею 44,2 кв.м.
Із змісту статті 3 вказаного вище Договору іпотеки вбачається, що Квартира, яка була предметом іпотеки, має реєстраційний номер 4438863.
З наданої суду копії постанови про визнання боржника банкрутом від 22.11.2010 року, винесеної господарським судом Харківської області, вбачається, що у зв'язку із визнанням ФОП ОСОБА_1 банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та в тому числі знято заборону відчуження Квартири, накладену на підставі вказаного вище Договору іпотеки.
Таким чином, з пояснень представника позивача, а також наданих суду доказів вбачається, що Квартира, яка була предметом іпотеки та обліковується за реєстраційним номером 4438863, станом на час звернення позивача з до суду з позовом переобладнана в нежитлові приміщення та не належить відповідачу.
За таких обставин, оскільки станом на час розгляду справи відповідач не є власником Квартири, суд приходить до висновку, що позов пред'явлений до неналежного відповідача.
Відповідно до ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Частиною 1 ст. 33 ЦПК України передбачено, що суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.
За таких обставин у суду відсутні підстави замінювати відповідача за власною ініціативою.
Крім того, в позовних вимогах позивач просить встановити початкову ціну предмета іпотеки, а саме Квартири, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності, на час продажу.
Проте, як неодноразово зазначалось Верховним Судом України, зокрема в постанові 07.10.2015 року, в рішенні суду про звернення стягнення на предмет іпотеки початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації повинна визначатись в грошовому вираженні.
За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.
Керуючись ст. 10, 11, 60, 79, 88, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -
В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Позивач, який брав участь у справі, але не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя Крівцов Д.А.