Справа № 442/1633/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.08.2016 Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі : головуючої - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі : Петрів В.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому розгляді в залі суду в м. Дрогобичі заяву представника позивача ПАТ « Державний ощадний банк України « про відвід судді по цивільній справі за позовом ПАТ « Державний ощадний банк України» в особі філії « Львівського обласного управління АТ « Ощадбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості та зустрічного прозову ОСОБА_3 до ПАТ «« Державний ощадний банк України» про скасування державної реєстрації права власності та повернення у власність нерухомого майна в порядку ч.2 ст. 37 Закону України « Про іпотеку»

в с т а н о в и в:

В провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом ПАТ « Державний ощадний банк України» в особі філії « Львівського обласного управління АТ « Ощадбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості та зустрічний позов ОСОБА_3 до ПАТ «« Державний ощадний банк України» про скасування державної реєстрації права власності та повернення у власність нерухомого майна в порядку ч.2 ст. 37 Закону України « Про іпотеку».

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Гарасимків Л.І., оскільки на його думку вона допускає у своїй діяльності порушення законодавства України. Було незаконно винесено ухвалу про забезпечення позову та з приводу цього банком були подано скарги на дії судді у ОСОБА_4 кваліфікаційну комісію суддів України та ОСОБА_4 Юстиції , а відтак вважає некоректним слухати справу за участі судді Гарасимків Л.І. так як вище вказані факти викликають сумнів в об»єктивності та упередженості судді щодо розгляду вказаної цивільної справи .

Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи , приходжу до наступного висновку.

У контексті ст..8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У національному законодавстві відсутні будь-які роз»яснення, щодо визначення критеріїв чи обставин, які би могли враховуватись судом при надані оцінки фактам щодо неупередженості, а саме які складові елементи повинні містити обставини, щоб можна було прийти до висновку в неупередженості.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (ратифікована Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

З огляду на основні засади і практику Європейського суду з прав людини, неупередженість (безсторонність) суду, відповідно до п.1 ст.6 вказаної вище Конвенції, повинна визначатися за критеріями субєктивними, при яких беруться до уваги особисті переконання і поведінка судді та обєктивними, які визначаються, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Європейський суд стверджує, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Щодо обєктивної неупередженості, Європейський суд з прав людини у справі «Фей проти Австрії» вказав, що така полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на обєктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Також у рішенні від 9 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» щодо гарантій розгляду справи незалежним і безстороннім судом було встановлено порушення права особи на розгляд справи безстороннім судом: уряд не оспорював твердження заявниці стосовно того, що голова Артемівського міського суду, який одноособово розглядав справу заявниці у першій інстанції та чиї рішення були залишені без змін судами вищих інстанцій, просив та безоплатно отримував майно від компанії-відповідача.

За цих обставин твердження заявниці щодо небезсторонності голови суду можна вважати обєктивно виправданими, незважаючи на той факт, що Артемівський міський суд задовольнив одну зі скарг заявниці. Більше того, суди вищих інстанцій, розглядаючи скарги заявниці, не взяли до уваги її скарги на упередженість судді.

Крім цього, Європейський суд з прав людини, у справі «Гаусшильдта», рішення від 29 квітня 1989 року номер справи 11/1987/134/188, зазначив, що згідно з обєктивним критерієм, необхідно встановити, чи існують, якщо зовсім не брати до уваги особисту поведінку судді, легко зясовувані факти, які можуть ставити під сумнів його безсторонність. З цього погляду навіть виступи можуть мати певне значення. Найголовніше це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості і передусім, у разі кримінального провадження, в обвинуваченого. Отже, будь-який суддя, щодо безсторонності якого є законні підстави для побоювань, повинен дати відвід.

Таким чином, піддавши аналізу підстави, що можуть викликати сумнів учасників розгляду справи у обєктивності судді та незважаючи на відсутність обставин, які свідчать про унепередженість судді і відсутність самого факту неупередженості з його боку, так як обставини, які наведені представником позивача не відповідають вимогам ст. 20 ЦПК України. Посилання представника позивача , щодо порушення суддею законодавства, шляхом винесення на його думку незаконної ухвали про забезпечення позову не є підставою для відводу судді, оскільки такі твердження не мають доказового підгрунття так як ухвала про забзпечення позову станом на сьогоднішній день є чинною, однак для усунення можливих наслідків таких дій у вигляді незгоди із рішенням суду через саму особу судді - головуючої, необхідно заяву про відвід судді задоволити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 20, 24 ЦПК України, суд,-

ухвалив :

Заяву представника позивача ПАТ « Державний ощадний банк України « про відвід судді по цивільній справі за позовом ПАТ « Державний ощадний банк України» в особі філії « Львівського обласного управління АТ « Ощадбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості та зустрічного прозову ОСОБА_3 до ПАТ «« Державний ощадний банк України» про скасування державної реєстрації права власності та повернення у власність нерухомого майна в порядку ч.2 ст. 37 Закону України « Про іпотеку» задоволити.

Справу передати у канцелярію Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області для визначення судді через автоматизовану систему документообігу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення на неї може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду по справі.

Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Л.І. Гарасимків