РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючої судді Демінської А.А.,

з участю секретаря судового засідання Медвідь М.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Хмельницький цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

В серпні 2016 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 40467,23 грн. за кредитним договором б/н від 7.12.2006 року, яка складається з наступного: 4210,72 грн. заборгованість за кредитом, 30753,31 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 3100 грн. заборгованість за пенею, 500 грн. та 1903,20 грн. штраф (фіксована та процентна складові). В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 7.12.2006 року між сторонами було укладено договір б/н, за яким відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмір 36% річних, однак порушила взяті на себе зобовязання з повернення кредиту та сплати відсотків, внаслідок чого і виникла заборгованість, котру просить стягнути в судовому порядку.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просить його задовольнити. Пояснив, що кредитна справа за даним кредитним договором втрачена, оригінал кредитного договору не зберігся. Кредитна картка, видана відповідачу, була «Універсальна», але якого саме виду, представнику невідомо. Картку видано 7.12.2006 року, тоді ж заповнена анкета-заява і надано кредит в сумі 5220 грн.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила і просить в його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що такого кредитного договору, на який посилається позивач, укладено між сторонами не було; надані позивачем ОСОБА_4 відповідач не підписувала; згоди по всіх істотних умовах договору сторони не досягли; позивачем обрано невірний спосіб захисту, а позовні вимоги ним не доведені. Заявила про застосування строку позовної давності.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне в позові відмовити з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності зі ст. 1047 ЦПК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні як оригінал, так і копія будь-якого договору, що був би укладений між сторонами 07.12.2006 року. Згідно листа позивача від 6.12.2016 року, наявного в матеріалах справи, оригінал кредитного договору без номера від 7.12.2006 року, укладеного між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3, втрачений.

Крім того, суд критично оцінює та не бере до уваги наданих в якості доказів по справі наступних документів:

-наданої представником позивача з позовною заявою копії заяви, підписаної від імені відповідача оскільки вона підписана 11.08.2016 року, тому не свідчить про укладення договору 7.12.2006 року;

-довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти від 10.08.2016 року оскільки старт карткового рахунку в ній зазначено 30.05.2006 року, що також суперечить доводам позивача про укладення договору 7.12.2006 року;

-ОСОБА_4 і правил надання банківських послуг оскільки відповідач оспорює укладення договору з позивачем згідно зазначених ОСОБА_4 і правил, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що саме така їх редакція існувала станом на 7.12.2006 року і була погоджена як складова укладеного між сторонами кредитного договору;

-поданого позивачем до викладеної в новій редакції позовної заяви розрахунку заборгованості ОСОБА_3 оскільки в даному розрахунку вказано в якості дати укладення договору 30.05.2006 року, тоді як позивач в обґрунтування заявлених вимог посилається на договір від 7.12.2006 року;

-витягу з Тарифів по картках «Універсальна», «Універсальна» Contract та «Універсальна Голд» - оскільки представник позивача не зміг в судовому засіданні пояснити, картка згідно котрого із наведених в даному витягу тарифів видавалася відповідачу;

-довідки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про видачу і термін дії кредитних карток оскільки у вказаній довідці зазначено, що перелічені в ній картки видано за кредитним договором від 30.05.2006 року, а не від 7.12.2006 року;

-виписки по рахунку ОСОБА_3 оскільки виписку подано по карті 4149****6826, що, як вбачається з вище вказаної довідки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про видачу і термін дії кредитних карток, видавалася за кредитним договором від 30.05.2006 року, а не від 7.12.2006 року;

-наданого представником позивача витягу з Книги обліку пластикових карт, оскільки запис за порядковим номером 370 про отримання ОСОБА_3 кредитної картки датований 11.08.2006 року, що також суперечить поясненням представника позивача про укладення кредитного договору та видачу картки відповідачу 7.12.2006 року. Крім того, отримана картка стосується договору від 30.05.2006 року, що вбачається з її номеру, зазначеного в Книзі обліку пластикових карт та в вище вказаній довідці ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про видачу і термін дії кредитних карток.

Крім того, за відсутності тексту кредитного договору від 7.12.2006 року суд позбавлений можливості належно перевірити розрахунок заборгованості за ним (а.с. 8 13), внаслідок чого сам по собі такий розрахунок не може бути підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, позивач не довів факту укладення між сторонами кредитного договору 7.12.2006 року, умов укладеного договору, невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань, наявності та розміру заборгованості за таким договором. З огляду на зазначене в позові слід відмовити в повному обсязі.

Позовна давність, про застосування наслідків спливу котрої заявлено відповідачем, за таких обставин до даних правовідносин застосована бути не може, оскільки в позові відмовлено за недоведеністю, а наслідки пропуску строку позовної давності можуть бути застосовані лише в разі обґрунтованості заявлених позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 5, 8, 10, 11, 60, 64, 88, 212 215 ЦПК України, ст. ст. 256, 267, 1046, 1047 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

В позові ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення Апеляційному суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: