Апеляційний суд Житомирської області
Справа №281/223/14-ц Головуючий у 1-й інст. Шуляк Л. А.
Категорія 47 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

13 січня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Шевчук А.М.,

суддів: Заполовського В.Й., Талько О.Б.,

з участю секретаря судового засідання: Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі

заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про повернення судового збору

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 Лугини про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відшкодування майнової та моральної шкоди,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

на рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 23 липня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся із заявою про повернення судового збору в розмірі 21 грн. 80 коп. та оригіналу квитанції про сплату судового збору. Свою заяву обґрунтовував тим, що на виконання ухвали судді Апеляційного суду Житомирської області від 25 серпня 2015 року сплатив судовий збір, але у більшому розмірі, ніж встановлено законом, оскільки п.п.6 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачав, що з позовної заяви про відшкодування моральної шкоди з ціною позову від 5 до 50 розмірів мінімальної заробітної плати 1 відсоток ціни позову. Таким чином, з позовної вимоги про стягнення у відшкодування моральної шкоди 20 000 грн. належить сплатити 200 грн., а не - 243,60 грн., як зазначено у вищевказаній ухвалі.

Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства.

Загальні питання повернення сплачених сум судового збору врегульовані статтею 7 Закону України «Про судовий збір. Перелік підстав повернення судового збору є вичерпним. Зокрема, відповідно до змісту п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Апеляційного суду Житомирської області від 25 серпня 2015 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 23 липня 2015 року було залишено без руху та повідомлено особу, що подала апеляційну скаргу, про необхідність доплатити судовий збір у розмірі 21 грн. 80 коп. (а.с.291 т.1).

На виконання даної ухвали квитанцією від 01 вересня 2015 року судовий збір був доплачений (а.с.5 т.2).

Редакція п.п.2 та 8 п.1 ч.2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», яка була чинною на час постановлення вищевказаної ухвали, передбачала, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди повинна бути оплачена судовим збором за ставкою 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складало 243,60 грн. (1218 грн. х 0,2 =243,60 грн.), а за подання апеляційної скарги 50 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, тобто апеляційна скарга з позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди повинна була бути оплачена судовим збором у сумі 121,80 грн. (243,60 грн. х 50% = 121,80 грн.).

Попри те, заявник помилково вважає, що вимогу про відшкодування моральної шкоди слід було оплачувати за ставкою не 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а за ставкою 1% ціни позову, що передбачена п.п. 6 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», редакція якого була чинною на час постановлення ухвали, оскільки просив у відшкодування моральної шкоди стягнути 20 000 грн.

Однак, підпункт 6 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», редакція якого була чинною на час постановлення ухвали суддею апеляційного суду, врегульовувала оплату судовим збором позовної заяви про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи. Позовна ж заява у даній справі містить інші вимоги, а тому п.п. 6 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що заявником апеляційна скарга, з урахуванням доплати у розмірі 21 грн. 80 коп., була оплачена судовим збором у сумі, встановленій законом (430,40 грн.), а тому відсутні правові підстави повертати судовий збір у розмірі 21 грн.80 коп., оскільки він не був сплачений зайво та апеляційна скарга не була оплачена у більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Вирішення питання про повернення оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 21 грн. 80 коп. є похідним від вирішення питання про повернення судового збору.

Оскільки відмовляється у задоволенні клопотання про повернення судового збору, то відмовляється й у поверненні оригіналу квитанції (випливає із змісту абзацу третього п.42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» із змінами від 25 вересня 2015 року).

Керуючись ст. ст. 209, 304, 315 ЦПК України, ст.7 Закону України «Про судовий збір», колегія суддів апеляційного суду, -

у х в а л и л а :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про повернення судового збору та оригіналу квитанції про сплату судового збору відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: