Справа № 417/296/14-ц
Провадження № 22ц/782/349/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2016 року, липня місяця, 20-го дня колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі : головуючого судді Яреська А.В., суддів- Карташова О.Ю., ОСОБА_1 за участі секретаря: Попової Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 банк Аваль» в особі Черкаської обласної дирекції на заочне рішення Марківського районного суду Луганської області від 20 травня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 банк Аваль» в особі Черкаської обласної дирекції до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Приватне підприємство «Канівська транспортно-експедиційна компанія «КАТРЕК» про звернення стягнення на заставне майно,

встановила:

В жовтні 2014 року Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_2 банк Аваль» в особі Черкаської обласної дирекції звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Приватне підприємство «Канівська транспортно-експедиційна компанія «КАТРЕК» та просило звернути стягнення на заставне майно, а саме автомобіль НОМЕР_1, 2008 року випуску, ідентифікатор транспортного засобу (номер кузова) Х343936, який належить ОСОБА_3 , в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами № 010/02-33/1310/01-07 від 19.09.2007, № 010/02-33/1310/02-07 від 19.10.2007, № 010/02-33/1310/03-07 від 27.11.2007 в розмірі 693 808,23 грн. (шістсот дев'яносто три тисячі вісімсот вісім гривень двадцять три копійки) на користь ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» .

Заочним рішенням Марківського районного суду Луганської області від 20 травня 2015 року у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 банк Аваль» в особі Черкаської обласної дирекції до ОСОБА_3 (треті особи: ОСОБА_4, Приватне підприємство «Канівська транспортно-експедиційна компанія «КАТРЕК») про стягнення боргу було відмовлено. Не погодившись з вказаним рішенням, ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» в особі Черкаської обласної дирекції звернулось до Апеляційного суду Луганської області з апеляційною скаргою, у якій просило суд скасувати заочне рішення Марківського районного суду Луганської області від 20 травня 2015 року у справі № 417/296/14-ц у повному обсязі та прийняти нове рішення, за яким звернути стягнення на заставне майно, а саме автомобіль НОМЕР_1, 2008 року випуску, ідентифікатор транспортного засобу (номер кузова) Х343936, який належить ОСОБА_3 , в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами № 010/02-33/1310/01-07 від 19.09.2007, № 010/02-33/1310/02-07 від 19.10.2007, № 010/02-33/1310/03-07 від 27.11.2007 в розмірі 693 808,23 грн. (шістсот дев'яносто три тисячі вісімсот вісім гривень двадцять три копійки) на користь ПАТ «ОСОБА_2 Аваль».

Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 02 вересня 2015 року апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» в особі Черкаської обласної дирекції була задоволена частково, заочне рішення Марківського районного суду Луганської області від 20 травня 2015 року було скасовано, провадження у справі закрито.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» в особі Черкаської обласної дирекції звернувся у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, просив скасувати заочне рішення Марківського районного суду Луганської області від 20 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 02 вересня 2015 року і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 березня 2016 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» в особі Черкаської обласної дирекції задоволено, ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 02 вересня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Вислухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до таких висновків.

Статтею ст. 303 ЦПК України є передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Статтями 213, 214 ЦПК України є визначеним про те, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як передбачено ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частина 2 ст. 59 ЦПК України передбачає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень. При розгляді справи про суті суд першої інстанції встановив, що між ПАТ «ОСОБА_2 банк Аваль» та ОСОБА_4 були укладені в письмовій формі договори кредиту №№ 010/02-33/1310/01-07, 010/02-33/1310/02-07, 010/02-33/1310/03-07, згідно умов яких банк надав боржнику кредити у сумі 328250,00; 176750,00; 303000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 15% на рік, з кінцевим терміном повернення 18.09.2012 року.Для забезпечення виконання зобовязань за кредитними договорами між позивачем та приватним підприємством «Канівська транспортно-експедиційна компанія «КАТРЕК» 30.03.2010 року був укладений договір застави транспортних засобів №010/02-33/1310-07з7, відповідно до п.1.1 якого в заставу було передано пять одиниць автотранспорту, а саме:

●автомобіль марки ГАЗ 33021 ЗНГ, 2008 року випуску, кузов №Х341344, державний реєстраційний №СА0353 ВА вартістю 57405,00 грн.;

●автомобіль марки ГАЗ 330202-414, 2008 року випуску, кузов №Х339620, державний реєстраційний №СА 0323 ВА вартістю 57405 грн.;

●автомобіль НОМЕР_1, 2008 року випуску, кузов Х343936, державний реєстраційний №СА0323ВА вартістю 57405 грн.;

●автомобіль марки JAC КП-J-HF1020R-1-1, 2008 року випуску, кузов №LJ11КААВ386005251, державний реєстраційний №СА 8730АТ вартістю 51000 грн.;

●автомобіль марки JAC HFC1020K, 2008 року випуску, кузов №LJ11КААВ786005298, державний реєстраційний №СА 6842АТ вартістю 51000 грн. Позичальник порушив умови цих кредитних договорів щодо повернення кредитних коштів і станом на 08.08.2012 року він мав загальну заборгованість в сумі 693808,23 грн. Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12.11.2012 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 банк Аваль» в особі Черкаської обласної дирекції до ОСОБА_4 та інших осіб, з останнього стягнуто заборгованість за вказаними кредитними договорами в сумі 693808,23 грн. Ухвалою господарського суду Черкаської області від 12 жовтня 2012 року порушено справу №04/5026/1521/2012 про банкрутство приватного підприємства «Канівська транспортно-експедиційна компанія «КАТРЕК», розпорядником майна призначено арбітражного керуючого ОСОБА_5 28.03.2013 року господарським судом Черкаської області зазначене приватне підприємство визнано банкрутом і відкрито стосовно нього ліквідаційну процедуру. В ході проведення ліквідаційної процедури було зясовано, що зазначений автомобіль, який перебував у заставі, було відчужено заставодавцем без згоди банку та станом на 29.01.2014 року він належить ОСОБА_3 Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відомості про обтяження заставного автомобіля до Державного реєстру обтяжень рухомого майна не вносились, тоді як відповідач придбав його за відплатним договором - договором купівлі-продажу, в звязку з чим є добросовісним набувачем і підстав для звернення стягнення на це майно немає.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, адже до них він дійшов із порушенням норм матеріального та процесуального права, всупереч фактичних обставин по справі. Так, дійсно, враховуючи приписи статті 388 ЦК України, ст. 10 Закона України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником ,який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором може бути визнана його добросовісним набувачем за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Але висновки суду першої інстанції про те, що відомості про обтяження заставного автомобіля до Державного реєстру обтяжень рухомого майна не вносились і відповідно відповідач придбав його за відплатним договором - договором купівлі-продажу , в звязку з чим є добросовісним набувачем і підстав для звернення стягнення на це майно немає є хибними, адже не є зробленими на підставі аналізу належних та допустимих доказів, суд першої інстанції не перевірив належним чином зазначених обставин щодо внесення відомостей про обтяження заставного автомобіля до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Між тим, відповідно до відомостей з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вбачається, що автомобіль НОМЕР_1, 2008 року випуску, ідентифікатор транспортного засобу (номер кузова) Х343936 було заборонено відчуджувати ще з 31.03.2010 року, обтяження з цього обєкту не знімались, заміна саме цього обєкту не здійснювалась (а.с. 121-124 т.1)., відсутність відміток про обтяження тільки у самому реєстраційному свідоцтві не можна розцінити як відсутність зареєстрованого у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна обтяження. Відповідач придбав спірний автомобіль 28 квітня 2011 року, тобто більш ніж через рік після накладення зареєстрованого з 31.03.2010 року у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна обтяження обтяження .

Отже, за таких обставин колегія суддів доходить до висновків про те, що висновки суду першої інстанції є хибними, винесені із порушенням норм матеріального та процесуального права, всупереч фактичним обставинам справи і оскаржуване рішення підлягає скасуванню. Що ж до заявлених позовних вимог, то враховуючи встановлені по справі обставини та з огляду на приписи ст. 27 Закону України «Про заставу», яка передбачає, що застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Крім того, згідно із ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження. Отже, за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню і по справі слід ухвалити нове рішення, яким звернути на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 банк Аваль» стягнення на заставне майно а саме автомобіль НОМЕР_2, 2008 року випуску, ідентифікатор транспортного засобу номер кузову Х343936, який належить ОСОБА_3 в рахунок заборгованості за кредитними договорами №№ 010/02-33/1310/01-07, 010/02-33/1310/02-07, 010/02-33/1310/03-07 у розмірі 693808, грн.

Судові витрати по справі у розмірі 6820 гривень 80 копійок підлягають стягненню з відповідача, адже є підтвердженими наявними у справі платіжними документами доказами про сплату судового збору (а.с. 1,2, 138 т.1, а.с. 2 т.2).

З огляду на викладене вище та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 315-316 ЦПК України, судова колегія

вирішила :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 банк Аваль» в особі Черкаської обласної дирекції задовольнити.

Рішення Марківського районного суду Луганської області від 20 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким звернути на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 банк Аваль» стягнення на заставне майно а саме автомобіль НОМЕР_2, 2008 року випуску, ідентифікатор транспортного засобу номер кузову Х343936, який належить ОСОБА_3 в рахунок заборгованості за кредитними договорами №№ 010/02-33/1310/01-07, 010/02-33/1310/02-07, 010/02-33/1310/03-07 у розмірі 693808, грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 банк Аваль» судові витрати у розмірі 6820 гривень 80 копійок

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: