ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/7148/16-ц
провадження № 2-о/753/241/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ДЕАК Ю.В.

за участю

заявника не з'явилась;

заінтересована особа не з'явилась;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту смерті

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом - заявник, ОСОБА_1) звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з заявою про встановлення факту смерті її матері ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2), ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в стаціонарі лікарні Комунальної установи «Краснодонська центральна районна лікарня Луганської області Краснодонської районної ради» у Луганській області.

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року в Луганській області померла мати заявника ОСОБА_2 Факт її смерті підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть, виданим Комунальною установою «Краснодонська центральна районна лікарня Луганської області Краснодонської районної ради». Проте відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України» це свідоцтво є недійсним і не створює правих наслідків. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві відмовив заявникові у видачі свідоцтва про смерть її матері, що і стало підставою для звернення до суду.

В судове засідання заявник не з'явилась, однак надала заяву в якій підтримала заявлені вимоги та просила суд розгляд справи здійснювати за її відсутності.

Заінтересована особа - Відділ державної реєстрації цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві у судове засідання свого представника не направив, при цьому заступником начальника відділу подано до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року в Луганській області померла мати заявника - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть від 27 липня 2015 року, виданим Комунальною установою «Краснодонська центральна районна лікарня Луганської області Краснодонської районної ради».

Відповідно до вказаних документів ОСОБА_2 померла в смт. Новосвітлівка Краснодонського району Луганської області, яке відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року за №1276-р входить до переліку населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п. 13 постанови №5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України № 258 від 03.07.2001 року (далі - Інструкція).

Відповідно до положень Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологанатомом на підставі вивчення медичної документації та результатів розтину.

А відповідно до п. 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених Наказом міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о); рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Враховуючи те, що лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_2 видано на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, воно є недійсним і не створює правових наслідків, що зумовило неможливість реєстрації її смерті у встановленому законом порядку. Усунення цього порушення іншим шляхом ніж судовим не вбачається можливим, та оскільки заявник ОСОБА_1 не може отримати від закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть своєї матері для прийняття за нею спадщини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті у судовому порядку, що також за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до правил ст. 257-1 ЦПК України, якою доповнено ЦПК України на підставі Закону України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» № 990-VIII від 04.02.2016 року, рішення суду про встановлення факту смерті ОСОБА_2, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в стаціонарі лікарні Комунальної установи «Краснодонська центральна районна лікарня Луганської області Краснодонської районної ради» у Луганській області підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 209, 212 - 215, 218, 234, 256, 257-1 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в стаціонарі лікарні Комунальної установи «Краснодонська центральна районна лікарня Луганської області Краснодонської районної ради» у Луганській області.

Рішення допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.