Справа № 285/1875/16-ц
провадження № 2/0285/1161/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28.07.2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Помогаєва А.В., за участі секретаря судового засідання Музика Н.Ю., позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Жолобненської сільської ради Новоград-Волинського району про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

08.07.2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до місцевої територіальної громади в особі Жолобненської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок № 15 по вул. Гайовій в с. Жолобне, Новоград-Волинський район, Житомирська область.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 20.02.2014 року помер його дід ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина. При звернені до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, у видачі такого свідоцтва позивачу було відмовлено, оскільки на даний житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи.

Враховуючи, що можливості оформити спадщину іншим шляхом немає, позивач просить суд визнати за ним право власності на зазначений житловий будинок.

У судове засідання позивач зявився, просив позов задовольнити.

Відповідач участь представника у судовому засіданні не забезпечив, подали заяву, в якій зазначили, що проти позову не заперечують та просять проводити розгляд справи без участі представника Жолобненської сільської ради.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних доказів.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер 20.02.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть № 1-ТП № 233637 від 21.02.2014 року. (а.с.4)

Спадкоємцем померлого за заповітом є його онук ОСОБА_1 - позивач у справі, який прийняв спадщину та з метою оформлення спадкових прав подав заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до заповіту від 05.02.2014 року, посвідчено секретарем Жолобненської сільради, зареєстрованого в реєстрі № 1, ОСОБА_2 заповів все своє майно ОСОБА_1 (а.с.11)

Постановою державного нотаріуса від 15.03.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 15, що розташований по вулиці Гайовій с. Жолобне, Новоград-Волинського району, після смерті ОСОБА_2, який помер 20.02.2014 року, оскільки у позивача відсутній документ, який підтверджує реєстрацію права власності на спадкове майно.

Відповідно до довідки № 525 від 25.07.2016 року, житловий будинок № 15 по вул. Гайовій, с. Жолобне, Новоград-Волинський району, Житомирська область, належить ОСОБА_2, який помер 20.02.2014 року, згідно записів в по господарській книзі за 2011-2015 р.

Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Отже, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що право власності спадкодавця на спірне домоволодіння підтверджується належними доказами.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 6 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п. 4.15. ч. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до листа державного нотаріуса № 1303/02-14/43/15 від 08.07.2016 р., крім ОСОБА_1 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2, інші спадкоємці не звертались.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що відомості про реєстрацію права власності на домоволодіння за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Жолобне, вул. Гайова, буд. 15, відсутні. Таким чином, є підстави вважати, що будь-які правочини щодо спадкового майна за життя спадкодавця ним не вчинялись.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 15, 16, 57-61, 88, 209, 212- 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 15 по вул. Гайовій в с. Жолобне, Новоград-Волинського району, Житомирської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, який помер 20.02.2014 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 01.08.2016 року.

Головуючий А.В. Помогаєв