Справа № 161/5915/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Кихтюк Р.М.
Провадження № 22-ц/773/1238/16 Категорія: 69 Доповідач: Свистун О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді - Свистун О.В.,

суддів - Лівандовської-Кочури Т.В., Федонюк С.Ю.,

за участі секретаря - Концевич Я.О.,

заявника ОСОБА_2, представника ОСОБА_1,

заінтересованої особи ОСОБА_3, представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту не усвідомлення померлою значення своїх дій та неможливістю керувати ними при укладенні договору дарування,

за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 липня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 липня 2016 року закрито провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту не усвідомлення померлою значення своїх дій та неможливістю керувати ними при укладенні договору дарування на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм процесуального права просила ухвалу суду скасувати, а справупередати на новий розгляд до того ж суду.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримали з підстав у ній зазначених.

Заінтересована особа ОСОБА_3, її представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу заперечили, оскільки вважають, що ухвала постановлена з додержанням вимог закону, і підстав для її задоволення немає.

Заінтересовані особи Управління охорони здоров'я Луцької міської ради, ОСОБА_9., ОСОБА_10 в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового розгляду.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Закриваючи провадженняу справі, суд першої інстанції виходив з того, що процесуальним законом не передбачено можливість пред'явлення позову чи подання заяви стосовно особи, яка на час звернення до суду вже померла і така позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Однак, такі висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною у порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно зі ст. 40 цього Кодексу фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Якщо від часу виникнення недієздатності залежить визнання недійсним шлюбу, договору або іншого правочину, суд з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи та інших доказів щодо психічного стану особи може визначити у своєму рішенні день, з якого вона визнається недієздатною.

Як роз'яснив з цього приводу Пленум Верховного Суду України в пункті 8 своєї постанови №3 від 28.03.1972 року (з наступними змінами) «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним», оскільки від вирішення питання щодо дієздатності громадянина залежить можливість його участі у вирішенні інших цивільних справ, заяви про визнання громадянина недієздатним підлягають розглядові окремо від інших вимог. Одночасно зі спором про право цивільне питання про недієздатність громадянина може вирішуватись лише в тому разі, коли спір виник після смерті цього громадянина.

Із поданої заяви ОСОБА_2 вбачається, що вона просила визнати ОСОБА_7 недієздатною, оскільки їй це необхідно для оскарження договору дарування. Під час розгляду справи заявник змінила вимоги і просила суд встановити факт, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, не усвідомлювала своїх дій та не могла керувати ними при дачі письмової згоди своєму чоловіку ОСОБА_8 на укладення 12.07.2007 року договору дарування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1.

Отже суд першої інстанції закриваючи провадження у даній справі не визначився з правовідносинами, які виникли, не з'ясував у заявника, які саме вимоги він просить задовольнити, оскільки факт, який просить встановити особа є лише підставами для визнання особи недієздатною. Не визначився із нормами матеріального та процесуального права чи визнається особа недієздатною посмертно щодо вчинених нею дій за життя, оскільки одночасно зі спором про право цивільне питання про недієздатність громадянина може, а не повинно вирішуватись лише в тому разі, коли спір виник після смерті цього громадянина.

Суд закривши провадження у справі з підстав не підсудності справи цивільному судочинству не роз'яснив заявнику в якому провадженні слід розглядати справу як це вимагає ст. 206 ЦПК України.

Крім того суд не звернув уваги на те, що при вирішенні питання щодо визнання договору дарування недійсним не заявлялося та не вирішувалося питання щодо недієздатності ОСОБА_7, хоча призначалися експертизи.

Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку, що із-за вказаних порушень норм процесуального законодавства ухвала суду першої інстанції підлягаю скасуванню і відповідно до ст. 311 ЦПК України справу слід направити для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_2 задоволити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 липня 2016 року в даній справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: