Провадження № 8/369/11/16
УХВАЛА

Іменем України

01.08.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

при секретарі Дідур М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.05.2015 року, в справі № 369/10713/14-ц, за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Державного агентства резерву України, третя особа прокуратура Волинської області про виключення майна з акту опису, -

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення Києво-Святошинського районного суду від 18 травня 2015 року.

Свої вимоги заявник мотивувала тим, що в рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 18.05.2015 по справі № 369/10713/14-ц було відмовлено у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Апеляційного суду Київської обл. від 05.08.2015 р. по справі № 22- ц/780/3989/15 апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення суду першої інстанції залишено без змін.

21.06.2012 Києво-Святошинським районним судом Київської області було ухвалено рішення по справі № 2-512/2012 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, яке станом на 02.07.2012 р. набрало законної сили та яким за ОСОБА_1 визнано право власності на наступне майно: 3/5 частини земельної ділянки, загальною площею 0,1645 га, кадастровий номер :01:0195 по вул. Стрілецький № 6 в с. Гореничі Києво- Святошинського р-ну Київської області; земельну ділянку площею 0,1550 га, кадастровий номер :01:005:0008, на території Княжицької сільської ради Києво- Святошинського району Київської області у селі Княжичі Києво- Святошинського району Київської області по вулиці Західній; земельну ділянку площею 0,1550 га, кадастровий номер :01:005:0009, на території Княжицької сільської ради Києво- Святошинського району Київської області у селі Княжичі Києво- Святошинського району Київської області по вулиці Західній; земельну ділянку площею 0,0812 га, кадастровий номер :01:0197, по вул. Стрілецькій в с. Горенич Києво- Святошинського р-ну Київської області; баню, розташовану на земельній ділянці, 0,0812 гакадастровий номер :01:0197, по вул. Стрілецькій в с. Гореничі, Києво- Святошинського р-ну Київської області; 1/7 частину земельної ділянки загальною площею 0,0811 га, кадастровий номер :01:0198, по вул. Стрілецькій в с. Гореничі Києво- Святошинського р-ну Київської області площею 0,0091 га; земельну ділянку площею 0,3095 га, кадастровий номер :01:0196, що знаходиться по вул. Паторжинського в с. Гореничі Києво-Святошинського р-ну Київської області; земельну ділянку площею 0,05 га, кадастровий номер :01:004:0125, яка розташована по вулиці Стрілецькій в с. Гореничі Києво-Святошинського району Київської області; земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер :01:007:0522, по вул. Максима Рильського № 50 в с. Гореничі Києво-Святошинського району Київської області; квартиру АДРЕСА_1; земельну ділянку площею 0,150 га, кадастровий номер :01:002:0026 в с. Мала Солтанівка Васильківського р-ну Київської області; земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер :001:028:0004, по провулку Більшовицький № 4 в смт. Макарів Макарівського району Київської області; земельну ділянку площею 0,027 га, кадастровий номер :001:028:0003, по провулку Більшовицький № 4 в смт. Макарів Макарівського району Київської області.

Проте позивачка не може зареєструвати за собою право власності на належне їй за рішенням суду майно, а тому воно і досі зареєстроване за ОСОБА_2.

22.09.2014 представник заявника звернулась до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві із заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру № 20, що розташована в м. Києві по вул. Гончара Олеся, 15/3, однак 26.09.2014 у відповідь на таку заяву було отримано рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень в звязку з тим, що заяву про державну реєстрацію прав, повязаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна (арешт нерухомого майна № 10618286, зареєстровано 15.12.2010, підстава обтяження - постанова про накладення арешту на майно, б/н, 14.12.2010, обтяжував прокуратура Волинської області, обєкт обтяження - квартира, адреса: АДРЕСА_2».

На майно ОСОБА_3 старшим с/у УДСБЕЗ УМВС України у Волинській обл. капітаном міліції ОСОБА_4 було за протоколом від 10.12.2010 р. накладено арешт на ряд земельних ділянок, серед яких пять - нині належать заявнику.

Арешти були накладені в рамках кримінального провадження, що ведеться відносно колишнього чоловіка позивачки - ОСОБА_3

Судом першої інстанції, з чим погодився апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позову, як основну підставу такої відмови, було зазначено, що «відповідно до ст. 100 КПК України 2012 р. та ст. 81 КПК України I960 р. доля речових доказів, якими і є спірні земельні ділянки, може бути вирішена лише у кримінальному судочинстві...». Крім того, перешкодою для задоволення позову стало також і те, що позивачка не зверталась до прокуратури Волинської області з приводу зняття арештів з майна.

Позивачем 18.09.2015 було подано до Апеляційного суду Волинської області клопотання про виключення з опису певного майна по справі № 0308/14373/12 щодо засуджених: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 та доповнення до клопотання 29.12.2015 Апеляційний суд Волинської області ухвалою відмовив у прийнятті до розгляду клопотання з доповненням Гарсіа JI.C. про виключенняз опису майна та зняття з нього арешту.Дане рішення мотивовано тим, що дана кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_3 за апеляційними скаргами їх захисників переглядається апеляційним судом Волинської області у межах поданих апеляцій, в яких не ставиться питання щодо виключення вказаного майна із акту опису, а також зазначені питання у клопотанні Гарсіа JI.C. не були предметом першої інстанції при розгляді цієї справи по суті не зверталися, а також вона не є учасником кримінального провадження, тому у прийнятті до розгляду апеляційним судом даного клопотання про виключення з акту опису вказаного заявницею майна та зняття з нього арешту, слід відмовити.

ОСОБА_1 JI.C. звернулася до суду касаційної інстанції із скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 29.12.2015 та ухвалити нове рішення, яким клопотання про виключення з опису певного майна задовольнити, наголошуючи на тому що суди трьох інстанцій та Верховний суд України, відмовили у задоволенні позову виходячи із того, що питання зняття арешту із майна вирішується не в цивільному, а в кримінальному судочинстві.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, постановою від 10.03.2016 р. по справі № 5-1394км15 відмовив увитребуванні кримінальної справи за касаційною скаргою позивача,залишивши в силі ухвалу Апеляційного суду Волинської області.

Заявник вважала, що ухвала Апеляційного суду Волинської області від 29.12.2015 року по справі № 0308/14373/12 та Постанова Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.03.2016 р. по справі № 5-1394км15 є істотними для справи обставинами, що не були і не могли бути відомі, на час розгляду справи, так як позивач, керуючись п.6 Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року N 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» обрала такий спосіб захисту порушеного права як виключення майна з опису в порядку цивільного судочинства, на підставі того, що вона не є боржником в кримінальному провадженні, а про вищезазначені рішення стало відомо після розгляду справи, а також є обставинами, які входять до предмета доказування у справі та впливають на висновки суду, так як є додатковим доказом на належність розгляду спору в порядку цивільного судочинства та наявність підстав для виключення майна з опису та зняття з нього арешту.

Тому просила скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.05.2015 р. по справі №369/10713/14-ц. Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі, виключити майно з опису та зняти в інтересах ОСОБА_1 арешт з наступного нерухомого майна: 3/5 частини земельної ділянки, загальною площею 0,1645 га, кадастровий номер :01:004:0195 по вул. Стрілецький № 6 в с. Гореничі Києво-Святошинського р-ну Київської області; земельну ділянку площею 0,0812 га кадастровий номер :01:004:0197, по вул. Стрілецькій в с. Гореничі, Києво- Святошинського р-ну Київської області; 1/7 частину земельної ділянки загальною площею 0,0811 га, кадастровий номер :01:004:0198, по вул. Стрілецькій в с. Гореничі Києво- Святошинського р-ну Київської області площею 0,0091 га; земельну ділянку площею 0,3095 га, кадастровий номер :01:004:0196, що знаходиться по вул. Паторжинського в с. Гореничі Києво-Святошинського р-ну Київської області; квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 72,7 кв. м; земельну ділянку площею 0,150 га, кадастровий номер :01:002:0026 в с. Мала Солтанівка Васильківського р-ну Київської області.

В судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримала та просила їх задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти заяви заперечував, просив відмовити в задоволенні.

Інші сторони в судове засідання не зявились, про день. час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення сторін що брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 травня 2015 року у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Державного агентства резерву України, третя особа прокуратура Волинської області про виключення майна з акту опису відмовлено в повному обсязі.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 5 серпня 2015 року рішення суду залишено без змін.

У своїй заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами заявник посилалась на ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 29.12.2015 року по справі № 0308/14373/12 та Постанову Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.03.2016 р. по справі № 5-1394км15, оскільки у питанні про виключення майна з акту опису суди відмовляючи у позові, посилались на належність вирішення даного спору лише у кримінальному провадженні. Однак звернувшись з клопотанням про виключення з опису певного майна в кримінальне провадження, позивачці було відмовлено.

Прокуратурою Волинської області від 21.07.2016 року направлено до суду лист з якого вбачається що вироком Луцького міськрайонного суду від 05.09.2014 р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України. ухвалою апеляційного суду Волинської області від 0605.2016 року вирок суду першої інстанції від 05.09.2014 скасовано, а кримінальну справу направлено на новий розгляд в той же суд в іншому складі.

Арешти на майно, накладені слідчим в ході проведення досудового слідства по кримінальній справі № 31-112-11 на майно ОСОБА_2, судом не скасовувались.

Згідно з частиною третьою статті 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (стаття 179 ЦПК). Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 362 ЦПК України заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду.

У п. 3, 4 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справи від 30 березня 2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» передбачено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Слід також зазначити, що обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги.

Неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів також не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 361 ЦПК підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 362, 364 ЦПК.

Судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Судом, під час розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, не встановлено.

З боку заявника суду не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження нововиявлених обставин, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.

Разом з тим, суд вважає, що зазначена ОСОБА_1 як нововиявлена істотна для справи обставина, не є нововиявленою та істотною для цієї справи обставиною, що не була і не могла бути відома заявнику, тому не є підставою для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Враховуючи, що заявником не було доведено та судом не було виявлено істотних обставин, що існували, але не були йому відомі на час вирішення справи, заява про перегляд за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, з огляду на рекомендації, викладені у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 15, 60, 61, 208-210, 361-365 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.05.2015 року, в справі № 369/10713/14-ц, за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Державного агентства резерву України, третя особа прокуратура Волинської області про виключення майна з акту опису відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пяти днів з дня її оголошення.

Суддя Дубас Т.В.