Справа № 584/737/16-ц Провадження № 2/584/253/16
28.07.2016 Путивльський районний суд Сумської області
в особі : головуючого - судді Толстого О.О.
при секретарі Зікрати Я.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 міської ради Путивльського району Сумської області до ОСОБА_2 про стягнення збитків,
ВСТАНОВИВ :
Путивльська міська рада звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 01.02.2007 відповідач набув у приватну власність одноповерхову нежитлову будівлю по вул. Кірова, 50 в м. Путивль Сумської області.
При цьому взяв на себе зобовязання укласти з ОСОБА_1 міською радою договір оренди земельної ділянки, на якій знаходиться будівля, що передбачено п. 11 цього договору.
До теперішнього часу всупереч вимогам ст.ст. 125, 126 ЗК України відповідач використовує земельну ділянку без оформлення договору оренди землі, чим міській раді завдаються збитки у вигляді неотриманих доходів (орендної плати), розмір яких згідно акту комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 26.04.2016 за період з 02.02.2007 по 01.10.2015 складає 106035,49 грн.
Посилаючись на ці обставини, Путивльська міська рада просила стягнути з відповідача 106035,49 грн. збитків, а також витрати по справі.
Також представником позивача подано письмову заяву, в якій остання позовні вимоги повністю підтримала, просила розглянути справу за її відсутності і проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи в силу ч. 9 ст. 74 ЦПК України був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав.
Враховуючи зазначене, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Підтверджується матеріалами справи те, що на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 01.02.2007 відповідач набув у приватну власність одноповерхову нежитлову будівлю за адресою : Сумська область, м. Путивль, вул. Кірова (на цей час - проспект ОСОБА_1), 50 (а.с. 9).
Згідно п. 11 згаданого договору купівлі-продажу відповідач взяв на себе зобовязання укласти договір оренди земельної ділянки з ОСОБА_1 міською радою.
Разом з тим, вказаного обовязку не виконав.
В силу ч. 1 ст. 120 ЗК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.
Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 124 цього ж Кодексу передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки, передбачено і чинною на момент розгляду справи редакцією ст. 124 ЗК України.
Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Статтею 156 ЗК України передбачено, що однією з підстав відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам є неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.
Згідно зі ст. 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 N 284 (із змінами) власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.
Пунктами 2, 3 цього Порядку визначено, що розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Відшкодуванню підлягають, зокрема, інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. При цьому неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.
Так, комісією по визначенню та відшкодуванню збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам 26.04.2016 складено акт № 3, яким визначила неодержаний ОСОБА_1 міською радою дохід в сумі 106035,49 грн. збитками, які нанесені раді за використання протягом 3162 днів земельної ділянки загальною площею 0,0552 га по вул. Курська, 50 в м. Путивль без оформлення документів, що посвідчують право на земельну ділянку (а.с. 26-27, 28).
Як свідчать матеріали справи, відповідачу надсилалась претензія-вимога про добровільне відшкодування збитків, однак ці вимоги не були виконані (а.с. 20-21).
Відповідно до ст. 206 ЗК України використання землі в України є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що плата за землю - обовязковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Статтею 288 цього ж Кодексу визначено, що розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.
За таких обставин, коли починаючи з 02.02.2007 та на момент розгляду справи, тобто на протязі більш ніж девяти років, відповідач не вживав жодних заходів, спрямованих на оформлення свого права користування земельною ділянкою, на якій розташоване належне йому нерухоме майно, і така протиправна бездіяльність та незаконне використання землі знаходиться у прямому причинно-наслідковому звязку із матеріальними збитками (неодержаним доходом) у вигляді неотриманої позивачем орендної плати за землю, суд вбачає правові підстави для захисту порушених прав позивача, як власника землі, шляхом стягнення з відповідача цих збитків.
Слід зазначити і те, що як власник землі позивач мав щонайменше «законні сподівання» на отримання майбутніх доходів у вигляді орендної плати за користування землею, і це сподівання може вважатися «майном» у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою визначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.
Отже, підписавши договір купівлі-продажу, що встановлює обовязок покупця у майбутньому укласти договір оренди земельної ділянки, але порушивши це зобовязання, відповідач звів нанівець «законні сподівання» позивача і позбавив його «майна».
Таким чином, наявні у справ докази та їх належна оцінка свівдчать про те, що підлягає стягненню з відповідача на корить міської ради збитки у вигляді неотриманої орендної плати за період з 02.02.2007 до 01.10.2015 в сумі 106035 грн. 49 коп., оскільки заяв щодо застосування строку позовної даності від відповідача не надходило.
В звязку із задоволенням позову, в силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 1590,53 грн. судового збору, а також 420 грн. витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.
Таким чином, керуючись п. а ч. 2 ст. 83, ст.ст. 120, 124, 152, 156-157 ЗК України, ч.ч. 1,2 ст. 376 ЦК України, п.п. 1-3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ :
1. Позов ОСОБА_1 міської ради Путивльського району Сумської області задовольнити повністю.
3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 міської ради Путивльського району Сумської області 2010,53 грн. (дві тисячі десять гривень пятдесят три копійки) судових витрат.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Путивльський районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто Путивльським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданною протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення cуду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_3