Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/805/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Письменний О. А.
УХВАЛА

Іменем України

12.04.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів Дуковського О.Л., Єгорової С.М.,

за участю секретаря Яковлєвої Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «АПСНИ» на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.01.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «АПСНИ» про відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання та зустрічним позовом Приватного підприємства «АПСНИ» до ОСОБА_2, про визнання недійсним договору купівлі-продажу,-

Встановила:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до приватного підприємства «АПСНИ», яким просив стягнути з нього 777059 грн. в якості відшкодування завданих збитків.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 12.11.2013 року між ним та відповідачем було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі продажу 9/25 часток торгівельно побутового комплексу незавершеного будівництва, який розташований за адресою: м. Кіровоград, вул. Космонавта Попова (навпроти школи № 35).

Вказує, що після укладення вищезазначеного договору, директор ПП «АПСНИ» запропонував придбати інші частки вказаного комплексу, за умови внесення передплати готівковими коштами.

Зазначив, що 12.11.2013 року він передав представнику відповідача 301800 грн. у рахунок виконання умов укладення майбутнього договору купівлі продажу частки вказаного торгівельного комплексу, що підтверджується розпискою.

Вказує, що на момент передачі коштів у сумі 301800 грн., згідно офіційного курсу валют, дана сума складала 37758 доларів США.

Згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 12.05.2015 року, 37758 доларів США дорівнює 777059 грн.

У звязку з тим, що між ним та відповідачем не укладено договір купівлі-продажу інших часток торгівельно побутового комплексу та не набуто право власності на нього, просить стягнути із відповідача 777059 грн. завданих збитків.

У червні 2015 року відповідач подав зустрічний позов, я ким просив визнати недійсним договір купівлі-продажу від 12.11.2015 року, укладений між ним та ОСОБА_2, про продаж 9/25 часок торгівельно-побутового комплексу незавершеного будівництва, що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Космонавта Попова (навпроти школи № 35).

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що позивач ввів його в оману щодо фактів, які впливали на укладення правочину у звязку з чим просить задовольнити його позовні вимоги та визнати вказаний договір недійсним.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.01.2016 року відмовлено у задоволенні первісного та зустрічного позову.

Відповідач подав апеляційну скаргу, якою просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову та ухвалити нове рішення, яким у повному обсязі задовольнити зустрічний позов ПП «АПСНИ».

Вказує, що істотні умови укладеного договору купівлі-продажу були обговорені та узгоджені до його оформлення, проте за пропозицією ОСОБА_2 вони були викривлені та не відповідали дійсним обставинам купівлі-продажу.

Зазначає, що ціна договору була вказана у меншому розмірі, ніж попередньо узгоджено сторонами, 149200 грн. замість 310800 грн.

Крім того зазначено в укладеному договорі, що готовність обєкта купівлі-продажу на момент укладення договору складає 61 %, у той час як його 9/25 часток були збудовані у повному обсязі.

Вказує, що відповідач своїми діями ввів його в оману у звязку з чим укладений між ним договір є недійсним.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах статті 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог, суд послався на те, що відповідачем не доведено введення його в оману позивачем та вчинення правочину внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони із іншою стороною у звязку з чим відсутні підстави для визнання укладеного договору недійсним.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ч. 1 ст. 204 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Частиною 1 ст. 229 ЦК України, зокрема передбачено, що істотне значення мають обставини щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням.

Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення, що узгоджується з постановою Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання право чинів недійсними».

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, на підставі попереднього договору з передачею авансових платежів від 27 червня 2013 року, укладеного між Приватним підприємством «Апсни» та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_3, ПП «Апсни» взяло на себе зобовязання продати ОСОБА_2 наступний обєкт нерухомості, а саме: частку торгівельного комплексу, яка складає з торговельного павільйону №16, площею 64 кв. м.; торговельного павільйону №17, площею 64 кв. м., торговельного павільйону №18, площею 64 кв. м., торговельного павільйону № 19, площею 64 кв. м, що розташована за адресою: м. Кіровоград, вул. Космонавта Попова, (напроти школи № 35). (а.с. 92-93).

Згідно п. 2 вказаного попереднього договору, сторони домовилися, що в цілому сума договору купівлі продажу нерухомості, має становити 448250 грн.

Відповідно до п. 3 вищезазначеного договору, на підтвердження дійсних намірів про наступне укладення договору покупець передав, а продавець отримав від покупця гроші в сумі 122250 грн.

Укладеним попереднім договором передбачено, що збільшення або зменшення суми договору купівлі-продажу допускається лише за взаємною згодою сторін.

12.11.2013 року між ПП «Апсни» та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі продажу, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_3, відповідно до якого ПП «Апсни» передало у власність ОСОБА_2 9/ 25 часток торгівельно побутового комплексу незавершеного будівництва, готовністю 61%, розташованого за адресою: м. Кіровоград, вул. Космонавта Попова (навпроти школи № 35) (а.с.10-11).

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 укладеного 12.11.2013 року договору, сторони дійшли згоди, що вказане у договорі майно продається за 149200 грн. Факт повного розрахунку між сторонами сторони підтвердили своїми підписами.

12.11.2013 року ОСОБА_4, директор ПП «Апсни», отримав від ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 301800 грн. за частину недобудованого торгового комплексу, який розташований за адресою: м. Кіровоград, вул. Попова, напроти школи № 35, що підтверджується розпискою (а.с. 86).

В судовому засіданні було встановлено що сторони договору домовились про ціну договору - 149200 грн. і про ступінь готовності обєкту нерухомості, який був предметом договору 61 %. Вказані істотні умови договору були узгоджені ПП «АПСНИ» та ОСОБА_2, що свідчить про підписання ними договору на даних умовах.

Твердження відповідача, що саме позивач запропонував ці умови не свідчить про обман, оскільки вони були свідомо прийняті директором ПП «АПСНИ». До того ж, інформацію про ступінь готовності предмета договору купівлі-продажу повинен надавати продавець (ПП АПСНИ), а не покупець (ОСОБА_2Р.). Таким чином, якщо ця інформація і є неправдивою, то надана вона була саме відповідачем.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому вона не підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «АПСНИ» відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.01.2016 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: