Справа №461/6317/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2016 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді - Городецької Л.М.,

при секретарях - Скочиляс І.М.,Турчин З.В.,

з участю представника

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини та фактично понесених витратна утримання дитини,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини та фактично понесених витратна утримання дитини.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 23.09.2005 році між нею та ОСОБА_3 був укладений шлюб. Під час спільного життя в них народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 19.12.2011 року шлюб між ними було розірвано. За рішенням суду місце проживання сина, визначено, разом з позивачем. Рішенням Галицького районного суду від 19.12.2011 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сину ОСОБА_4 стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно до повноліття дитини. В подальшому позивач звернулась до суду із позовом про зміну/збільшення розміру аліментів, в задоволенні позовних вимог їй було відмовлено. Враховуючи те, що потреби дитини із збільшенням віку зростають, а відповідач додаткової допомоги не надає, вважає за необхідне визначити розмір додаткових витрат на утримання дитини з наступних підстав: дитина знаходиться у віці постійного росту, а тому необхідно оновлювати одяг щоквартально відповідно до сезону; дитина навчається у школі і на навчальний процес необхідно додаткові витрати; дитина займається у танцювальному гуртку, абонентна плата становить 100 гривень щомісячно та витрати на тренувальне та святкове вбрання до 100 грн; вважаючи на неврологічний стан та стан гіперзбудливості дитини було рекомендовано спеціальне харчування та відвідування басейну 2 рази на тиждень, загальна вартість за місяць становить 200 гривень; витрати на лікування, які носять періодичний характер, в середньому в місяць становить від 40 до 120 гривень; витрати на комунальні послуги , кабельне телебачення та курортно - оздоровче лікування дитини. зокрема, згідно рішення Галицького районного суду м. Львова від 16.04.2014 року надано дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітнього ОСОБА_4 разом з матір'ю в період червня - липня 2014 року без згоди батька для проведення оздоровлення в Болгарії по туристичні путівці. Витрати на дитину по даній поїздці становлять - 3894 гривні із врахуванням офіційного курсу гривні. Таким чином частина з відповідача по додаткових витратах, пов'язаних із перебуванням сина в Болгарії, становить 1947 гривень. Тому просить щомісячно стягувати з відповідача додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 700 гривень, допустити до негайного виконання в частині стягнення додаткових витрат в сумі 1947 гривень та стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 214,60 гривень.

В подальшому позивач неодноразово подавала уточнення до позовних вимог, в останніх просила суд стягнути з ОСОБА_3 грошову суму 700 гривень щомісячно на додаткові витрати на утримання дитини, грошову суму в розмірі 9030,50 фактично понесених додаткових витрат на утримання дитини та стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 214,60 гривень.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні надали свої пояснення у яких позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Аліменти мають на меті забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини. У тих випадках, якщо в силу особливих (виключних) обставин є потреба, окрім аліментів, у додаткових витратах, суд може стягнути такі витрати з платника аліментів.

За змістом ст.185 СК України такі витрати є додатковими, понад витрат, понесених у звичайному житті та викликані виключними обставинами.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Витрати вказані позивачем в позовній заяві, не є додатковими витратами, які викликані виключними обставинами, а тому стягнення таких витрат додатково до встановленого розміру аліментів є безпідставним.

Як вбачається з роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.18 Постанови від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

Однак, стороною позивача, всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України належними та допустимими доказами не доведено жодної обставини, які можуть вважатись особливими в розумінні ст. 185 СК України та крім цього, не доведено необхідності нести такі додаткові витрати.

Покликання позивачки щодо необхідності стягнення на її користь додаткових витрат на продукти харчування, засоби догляду,фонд класу, школи, охорона, танцювальний гурток, придбання планшету та одягу, про що до справи долучено чеки без зазначення покупця не можуть бути належними доказами в розумінні ст.58,59 ЦПК України, і їх також не можна віднести до витрат, що викликані особливими обставинами, такі не є додатковими витратами та відносяться до поточних витрат, участь у яких повністю покривається аліментними платежами відповідача.

Всі ці обставини в їх сукупності спростовують мотиви позову про те, що позивач несе додаткові витрати, пов'язані з вихованням сина. Витрати за цими фіскальними чеками додатковими вважатись не можуть.

Суд вважає, що відвідування танцювального гуртка, не є обставиною, яка потребує саме додаткових витрат. На переконання суду, відвідування такого закладу спрямоване лише на покращення розвитку, підвищення її рівня освіти для підготовки дитини до самостійного дорослого життя. В силу вимог ч. 3 ст. 150 СК України, готування дитини до самостійного життя є прямим обов'язком батьків, який не кореспондується з обов'язком нести додаткові витрати, і відвідування дитиною танцювального гуртка є лише способом виконання батьками цього обов'язку, який заслуговує на увагу, однак не підтверджує існування особливих обставин.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що позов є безпідставним і у задоволенні такого слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 58- 60, 212, 214, 367 ЦПК України, ст.ст.180-184, 191 СК України, суд -

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини та фактично понесених витратна утримання дитини - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.М.Городецька