Провадження № 2/161/156/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2016 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

з участю секретаря Шандерик В.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

29.07.2015 року ТзОВ «Кредитні ініціативи» звернулось в суд із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості. Вказує, що 03.10.2007 року між ЗАТ «Акціонерним промислово-інвестиційним банком» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 33-10, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 30000 дол.США., однак боржник не належно виконує взяті на себе зобовязання, чим грубо порушує умови договору, а в результаті чого станом на 01.07.2015 року має прострочену заборгованість: за кредитом 19673,91 дол.США, що за курсом НБУ на дату розрахунку еквівалентно 413254,78 грн., по відсотках 1025,13 дол.США, що еквівалентно 21533,08 грн., по комісії 177,03 дол.США, що еквівалентно 3718,56 грн., пеню 9258,47 грн. У забезпечення виконання зобовязання за вказаним кредитним договором, між банком та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 38-3 від 03.10.2007 року. 17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерним промислово-інвестиційним банком» та ТзОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТзОВ «Кредитні ініціативи» отримало право вимоги за вищевказаним кредитним договором. Просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість та судові витрати по справі.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідачів ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги заперечили та просили у їх задоволенні відмовити, так як банком порушено процедуру дострокового повернення кредитних коштів, а заявлені вимоги є передчасними.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, хоча була повідомлена про час та місце судового розгляду справи, а тому справа слухалася у її відсутності по наявних у ній матеріалах.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, повно, всебічно та обєктивно дослідивши подані суду докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задовленні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що 03 жовтня 2007 року між ЗАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 33-10, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 30000 дол.США, із сплатою за користування кредитними коштами 13 % річних, та кінцевим повернення кредиту та процентів за ним 01 жовтня 2027 року (а.с.7-11).

В забезпечення виконання зобовязання за вищевказаним кредитним договором між банком та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 38-3 від 03.10.2007 року (а.с.14).

Згідно з умовами договору відступлення права вимоги від 17.12.2012 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило, а ТзОВ «Кредитні ініціативи» прийняло право вимоги за кредитними договорами укладеними між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами, в тому числі за кредитним договором №33-10 від 03 жовтня 2007 року, укладеного між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та відповідачем. Даний договір про відступлення права вимоги є чинним та жодною із сторін не оспорювався (а.с.18-28, 40).

Так, судом встановлено, що загальна заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором складає 21316,84 дол. США, що за курсом НБУ станом на 11.07.2015 року еквівалентно 447764,89 грн., в т.ч.: за кредитом 19673,91 дол.США, що еквівалентно 413254,78 грн., за відсотками 1025,13 дол. США, що еквівалентно 21533,08 грн., по комісії 177,03 дол.США, що еквівалентно 3718,56 грн., пеня 9258,47 грн. (а.с.41). Вищевказаний розрахунок заборгованості відповідачами не оспорювався.

Відповідно до ч. 2 ст.1054 та ч. 2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Пунктом 5.3.2. вищевказаного договору передбачено, що банк має право вимагати від позичальника (незалежно від настання кінцевого терміну погашення кредиту) сплати у повному обсязі у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентами за користування ним, суму неустойки і збитків, передбачених цим договором, у випадках, які визначаються згідно з цим договором істотними та можуть негативно вплинути на стан кредитної заборгованості позичальника, а саме: позичальник прострочив свої зобовязання по поверненню кредиту ат/або сплаті процентів за користування кредитом щонайменше на один календарний місяць відповідно до умов цього договору; або у разі несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує 5 % суми кредиту; або у випадку перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на 10 % та у інших випадках (а.с.8).

У відповідності до п. 5.2.7. кредитного договору, позичальник зобовязаний достроково погасити заборгованість за цим договором протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення від банку про вимогу достроково виконати зобовязання з даним договором у випадках, передбачених п. 5.3.2. договору (а.с.8).

Так, із матеріалів справи вбачається, що відповідачам надсилалась вимога про усунення порушень, що підтверджується копією вимоги (а.с.42), копією реєстру відправки рекомендованої кореспонденції (а.с.42), списком згрупованих поштових відправлень і копією фіскального чеку (а.с.42 зворот). Окрім того, на вимогу суду, представником позивача надано у судове засідання копії рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, з яких вбачається, що останні повернулись позивачу із відміткою УДППЗ «Укрпошта» - «за закінченням терміну зберігання». Водночас, умовами кредитного договору та чинним законодавством не передбачено обовязку кредитора щодо вручення повідомлення від банку про вимогу достроково виконати зобовязання. Таким чином суд вважає, що банком дотримано процедуру дострокового повернення кредитних коштів.

Відповідно до п.п. 6.2. кредитного договору, за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за користування кредитом позичальник сплачує банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення та нараховується за кожен день прострочення платежу (а.с.9). Із поданого суду розрахунку заборгованості вбачається, що пеня нарахована позивачем в межах строку визначеного ст. 258 ЦК України, а тому їх стягнення є обґрунтованим.

Твердження відповідача про те, його права порушено як споживача відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів» щодо не отримання ним досудової вимоги, не заслуговують на увагу, оскільки, як повідомив в судовому засіданні відповідач, якби він і отримав досудову вимогу, то в силу важкого матеріального становища не зміг би повністю погасити кредитну заборгованість, крім того провадження у даній справі відкрито 19 серпня 2015 року, копію позовної заяви з додатками відповідачі отримали 03 вересня 2015 року і до ухвалення рішення у даній справі відповідачами не вчинено будь-яких дій на усунення порушень умов договору, а тому вимога кредитодавця щодо дострокового повернення кредитної заборгованості не втратила чинності.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10-11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 258, 509, 526, 549, 550, 553-554, 610, 611, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором № 33-10 від 03.10.2007 року в розмірі 447764 (чотириста сорок сім тисяч сімсот шістдесят чотири) грн. 89 коп., з яких: заборгованість за кредитом 413254 (чотириста тринадцять двісті пятдесят чотири) грн. 78 коп., заборгованість по відсотках 21533 (двадцять одна тисяча пятсот тридцять три) грн. 08 коп., комісії 3718)три тисячі сімсот вісімнадцять) грн. 56 коп., пеня 9258 (девять тисяч двісті пятдесят вісім) грн. 47 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» сплачений судовий збір в розмірі 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) грн., по 1827 (одній тисячі вісімсот двадцять сім) грн. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Присяжнюк Л.М.