Справа №482/2246/15-ц
Провадження № 2/482/763/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 квітня 2015 року м.Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Баранкевич В.О.

секретаря Андрусенко В.А.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Нова Одеса, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про усунення від права спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

15.12.2015 року позивач звернулася в суд з вищевказаним позовом до відповідача.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 роук помер її брат ОСОБА_6, спадкоємцями за законом якого є позивач ОСОБА_1 - спадкоємець другої черги та його донька ОСОБА_5 - спадкоємець першої черги - відповідач по справі.

Померлий ОСОБА_6 був особою, яка зловживала спиртними напоями, хворів на хронічний алкоголізм, страждав закупоркою судин ніг, останні два роки практично не міг вільно пересуватися та обслуговувати себе і потребував постійної сторонньої допомоги. Перебував неодноразово на лікуванні в Новоодеській ЦРЛ. Позивач, як сестра вимушена була організовувати догляд за братом ОСОБА_6 У зв'язку з тим, що вона проживає у м.Первомайськ, вона не могла постійно доглядати брата, тому просила його сусідів ОСОБА_7 та його дружину ОСОБА_8 надавати брату посильну допомогу, нести необхідні витрати на продукти, комунальні платежі, ліки та таке інше за рахунок орендної плати за земельну ділянку брата, яка перебуває в оренді у ОСОБА_7 Крім того побутовим обслуговуванням брата за проханням позвача також займався ОСОБА_9, який був із ОСОБА_6 практично постійно останній рік, а коли ОСОБА_6 перебував у лікарні знаходився постійно біля нього в палаті і здійснював догляд.

Про безпорадний стан ОСОБА_6 та про те, що він потребує допомоги позивач повідомляла ще в червні 2014 року колишній дружині ОСОБА_6 - ОСОБА_10, яка вже тривалий час знаходиться в Австрії, з проханням повідомити про стан батька їх спільній дочці ОСОБА_5, оскільки позивачу невідомо де вона перебуває в теперішній час, але ОСОБА_10 не бажала нічого знати про свого колишнього чоловіка. Фактично відповідач з 2000 року не проживала з батьком і не спілкувалася з ним навіть коли стала повнолітньою і навчалась в м.Миколаєві в педагогічному університеті. Жодного разу вона не відвідувала батька і не цікавилася ним. Після закінчення навчання відповідач виїхала невідомо куди і де перебуває в теперішній час позивачу невідомо. Також немає зв'язку і з колишньою дружиною.

Факт прийняття спадщини відповідачем позивачу став відомий від державного нотаріуса Новоодеської державної нотаріальної контори Магди Г.В. під час подання заяви про прийняття спадщини та документів. Нотаріус роз'яснила позивачу, що відповідач фактично прийняла спадщину тому, що зареєстрована в спадковому будинку разом з померлим, як зазначено в довідці сільської ради від 27.11.2015 року № 28 і відповідно не можливо оформити спадкові права позивача як спадкоємця другої черги.

Так як брат позивача ОСОБА_6 був хворою людиною, потребував сторонньої допомоги та піклування, а його доглядом, утриманням та піклуванням позивач не займалася, навіть не цікавилася станом батька на протязі багатьох років і не бажала цього робити, хоча мала таку можливість, позивач вважає, що вона за рішенням суду має бути усунена він права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_6.

Посилаючись на те, що відповідач, яка являється рідною донькою померлого, ухилялася від виконання свого обов'язку утримувати хворого батька, який потребував такої допомоги, позивач на підставі ст.1224 ЦК України, просила суд винести рішення, яким усунути відповідачку від права на спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_6.

В судовому засіданні позивач та її представник, посилаючись на викладені в позові обставини та правові підстави, що свідчать про факт ухилення відповідачки від виконання свого обов'язку утримувати батька, просили суд позов задовольнити, усунувши відповідачку ОСОБА_5 від права на спадкування по закону після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідач та її представники в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Посилаючись на безпідставність та недоведеність позовних вимог, просили суд в задоволені позову відмовити.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, показання допитаних в суді свідків, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Цей висновок суду ґрунтується на наступному.

Згідно абзацу другого ч.3 ст.1224 ЦК України, на яку як на правову підставу у своїх заявлених позовних вимогах посилається позивач, не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухиляються від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

У відповідності з ч.5 ст.1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був безпорадному стані.

Виходячи з принципів диспозитивності, рівності прав та обов'язків, змагальності сторін, які беруть участь у розгляді справи, що передбачені ст.ст.10,11, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем та її представником в суді, в порушення вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, не доведено фактів, на які вони посилалися в позові, а саме, як факту перебування спадкодавця ОСОБА_6 в тяжкому безпорадному стані, який потребував утримання (було встановлено і з цим погодилися сторони, що ОСОБА_6 зловживав спиртними напоями, останні два роки після смерті другої дружини хворів, але пересувався. Приходив в гості поїсти до подружжя ОСОБА_7, які допомагали йому, годували його, перестав вільно пересуватися місяця за два-три до смерті). В судовому засіданні так і не доведено факту ухилення відповідача від виконання дочірнього обов'язку утримувати свого батька та надавати йому допомогу, в зв'язку з чим, суд приходить до висновку про безпідставність та недоведеність заявлених позовних вимог.

Як вбачається з досліджених в суді обставин справи, що підтверджені документами, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, в с.Дільниче Новоодеського району Миколаївської області, у віці 47 років, помер ОСОБА_6, після смерті якого відкрилася спадщина на належне спадкодавцю майно.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом.

З досліджених в суді обставин справи вбачається, що ОСОБА_6 не залишив заповіту, а тому спадкування повинно здійснюватися за законом, в порядку передбаченому главою 86 ЦК України.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_6 є його донька: відповідач ОСОБА_5, яка не подала заяву про прийняття спадщини, але була зареєстрована в будинку разом із спадкодавцем на день смерті і вважається такою, що прийняла спадщину.

Позивач ОСОБА_1, може бути спадкоємицею тільки другої черги після смерті ОСОБА_6, так як є рідною сестрою спадкодавця, може бути спадкоємицею тільки у випадку усунення від права на спадкування спадкоємців першої черги.

З обставин справи вбачається, що відповідач, як дочка спадкодавця ОСОБА_6, прийняла спадщину після смерті батька і, як спадкоємець першої черги, має право на таке спадкування.

Позивач, відповідно до ст.1258 ЦК України, не має права на спадкування після смерті ОСОБА_6, так як є спадкоємець першої черги - відповідач ОСОБА_5

Позивач, заявляючи позов до відповідача ОСОБА_5 намагається усунути її від права на успадкування після смерті батька.

Відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього кодексу.

Даною нормою чітко встановлено, що суб'єкти наступної черги спадкоємців одержують право на спадкування у разі усунення від права на спадкування суб'єктів попередньої черги.

Таким чином, суб'єктам наступної черги спадкоємців і належить право вимоги (право позову) про усунення від права спадкування.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач надала свої покази в суді, з яких вбачається, що відповідачка не бачилась зі своїм батьком з 2000 року і до його смерті, не приїздила до нього, не спілкувалася з ним. Заявляла, що ОСОБА_6 перед своєю смертю говорив, що все майно, що йому належить повинно залишитися його сестрі. Разом з тим, відповідаючи на питання учасників судового розгляду і суду, позивач заявила, що вона приїжджала до нього три-чотири рази на місяць. Утримував її брата ОСОБА_7 за рахунок орендної плати за землю брата. Гроші із орендної плати давав йому на їжу, цигарки, ліки. Крім того у брата була пасіка, і він за допомогою інших людей качав мед та продавав його.

Як на докази в підтвердження своїх свідчень і заявлених позовних вимог, позивач посилалася також на свідків ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_13, ОСОБА_14

Вислухавши в судовому засіданні покази позивача та допитаних свідків, суд приходить до висновку, що покази позивача і вищезазначених свідків не доводять тих фактів, з яких би вбачалося, що спадкодавець ОСОБА_6 був таким, який потребував матеріальної допомоги, стороннього догляду і, що спадкодавець перебував у безпорадному стані. Також не доведено, що донька спадкодавця ухилялася від утримання батька та надання йому допомоги.

Навпаки, із свідчень того ж позивача та свідків вбачається, що ОСОБА_6 був хворою людиною, так як зловживав спиртними напоями, але був самодостатньою, забезпеченою людиною, який утримував пасіку, продавав мед, отримував дохід від земельної ділянки, яку здавав в оренду та його утриманням в останні два-три місці займалися сусіди за рахунок самого спадкодавця.

Також з показів позивача і свідків вбачається, що спадкодавець ОСОБА_6 потребував не матеріальної допомоги, а спілкування з донькою. З тих же показів допитаних в суді свідків, а саме ОСОБА_14 вбачається, що ОСОБА_6 в червні 2014 року розповідав їй, що розмовляв з донькою по телефону та повідомив їй, що він хворий, і вона пообіцяла йому, що приїде в гості, що навпаки підтверджує те, що донька не ухилялася від спіокування та утримання батька.

Також з показів і інших допитаних в суді свідків, не доводиться факт ухилення відповідачки від виконання нею обов'язку утримувати батька. Не доводять покази свідків і того факту, що відповідачка достовірно знала про хворобу батька, якою він захворів до смерті і, що вона знаючи про його хворобу, умисно ухилялася від надання йому допомоги.

Суд зазначає, що емоційний стан позивача, її незадоволеність поведінкою відповідача у взаємовідносинах зі своїм батьком ОСОБА_6, самі по собі, не можуть бути достатньою правовою підставою для вирішення питання про усунення відповідача ОСОБА_5 від права на спадкування після смерті батька.

Статтею 1224 ч.5 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунута від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцю, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Враховуючи, що стороною позивача в суді не доведено і судом не встановлено правових підстав, передбачених ч.4 та ч.5 ст.1224 ЦК України, для усунення відповідачки від права на спадкування, суд приходить до висновку про недоведеність і безпідставність заявленого позову, а тому про необхідність відмови позивачу в задоволені її позову.

У відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України, у зв'язку з відмовою в задоволені позову, понесені позивачем судові витрати їй не компенсуються.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 179,212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_5 про усунення від права спадкування за законом в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий :