Справа № 265/4223/16-ц
Провадження № 2-о/265/360/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненко О. В.,

народних засідателів Тодорової Л.М., Харченко В.М.,

за участю секретаря Сагайдак Є.Л.,

представника заявника ОСОБА_1,

особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, - ОСОБА_2, її представника, адвоката ОСОБА_3, та її законного представника ОСОБА_4,

прокурора Польщикова І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за заявою Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міська психіатрична лікарня № 7» про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу у примусовому порядку,

В С Т А Н О В И В:

21 липня 2016 року заявник, Комунальна лікувально-профілактична установа «Міська психіатрична лікарня № 7», в особі головного лікаря ОСОБА_5, завідуючої відділенням № 6 установи ОСОБА_6, звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з заявою про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

В обґрунтування заяви зазначено, що 20 липня 2016 року до відділення № 6 КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7» на підставі направлення дільничного лікаря-психіатра була доставлена ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. За результатами огляду останньої комісією лікарів-психіатрів встановлено, що вона виявляє ознаки психічного захворювання, діагноз афективно-марений синдром. У звязку з тим, що ОСОБА_2 згоди на лікування не дає, але потребує лікування, заявник звертається до суду з даною заявою та зауважує, що вона вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих.

У судовому засіданні представник КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7 міста Маріуполя» лікар ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності, доводи заяви підтримала у повному обсязі, дала суду пояснення, аналогічні викладеним у заяві та додала, що ОСОБА_2 потребує лікування, тому що виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, та без отримання лікування уявлятиме реальну загрозу для себе та оточуючих. Але у звязку з тим, що згоди на лікування хвора не надає, заявник змушений звертатись до суду з даною заявою. Додала, що тривалість лікування у кожному випадку залежить від індивідуальних особливостей організму людини, але у даному випадку становитиме приблизно 3-4 тижні.

ОСОБА_2, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, назвала дату народження, адресу проживання. Вважає, що потребує лікування в окуліста, травматолога та невропатолога. Лікування психоневролога не потребує, вважає, що донька оговорює її з причини неприязних стосунків, що склались між нею та зятем. Значила, що у місті Бердянськ має квартиру, але з 2006 року проживає у місті Маріуполь. Квартира, в якій вона проживає, техніка в ній, перебувають в аварійному стані, а дочка на її прохання привести житло до ладу, не реагує, не відвідує її. Будь-які погрози в адресу доньки та зятя не висловлювала, лише намагалась налякати, щоб змусити полагодити пічку та привести квартиру в порядок. Також висловлювала згоду на лікування амбулаторно, або у денному стаціонарі в місті Бердянськ, якщо дійсно є така потреба. Проти госпіталізації до стаціонару в місті Маріуполі заперечувала, висловлюючи недовіру лікарям.

Законний представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 її мати, стан здоровя якої погіршився приблизно у 2010-2011 році, коли вона почала конфліктувати із сусідами, висловлювати підозри до всіх, хто її оточує. Матері належить квартира, розташована у місті Бердянську, де вона проживала до 2014 року. У вересні 2014 року вона забрала мати до міста Маріуполь, винаймає для неї квартиру, оскільки сусіди стали скаржитись, що мати стукає по батареях, стінах, кричить. Погрожувала підірвати будинок, та періодично шантажує, погрожуючи зробити щось із собою, накласти на себе руки. Вважає, що мати потребує лікування, але добровільної згоди не дає, тому просить заяву задовольнити.

Представник ОСОБА_2, адвокат ОСОБА_3 вважав доцільним заяву задовольнити.

Прокурор проти задоволення заяви не заперечував.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, думку прокурора, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів у складі: виконуючої обовязки завідуючого відділенням № 6 КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7 міста Маріуполя» ОСОБА_6, завідуючої відділенням № 9 установи ОСОБА_7, складеного 21 липня 2016 року за результатами комісійного огляду, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, потребує госпіталізації до психіатричної лікарні, оскільки вчиняє дії, які являють безпосередню загрозу для себе та оточуючих.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, суд дійшов висновку, що доводи заяви знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та вважає необхідним заяву задовольнити.

Керуючись ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогу, ст.ст. 279-282 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міська психіатрична лікарня № 7» про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу у примусовому порядку - задовольнити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, госпіталізувати примусово до Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міська психіатрична лікарня № 7 міста Маріуполя» для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ковтуненко О.В.

Народні засідателі: Тодорова Л.М.,

ОСОБА_8