АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1793/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 34 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ФОП ОСОБА_8, ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

В грудні 2015 року ОСОБА_6 предявив позов до ФОП ОСОБА_8, ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої ДТП. В обґрунтування своїх вимог вказував, що 04 липня 2015 року по вул. Комунарській в м. Сміла сталася ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1, що належить ОСОБА_6 , під його керуванням та автомобіля НОМЕР_2, що належить ОСОБА_8 під керуванням ОСОБА_9 , в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження із значними матеріальними збитками.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 серпня 2015 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля застрахована«MERSEDES-BENS SPRINT 311» д.н.з. НОМЕР_3, що належить ОСОБА_8 в ПАТ «Княжа Вієнна ОСОБА_10» відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ-8041915. Позивач як постраждалий внаслідок ДТП отримав від страхової компанії страхове відшкодування в сумі 50 000 грн.

Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику ТЗ від 15.07.2015 року № 3878/4, складеного ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Фаворит» вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля , внаслідок пошкодження під час ДТП складає 201 043 грн. 68 коп.

Позивач зазначає, що ОСОБА_9 перебуває у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_8 Під час ДТП ОСОБА_9 здійснював перевезення товару, що належить ОСОБА_8

Поскільки відповідачі збитки в добровільному порядку відшкодовувати відмовляються, ОСОБА_6 просив суд стягнути солідарно з ФОП ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на свою користь заподіяні збитки в наслідок ДТП в сумі 151 843 грн. 68 коп., моральну шкоду в сумі 20 670 грн. та судові витрати.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06 червня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 30 000 грн. відшкодування матеріальної шкоди, 7 000 грн. відшкодування моральної шкоди і 1 784 грн. 86 коп. судових витрат, а всього 38 784 грн. 86 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 06 червня 2016 року: зняти арешт з автомобіля «MERSEDES-BENS SPRINT 311» реєстраційний номер СА 0196ВН.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 ОСОБА_7 просить рішення суду скасувати, як постановлене при неповному зясуванні судом обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а по справу ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про відхилення апеляційної скарги по наступних підставах:

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 04 липня 2015 року по вул. Комунарській в м. Сміла сталася ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1, що належить ОСОБА_6 , під його керуванням та автомобіля НОМЕР_2, що належить ОСОБА_8 під керуванням ОСОБА_9 , в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження із значними матеріальними збитками.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 серпня 2015 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля НОМЕР_2, що належить ОСОБА_8 в ПАТ «Княжа Вієнна ОСОБА_10» відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ-8041915.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність , у разі недостатності страхової суми ( страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням).

Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах , а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з абзацом третім пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності ( страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 затверджено Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (далі Методика).

Згідно з пунктом 2.4 Методики вартість матеріального збитку (реальні) збитки визначається як вартісне значення витрат, яких зазначає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ. З урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ ( втрати товарної вартості).

Згідно п. 8.2 Методики вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження за наявності однієї з нижченазваних умов:

а) якщо, незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективного використання, вартість відновлювального ремонту КТЗ не менша за його ринкову вартість;

б) якщо сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ і втрати товарної вартості не менша за ринкову вартість КТЗ.

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 14.07.2015 року ринкова вартість пошкодженого автомобіля складає 201 043 грн., а вартість відновлювального ремонту складає 221 260 грн. Матеріальні збитки визначені в розмірі ринкової вартості автомобіля, а саме 201 043 грн.

З урахуванням цих збитків страховик виплатив позивачу 50 000 грн. Автомобіль на час розгляду справи в суді був відремонтований позивачем, а тому провести експертизу на даний час неможливо.

Повернути пошкоджений автомобіль відповідачу позивач не бажає.

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову .

Тому суд першої інстанції правильно задоволив позов в межах визнання відповідачем позовних вимог.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична особа або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх (трудових) обовязків.

При цьому під виконанням працівником трудових (службових) обовязків слід розуміти виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором(контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обовязків працівника.

Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право користування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей час транспортний засіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 67 КзПП України загальним вихідним днем є неділя. Другий вихідний день при пятиденному робочому тижні, якщо він не визначений законодавством визначається графіком роботи підприємства, установи, організації.

Відповідно до п. 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року № 1306, у редакції, чинній на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, передбачалось, що власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 6 постанови від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розяснив, що якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законних підставах використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність. За завдану шкоду ( пункт 2.2 правил дорожнього руху України).

Судом встановлено, що 11 червня 2012 року між ФОП ОСОБА_8 і ОСОБА_11 було укладено трудовий договір на невизначений строк. Пунктом 4 цього договору встановлено робочий час з 10.00 год. до 18.00 год. А пунктом 5 цього договору встановлено, що вихідними днями є субота та неділя. Дорожньо-транспортна пригода відбулася в суботу 04.07.2015 року в 5год 50 хв.

Доказів про те, що в цей час ОСОБА_9 виконував трудові обовязки в матеріалах справи немає.

Тому суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що матеріальна і моральна шкода підлягає стягненню, саме із ОСОБА_11

Моральна шкода відшкодована з урахуванням характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, вимог розумності і справедливості.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06 червня 2016 року відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення , але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :