АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження : 22ц/790 /2262/16 Головуючий 1-ї інстанції - Ковригін О.С.
Справа № 2-636/79/14 Доповідач - Шевченко Н.Ф.
Категорія : житлове.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Пономаренко Ю.А., Івах А.П.

при секретарі - Каплоух Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 12 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки нерухомого майна та вселення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який було уточнено, до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки нерухомого майна та вселення.

В обґрунтування позову посилалась на те, що, згідно рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 20 грудня 2012 року їй належить право власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною надвірних споруд та відповідно ? частина земельної ділянки за вказаною адресою.

Інші ? частина житлового будинку та ? частина земельної ділянки відповідно до вказаного судового рішення та нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу належать відповідачу ОСОБА_2

Відповідач перешкоджає їй в доступі до спірного майна та не надає змоги ним користуватись.

В добровільному порядку він не бажає дійти згоди про виділ в натурі частки майна, тому просила ухвалити рішення, яким визначити порядок користування даним домоволодінням, виділити їй в індивідуальне користування в житловому будинку літ. «А» : житлову кімнату 1-4 площею 9,4 кв.м., приміщення площею 14,95 кв.м., в спільному користуванні співвласників залишити в будинку літ. «А» ? частину коридору «1-1» площею 5,6 кв.м., ? частину кухні «1-2» площею 5,5 кв.м., а також надвірні споруди : ? частину ганку літ. «а», ? частину козирку літ. «1а», ? частину вбиральні літ. «Г», ? частину балкону літ. «д», ? частину погрібу літ. «Е», ? » частину навісу літ. «Ж1», ? частину зливної ями літ. «И», ? частини огорожі літ. №1.

Просила надати їй в індивідуальне користування літній душ літ. «Л» та ворота літ. №5, всього виділити їй приміщень і будівель на суму 45 241 грн., що на 2 752,50 грн. більше, ніж покладено на ідеальну частку.

Також ОСОБА_1 просила виділити їй в натурі частину земельної ділянки відповідно до 1 варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи від 05 листопада 2014 року, а саме - земельну ділянку площею 475 кв.м., з якої земельну ділянку площею 342,4 кв.м. і ? площі загального користування співвласників 132,6 кв.м. та стягнути з відповідача кошти, витрачені на проведення експертизи в сумі 4 612,50 грн.

В частині вселення від позовних вимог відмовилась.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник проти позову заперечували та зазначили, що згідно висновку будівельно-технічної експертизи від 05 листопада 2014 року, на яку посилається позивачка, з технічної точки зору поділити будинок в натурі відповідно до розміру частки кожного із співвласників не уявляється можливим та просили призначити додаткову судову будівельно-технічну експертизу для з'ясування варіантів розділу житлового будинку при умові покращення технічного стану приміщення.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 12 лютого 2016 року позов задоволено частково.

Визначено порядок користування домоволодінням АДРЕСА_1.

Проведено розподіл житлового будинку літ. «А» в натурі, виділено ОСОБА_1 в користування коридор літ. 1-1 площею 5,6 кв.м., кухню літ. 1-2 площею 5,5 кв.м., частину житлової кімнати літ. 1-3 площею 2,1 кв.м., частину житлової кімнати літ. 1-4 площею 2,3 кв.м., а разом по житловим будівлям площею 15,5 кв.м. вартістю 7 602 грн., що відповідає ідеальній долі.

ОСОБА_2 виділено в користування частину житлової кімнати літ. 1-3 площею 8,4 кв.м. та частину житлової кімнати літ. 1-4 площею 7,1 кв.м., а разом по житловим будівлям площею 15,5 кв.м. вартістю 7 602 грн., що відповідає ідеальній долі при умові покращення технічного стану приміщення, для чого необхідно виконати наступні переобладнання.

Закласти дверний проріз в зовнішній стан приміщення коридору 1-1; демонтувати перегородки мід приміщеннями : коридору 1-1 та кухні 1-2, коридору 1-1 та житлової кімнати 1-4, житлової кімнати 1-4 та житлової кімнати 1-3, кухні 1-2 та житлової кімнати 1-3, вживши при цьому заходи з переопирання перекриття.

В новоутвореному приміщенні вставити перегородку, організувавши приміщення житлових кімнат площею по 15,5 кв.м. кожна.

Закласти частину віконних отворів в приміщеннях житлових кімнат 1-3 та 1-4.

В існуючих віконних прорізах коридору 1-1 та житлової кімнати 1-4 влаштувати дверні отвори.

Кожному із співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно добудувати собі кухню площею не меншу 7 кв.м. та тамбури, глибиною не менше 1,5 кв.м.

Вжити заходи по покращенню технічного стану житлового будинку.

Устаткувати кожну квартиру самостійними системами опалення, електроосвітлення, газопостачання тощо.

Переобладнання по запропонованим варіантам необхідно проводити у відповідності з ДБН А.З.1-5-2009 «Организация строительного производства» і «Положенням про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт» на основі проектних рішень, розроблених спеціалізованою організацією.

Проведено розподіл надвірних споруд шляхом виділення ОСОБА_1 в користування ганок літ. «а» - 414 грн., літній душ літ. «Л» - 981 грн., частину огорожі №1 - 12 096 грн., ворота №5 - 902 грн., а разом на суму 17 393 грн.

Проведено розподіл надвірних споруд шляхом виділення ОСОБА_2 в користування козирок літ. «а1» - 2 000 грн., вбиральню літ. «Г» - 358 грн., балкон літ. «д» - 18 087 грн., погріб літ. «Е» - 16 681 грн., навіс літ. «Ж1» - 3 961 грн., зливну яму літ. «И» - 4 807 грн., частину огорожі №1 - 3 092 грн., ворота №2 - 3 394 грн., а разом на суму 52 380 грн.

Проведено розподіл земельної ділянки в натурі шляхом виділення кожному із співвласників земельної ділянки площею 475 кв.м., провівши границю між земельними ділянками у таки спосіб.

На відстані 8,57 м від домоволодіння АДРЕСА_3 по прямій відрізок довжиною 3,42 м до зовнішньої стіни житлового будинку; по лінії розподілу житлового будинку; від житлового будинку відрізок довжиною 29,05 м; поворот праворуч відрізок довжиною 12 м, що розділяє сторону земельної ділянки по АДРЕСА_2 на відрізки 5,11 м та 39 м.

В такому випадку позивачці ОСОБА_1 відходить частина земельної ділянкиз боку АДРЕСА_2, а відповідачу ОСОБА_2 з боку АДРЕСА_3.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за проведення судової будівельно-технічної експертизи 2 306,25 грн.

З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи 3 244 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм процесуального і матеріального права та неповноту встановлених обставин, які мають значення по даній справі.

Колегія суддів визнала неявку ОСОБА_2 в засідання апеляційної інстанції неповажною, оскільки відповідно ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що сторонами були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами.

Однак, у даному випадку ухвалене судом 1 інстанції рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.

З резолютивної частини рішення вбачається, що суд фактично ухвалив рішення про поділ в натурі житлового домоволодіння з надвірними будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 із зобов'язанням співвласників провести відповідні переобладнання.

Проте такі висновки суду не відповідають позовним вимогам позивачки та матеріалам справи. Вимоги ОСОБА_1 про вселення в належну ій власність взагалі залишились судом не розглянутими.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Власник згідно зі ст. 319 ЦК України володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання тому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Пленум Верховного Суду України в пункті 6 постанови № 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» роз'яснив, що, якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності.

З урахуванням вищезазначених роз'яснень Пленуму Верховного Суду України і після проведення судової будівельно-технічної експертизи позивачка уточнила позовні вимоги та просила суд встановити порядок користування житловим будинком, провести поділ земельної ділянки та вселити її в будинок.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що сторони по справі є бувшим подружжям, а предметом спору є житловий будинок та земельна ділянка по АДРЕСА_1, в якому ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належить по 1/2 частині, зокрема останній на підставі рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 20 грудня 2012 року (а.с.4).

Проведеною судом першої інстанції судовою будівельно-технічною експертизою№ 9239/11903/11904 від 05 листопада 2014 року встановлено, що з технічної точки зору поділити спірний будинок в натурі у відповідності до розміру частки кожного із співвласників неможливо, а тому експертом запропоновано один варіант визначення порядку користування спірним житловим будинком між співвласниками та один варіант розподілу земельної ділянки, що знаходиться за однією адресою з житловим будинком.

За клопотанням представника відповідача ОСОБА_2 судом була призначена додаткова судова будівельно-технічна експертиза висновком якої від 10.08.2015 року передбачені будівельні роботи по ізоляції житлових приміщень.

Вищезазначені будівельні роботи за цією експертизою фактично свідчать про необхідність проведення переобладнання та перепланування житлового будинку, що на думку колегії є неможливим при вирішенні спору про визначення порядку користування житловим будинком, тому доводи апеляційної скарги в цій частині є такими, що заслуговують на увагу.

Захист порушеного права за уточнених у позові обставин, можливий лише у спосіб, який передбачає виділення у користування співвласників конкретних жилих приміщень в межах існуючої забудови та без будь-яких переобладнань та добудов.

Вирішення спору у визначений судом спосіб є по суті поділом частини будинку в натурі, про що вимоги не заявлялися, виходячи із уточнених ОСОБА_1 позовних вимог.

У постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі №6-12цс13, яка є обов'язковою для судів України в силу ст. 360-7 ЦПК України, зазначено, що при встановленні порядку користування будинком кожному із співвласників передається в користування конкретна частина будинку з урахуванням його частки в праві спільної власності на будинок. Разом із тим виділені в користування приміщення можуть бути і неізольовані, і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно.

Також суд першої інстанції не прийняв до уваги ст. 152 ЖК України та роз'яснення Верховного Суду України, що викладені в п. 7 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок», тобто не прийняв до уваги, що переобладнання і перепланування житлового будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, проводяться з дозволу виконавчого комітету місцевих рад.

Однак, відповідний дозвіл виконкому на переобладнання, перепланування та реконструкцію отримано не було, тобто даний експертний висновок не було узгоджено сторонами з виконкомом, санітарно-епідеміологічною службою, органами пожежної безпеки, газопостачання та іншими органами, що унеможливлювало приймати до уваги зазначений висновок та проводити поділ (визначати порядок користування) спірним будинком на його підставі судом першої інстанції. Тобто, зазначений висновок не є належним та допустимим доказом по справі.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивачки не заперечувала, що при вирішенні питання про визначення порядку користування житловим приміщенням можливий лише один варіант.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено у ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, усунення перешкод у користуванні власністю та вселення.

Також, згідно ст. ст. 86, 89 ЗК України земельна ділянка, яка є у спільній сумісній власності, може бути поділена між співвласниками.

Будинок по АДРЕСА_1, розташований на земельній ділянці площею 0,950 га.

Колегія суддів вважає за можливе провести поділ земельної ділянки відповідно варіанту № 1 висновку судової будівельно - технічної експертизи № 9239/11903/11904 від 05 листопада 2014 року.

При цьому ОСОБА_1 у користування виділити в натурі земельну ділянку площею 475кв.м. (950*1/2), із яких земельна ділянка площею 342,4кв.м. та ? площі загального користування співвласників - 132,6 (265,2/2) кв.м.

ОСОБА_2 у користування виділити в натурі земельну ділянку площею 475кв.м. (950*1/2), із яких земельна ділянка площею 342,4кв.м. та ? площі загального користування співвласників - 132,6 (265,2/2) кв.м.

Границя між земельними ділянками співвласників проходить у такий спосіб:

-на відстані 11,95м (8,61+3,34) від домоволодіння АДРЕСА_3 по прямій відрізок довжиною 13,50м на відстані 1,0м від житлового будинку ;

-поворот в сторону домоволодіння АДРЕСА_3 відрізок довжиною 4,0м;

-поворот до сторони земельної ділянки по АДРЕСА_2 відрізок довжиною 16,15м до крапки А;

-від крапки А поворот до сторони земельної ділянки по АДРЕСА_2 відрізок довжиною 12,30м, що розділяє сторону земельної ділянки на відрізки 31,24м та 12,87м.

-від крапки А поворот до сторони домоволодіння АДРЕСА_3 відрізок довжиною 5,60м;

-поворот до сторони земельної ділянки по АДРЕСА_2 відрізок довжиною 5,35м;

-поворот до сторони земельної ділянки по АДРЕСА_3 відрізок довжиною 3,90м, що розділяє сторону земельної ділянки на відрізки 8,79м та 35,91м (28,78м+7,13м).

Границя по І варіанту розподілу земельної ділянки вказана в додатку №2 червоним кольором.

Крім того, внаслідок задоволення позову ОСОБА_1 відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає відшкодування понесених нею витрат по сплаті за проведення судової експертизи в сумі 4 612 грн. 50 коп. (а.с. 117).

Керуючись ст..ст.209, 218, 309, 317,324 ЦПК України судова колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 12 лютого 2016 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування спільним майном та вселення задовольнити повністю.

Вселити ОСОБА_1 в житловий будинок № АДРЕСА_1.

Визначити порядок користування житловим будинком № АДРЕСА_1 та надвірними спорудами, при цьому у індивідуальне постійне користування ОСОБА_1 у житловому будинку літ."А" виділити житлову кімнату літ. «1-4» площею 9,4 м2.

ОСОБА_1 надати в індивідуальне користування наступні надвірні споруди:

-літній душ літ. «Л» і ворота літ. № 5.

ОСОБА_2 виділити у індивідуальне постійне користування в житловому будинку літ. «А» житлову кімнату літ. «1-3» площею 10,5кв.м.

ОСОБА_2 виділити в індивідуальне користування наступні надвірні споруди:

- ворота літ. №2.

Кухню літ. «1-2» площею 5,5кв.м.;, коридор літ. «1-1» площею 5,6 кв.м. у житловому будинку літ."А" залишити в спільному користуванні співвласників ОСОБА_1 і ОСОБА_2.

Господарські будівлі: ґанок літ. «а», козирок літ. «а1», вбиральню літ. «Г», балкон літ. «д», погріб літ. «Е», навіс літ. Ж1, зливну яму літ. И , огорожу літ. №1.залишити в загальному користуванні співвласників ОСОБА_1 і ОСОБА_2.

Визначити порядок користування земельною ділянкою між співвласниками, згідно варіанту № 1 висновку судової будівельно - технічної експертизи № 9239/11903/11904 від 05 листопада 2014 року.

При цьому ОСОБА_1 у користування виділити в натурі земельну ділянку площею 475кв.м. (950*1/2), із яких земельна ділянка площею 342,4кв.м. та ? площі загального користування співвласників - 132,6 (265,2/2) кв.м.

ОСОБА_2 у користування виділити в натурі земельну ділянку площею 475кв.м. (950*1/2), із яких земельна ділянка площею 342,4кв.м. та ? площі загального користування співвласників - 132,6 (265,2/2) кв.м.

Границя між земельними ділянками співвласників проходить у такий спосіб:

-на відстані 11,95м (8,61+3,34) від домоволодіння АДРЕСА_3 по прямій відрізок довжиною 13,50м на відстані 1,0м від житлового будинку ;

-поворот в сторону домоволодіння АДРЕСА_3 відрізок довжиною 4,0м;

-поворот до сторони земельної ділянки по АДРЕСА_2 відрізок довжиною 16,15м до крапки А;

-від крапки А поворот до сторони земельної ділянки по АДРЕСА_2 відрізок довжиною 12,30м, що розділяє сторону земельної ділянки на відрізки 31,24м та 12,87м.

-від крапки А поворот до сторони домоволодіння АДРЕСА_3 відрізок довжиною 5,60м;

-поворот до сторони земельної ділянки по АДРЕСА_2 відрізок довжиною 5,35м;

-поворот до сторони земельної ділянки по АДРЕСА_3 відрізок довжиною 3,90м, що розділяє сторону земельної ділянки на відрізки 8,79м та 35,91м (28,78м+7,13м).

Границя по І варіанту розподілу земельної ділянки вказана в додатку №2 червоним кольором.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати пов'язані з оплатою судової будівельно - технічної експертизи № 9239/11903/11904 від 05 листопада 2014 року у розмірі 4 612 грн. 50 коп. (чотири тисячі шістсот дванадцять грн.. 50 коп.)

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: