Справа № 640/5932/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Лях М.Ю.,

при секретарі - Хомінської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті фізичної особи,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до Київського районного суду м. Харкова з вимогою встановити факт смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року в м. Донецьку мотивуючи тим, що вона є донькою померлого, її дівоче прізвище - ОСОБА_2, з ним вона постійно проживала за адресою: АДРЕСА_2. ІНФОРМАЦІЯ_6 року в міській клінічній лікарні № 23 м. Донецька ОСОБА_2 помер, видано лікарське свідоцтво про смерть та довідка про причину його смерті. Зазначене місце є тимчасово окупованою територією України у відповідності до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Заявник зверталась з заявою про проведення державної реєстрації смерті батька до Московського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, проте їй було відмовлено через невідповідність наданих медичних довідок встановленій формі, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду, оскільки іншим шляхом не має можливості встановити наявність вказаного факту.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила заяву в повному обсязі на підставах, викладених в її заяві.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до п.8 ч.1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч.1 статті 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до ч.2 ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Згідно копії паспорта громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що вона зареєстрована з 26.02.1988 року за адресою: АДРЕСА_1. відповідно до довідки ДПІ у Ленінському районі м. Донецька ОСОБА_1 присвоєно РНОКПП НОМЕР_1.

Згідно копії паспорта громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається, що він зареєстрований з 03.11.1981 року за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого Кіровським РАЦС м. Донецька від 28.01.1972 року вбачається, що заявник ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 року в м. Донецьку, батьком є ОСОБА_2, матір'ю є ОСОБА_4.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3, виданого Ленінським відділом РАЦС м. Донецька від 23.02.1990 року вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 уклала шлюб з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, після укладення шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_5.

Зі змісту довідки № 38/07-57, виданої відділом РАЦС Ленінського районного управління юстиції м. Донецька від 09.02.2006 року вбачається, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 зареєстровано розірвання шлюбу, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за № 35, їй залишено прізвище після розірвання шлюбу ОСОБА_1.

Зі змісту копії лікарського свідоцтва про смерть № 54 від ІНФОРМАЦІЯ_6 року вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року у м. Донецьку. В матеріалах справи наявні документи в підтвердження надання ритуальних послуг у зв'язку з похованням померлого.

Згідно листа від 12.04.2016 року за № 1855/04-05 вбачається, що Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року у м. Донецьку, оскільки заявником для підтвердження факту пред'явлено документ, форма якого не відповідає наказу Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545.

Згідно до роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», п.10 відповідно до п.4 ст.273 ЦПК України суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАГС не зберігся відповідний запис чи відмовлене в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акта громадського стану. Тобто факт смерті може бути встановлений у порядку особливого провадження за умови наявності у минулому актового запису.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть.

У відповідності до наказів Міністерства юстиції України № 246/7, 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької та Луганської областей» свідоцтва про смерть видані органом, який знаходиться на не контрольованій території є недійсним. Використання їх в якості документів, що засвідчують факт смерті, є не можливим.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу МЮУ 24.12.2010 №3307/5), документом що підтверджує факт смерті фізичної особи може бути рішення суду про встановлення такого факту.

Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті фізичної особи, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявникам свідоцтво про смерть ОСОБА_2, виданого державним органом України.

На підставі наведеного, керуючись статтями 4, 10, 57, 60, 212-215, 273, 234 , 245, 256 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті фізичної особи - задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець села Зінаїдіно, Ракитянського району Курської області, помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року у м. Донецьку.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Київського районного суду

м. Харкова М.Ю. Лях