АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/5877/16 Головуючий 1-ї інстанції Рибальченко Л.М.
Справа №638/6652/16-ц Доповідач: Довгаль А.П.
Категорія: відшкодування шкоди
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Коваленко І.П., Бездітко В.М.

при секретарі - Щегельському Д.О.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі Дзержинського відділення м. Харкова Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі Дзержинського відділення м. Харкова Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (надалі - ВАТ НАСК «Оранта»), в якому просив: 1.стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду з урахуванням індексу інфляції у розмірі 23 261,46 грн., 3% (відсотки) річних в розмірі 714,00 грн., пеню за період несплати з 28.08.2014р. по 11.04.2016р. в сумі 10 493,14 грн., а всього 34 468,60грн.; 2.стягнути з відповідача моральну шкоду з урахуванням індексу інфляції в розмірі 23 261,46 грн., 3% (відсотки) річних в розмірі 714,00грн., пеню за період несплати з 28.08.2014р. по 11.04.2016р. в сумі 10 493,14,грн., а всього 34 468,60грн.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 06 березня 2014 року, приблизно об 19.10годин, напроти будинку №35 по пр-кту Людвига Свободи в м. Харкові при переході вулиці на пр-кту Свободи, його мати - ОСОБА_3 була травмована автомобілем ГАЗ -3302 державний НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4. Від отриманих ушкоджень мати загинула на місці ДТП. 07.03.2014року за даним фактом Головним слідчим управлінням ГУМВС України в Харківській області було порушено кримінальне провадження №000113 за ознаками ч.2 ст.286 КК України. Згідно висновку судово-медичної експертизи №711-Дм/14 від 24.03.2014року причиною смерті його матері стала - сочетана травма тіла з множинними переломами кісток скелету та розривами внутрішніх органів. 28 травня 2014 року постановою слідчого ВР ДТП СУ ГУМВС України в Харківській області кримінальне провадження за фактом даного ДТП закрито на підставі ч.1 ст.284 КПК України - за відсутністю складу злочину в діях водія ОСОБА_4 На момент ДТП згідно страхового поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власником наземних транспортних засобів №АС 2269971 від 17.03.2013 року, виданого ВАТ НАСК «Оранта» на ім'я ОСОБА_4, його цивільно-правова відповідальність була застрахована цією страховою компанією. З урахуванням цих обставин, позивач вважає, що саме ВАТ НАСК «Оранта» повинна відшкодувати йому матеріальну та моральну шкоду, яка завдана ДТП та в результаті якої померла його мати.

В судовому засіданні суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ВАТ НАСК «Оранта» - Пащенко І.О. позов не визнала, з посиланням на те, що факт завдання шкоди позивачу не є страховим випадком, відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2016 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить його змінити, винести нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, на не відповідність висновків суду обставинам справи та на неналежну оцінку наданим доказам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд дійшов обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для стягнення з ВАТ НАСК «Оранта», оскільки завдання позивачу матеріальної і моральної шкоди не є страховим випадком.

Як визначено статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно роз'яснень, які містяться в п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», необхідною умовою виникнення обов'язку страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором).

Якщо факт завдання шкоди відповідно до статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не є страховим випадком, то потерпілий має право вимагати відшкодування шкоди на підставі загальних правил, встановлених ЦК.

Судовим розглядом встановлено, що 06 березня 2014 року біля будинку №35 по пр-кту Людвига Свободи в м. Харкові при переході дороги Булгакова Марія Пилипівна була смертельно травмована автомобілем ГАЗ -3302 реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4

За даним фактом Головним слідчим управлінням ГУМВС України в Харківській області 07.03.2014року було порушено кримінальне провадження №000113 за ознаками ст.286 ч.2 КК України.

Висновком судово-медичної експертизи №711-Дм/14 від 24.03.2014 року встановлено, що причиною смерті ОСОБА_3 (матері позивача) стала - сочетана тупа травма тіла з множинними переломами кісток скелету та розривами внутрішніх органів.

Із висновку авто-технічної експертизи №423/14 від 26.05.2014року вбачається, що водій ОСОБА_4 при виниклої ситуації повинен був діяти відповідно до вимог п.12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху України. В дорожній ситуації, що склалася, водій автомобіля ГАЗ-3302 ОСОБА_4 не мав технічної можливості запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді, діючи відповідно до вимог Правил дорожнього руху України. В дорожній ситуації, що склалася, в діях водія автомобіля ГАЗ-3302 ОСОБА_4 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору перебували б у причинному зв'язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

28 травня 2014 року постановою слідчого ВР ДТП СУ ГУМВС України в Харківській області, винесеної слідчим відділу розслідування ВР ДТП СУ ГУМВС України в Харківській області Лобас В.О., кримінальне провадження за фактом даного ДТП закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України - за відсутністю складу злочину в діях водія ОСОБА_4

Матеріали справи свідчать, що на момент ДТП, відповідно до страхового полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власником наземних транспортних засобів №АС/2269971 від 17.03.2013року, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована ВАТ НАСК «Оранта».

Колегія суддів погоджується з доводами, наведеними в оскаржуваному рішенні, що в ВАТ НАСК «Оранта» в даному випадку не повинна відповідати за завдання шкоди внаслідок ДТП, яке сталося за участю водія ОСОБА_4 і призвело до загибелі матері позивача, оскільки відсутня вина останнього в цьому ДТП, а отже це не є страховим випадком. Позивач має право вимагати відшкодування шкоди на загальних підставах, встановлених ЦК України, тобто заявивши позов безпосередньо до володільця джерела підвищеної небезпеки - водія ОСОБА_4

Вирішуючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив надані сторонами докази, їм дана належна правова оцінка, правильно визначено природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює і на підставі встановленого ухвалене рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 10, 60, 212, 214, 215 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суттєвими не являються і не дають колегії суддів підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення, яке ухвалено з дотриманням вимог закону.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.1), 308, 313, 314ч.1п.1), 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -