Провадження №22-ц/784/2552/16
Провадження № 22-ц/784/2552/16 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

12 грудня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Самчишиної Н.В.,

суддів: Галущенка О.І., Лисенка П.П.,

із секретарем судового засідання Богуславською О.М.,

за участю: представника Інгульського відділу ДВС ОСОБА_3,

- представника боржника ОСОБА_4 ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Інгульського відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_6 територіального управління юстиції у Миколаївській області

на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 жовтня 2016 року постановлену за заявою головного державного виконавця Інгульського відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_6 територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - Інгульського ВДВС) про відстрочку виконання рішення по справі за первісним позовом ПАТ «Родивіт Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_4 про визнання пункту 3.6 кредитного договору недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_7 про визнання договору поруки припиненим,

встановила:

13 вересня 2016 року головний державний виконавець Інгульського ВДВС звернувся до суду із заявою про відстрочку примусового виконання виконавчого листа № 2/489/497 виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва від 22 травня 2013 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовід банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 457 769 грн. 12 коп. до 01 лютого 2019 року.

Заявник зазначав, що 29 квітня 2016 року до відділу надійшла заява ОСОБА_4, в якій він зазначив, що є інвалідом 1 групи, інвалідність настала в результаті перебування в зоні АТО.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 являється особою з обмеженими фізичними можливостями і потребує тривалого часу на лікування та реабілітацію, що ускладнює виконання рішення суду та робить його неможливим, заявник просив задовольнити заяву.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 жовтня 2016 року в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі Інгульський ВДВС просив скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити заяву. На його думку, суд не взяв до уваги доводів заявника, та вимог процесуального закону.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

-2-

Відповідно до ст. 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов'язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання

Відповідно до ст. 373 ЦПК України (в редакції чинній на час звернення заявника до суду) за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

При цьому, згідно з вимогами ст. ст. 10, 60, 373 ЦПК України, саме заявник зобов'язаний довести зазначений локальний предмет доказування, тобто виняткові підстави для відстрочки виконання судового рішення.

Згідно з роз'ясненнями, викладених у пункті 10 Постанови Верховного Суду України №14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Отже, підставою для відстрочки виконання рішення суду є конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим.

Винятковими можуть бути визнані обставини, які безпосередньо пов'язані з життям людини, оскільки в іншому разі порушуватимуться інтереси стягувача.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 березня 2013 року, зміненим рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 22 травня 2013 року з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовіт Банк» достроково стягнуто 56 572, 20 дол. США, що еквівалентно 452 181 грн. 59 коп. заборгованості за кредитним договором №56.1/АА-00011.08.2 від 27 червня 2008 року, 190, 98 дол. США, що еквівалентно 1 526 горн. 50 коп. 3% річних від простроченої суми боргу та 4 061 грн. 03 коп. судового збору.

Рішення набрало законної сили та знаходиться на примусовому виконанні.

Як на підставу надання відстрочки виконання рішення заявник посилався на інвалідність та хворобу боржника.

Обставини, на які посилався головний державний виконавець, як на підставу надання відстрочки, на думку колегії суддів, свідчать про наявність об'єктивних причин, які унеможливлюють виконання судового рішення та утруднюють його виконання. Тоді як саме такі обставини є необхідною умовою для відстрочки виконання рішення суду. Так, із свідоцтва про хворобу № 945 від 30 грудня 2014 року вбачається, що 15 жовтня 2014 року в зоні АТО (розрив гранати) старший солдат ОСОБА_4 отримав політравму, мінно-вибухове поранення верхніх кінцівок та голови у вигляді травматичної ампутації лівої кисті, вогнепального перелому правого плеча та передпліччя з пошкодженням магістральних судин та нервів, відкритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, проникаючого поранення правого ока (а.с.37-40).

-3-

З виписки із історії хвороби (6907) Дніпропетровського центру термічної травми та пластикової хірургії вбачається, що з 24 листопада по 04 грудня 2014 року ОСОБА_4 перебував на лікуванні у медичному закладі з діагнозом: рана тривало-незаживаюча культи правого плеча. Рубці атрофічного обличчя вибухова ВЧМТ, СГМ. Травматична ампутація лівої кісті та правого плеча (а.с. 42).

Із виписки із медичної карти стаціонарного хворого вбачається, що ОСОБА_4 у період з 28 січня по 25 лютого 2015 року перебував на лікуванні у КЗ «Дніпропетровської обласної клінічної офтальмологічної лікарні» з діагнозом: наслідок проникаючого поранення ока правого ока стан після вітректомії правого ока артифакія правого ока, рецидив відшарування сітківки правого ока, епімакулярний фіброз правого ока, вялотекучий увеїт правого ока (а.с.39 зворот ).

Згідно довідки КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна офтальмологічна лікарня» від 23 березня 2016 року ОСОБА_4 у період з 14 по 23 березня 2016 року перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні мікрохірургія ока цієї лікарні з діагнозом: артіфакія, стан після СКП, кератопатія, вторинна глаукома, авітрія правого ока (а.с.41).

Відповідно до посвідчення серії ААВ № 000161, виданого 22 січня 2015 року, ОСОБА_4 є інвалідом 1 групи і має право на пільги для ветеранів війни - інвалідів війни.

В суді апеляційної інстанції представник боржника ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_4 на теперішній час перебуває на лікуванні та реабілітації у військовому госпіталі в м. Хмільник Вінницької області.

На думку колегії суддів, наведене свідчить про те, що зазначені вище обставини можуть розцінюватися тими обставинами, які мають характер особливих та виняткових обставин, які утруднюють виконання рішення. Хвороба ОСОБА_4 є довготривалою, та винятковим випадком, який надає підстави для відстрочення виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

На підставі цього, колегія суддів вважає, що виконання рішення суду слід відстрочити на 6 місяців, тобто до 12 червня 2017 року

Оскільки суд першої інстанції був іншої думки та не вважав хворобу боржника, обставиною, яка утруднює виконання судового рішення, то на підставі п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали про відстрочку виконання рішення суду на 6 місяців, тобто до 12 червня 2017 року

Керуючись ст.ст. 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Інгульського відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_6 територіального управління юстиції у Миколаївській області задовольнити частково.

-4-

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 жовтня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву Інгульського відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_6 територіального управління юстиції у Миколаївській області задовольнити частково.

Відстрочити виконання рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 березня 2013 року, змінене рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 22 травня 2013 року, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовіт Банк» достроково 56 572, 20 дол. США, що еквівалентно 452 181 грн. 59 коп. заборгованості за кредитним договором № 56.1/АА-00011.08.2 від 27 червня 2008 року, 190, 98 дол. США, що еквівалентно 1 526 грн. 50 коп. - 3% річних від простроченої суми боргу та 4 061 грн. 03 коп. судового збору строком до 12 червня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: О.І. Галущенко

ОСОБА_8