Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/1798/15-ц Головуючий у 1-й інст. Баренко С. Г.
Категорія 81 Доповідач Талько О. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Талько О.Б.,

суддів: Заполовського В.Й., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 Олександровича- приватного підприємства юридичної компанії «Право Груп» на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 4 вересня 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції м. Києва,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій зазначив, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції перебуває виконавчий лист про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 боргу.

Вказує, що 5 березня 2015 року державним виконавцем Бурлакою Р.В. винесена постанова про розшук належного йому автомобіля ЗАЗ Vida, держаний номерний знак НОМЕР_1, 2013 року випуску.

Окрім того, постановою державного виконавця від 8 травня 2015 року вказаний транспортний засіб описано та арештовано.

На думку ОСОБА_2, такі дії державного виконавця суперечать вимогам законодавства та порушують його права, оскільки постанова про відкриття даного виконавчого провадження йому не направлялась.

Всупереч вимогам п.4.1.1 «Інструкції про проведення виконавчих дій», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 374/5 від 15 грудня 1999 року, державний виконавець, не пересвідчившись у тому, що боржник отримав копію вказаної постанови, та чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення суду, виніс постанови про розшук майна та його арешт.

Окрім того, державним виконавцем не були дотримані положення ч.2 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких стягнення за виконавчими документами звертається у першу чергу на кошти боржника.

Також автомобіль, розшук якого оголошений державним виконавцем та на який накладений арешт, із 7 жовтня 2013 перебуває у заставі ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку».

З огляду на вищезазначене, ОСОБА_2, уточнивши вимоги, просив визнати протиправними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві щодо винесення постанови про розшук майна боржника від 5 березня 2015 року та постанови про арешт майна боржника, а також скасувати зазначені постанови.

Окрім того, заявник просив виключити з акта опису й арешту майна боржника від 5 серпня 2015 року автомобіль ЗАЗ Vida, держаний номерний знак НОМЕР_1, 2013 року випуску.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 4 вересня 2015 року скаргу задоволено.

Визнано протиправними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 при винесенні постанов про розшук майна боржника від 5 березня 2015 року та про арешт майна від 8 травня 2015 року у виконавчому провадженні №46742798.

Скасовано постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Соломянського управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 від 5 березня 2015 року про розшук майна боржника.

Скасовано постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Соломянського управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 від 8 травня 2015 року про опис та арешт майна боржника.

Зобовязано ВДВС Соломянського районного управління юстиції у м. Києві виключити автомобіль ЗАЗ Vida, держаний номерний знак НОМЕР_1, з акта опису майна боржника ОСОБА_2 та зняти з нього арешт.

В апеляційній скарзі приватне підприємство юридична компанія «Право Груп», яке діє від імені ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2

Зокрема, вказує, що при розгляді даної скарги стягувача не було залучено до участі у справі, що свідчить про порушення його прав. Боржник, намагаючись уникнути виконання рішення суду, звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, яка є безпідставною.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 28 травня 2014 року із ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 100044 грн. 41 коп.

18 лютого 2015 року за вказаним рішенням Житомирським районним судом виданий виконавчий лист, на підставі якого старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції м. Києва ОСОБА_3 5 березня 2015 року відкрито виконавче провадження.

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Соломянського районного управління юстиції м. Києва ОСОБА_3 від 12 березня 2015 року накладено арешт на належне ОСОБА_2 майно та оголошено заборону на його відчуження.

Зміст постанови старшого державного виконавця Бурлаки Р.В. від 8 травня 2015 року свідчить про те, що згідно з повідомленням УДАІ УМВС України у Чернігівській області на підставі постанови про розшук майна боржника, працівниками ДАІ затримано належний боржнику автомобіль ЗАЗ Vida, держаний номерний знак НОМЕР_1, 2013 року випуску. Згідно із вказаною постановою даний транспортний засіб описано й арештовано та складений відповідний акт.

Відповідно до розяснень, які містяться у п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року за №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересована особа залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Однак, зазначені розяснення залишились поза увагою суду першої інстанції, який розглянув справу без участі ОСОБА_1, а в силу наданих повноважень апеляційний суд позбавлений можливості усунути дане порушення вимог цивільно-процесуального законодавства.

Судом також встановлено, що зазначений автомобіль переданий в заставу ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» згідно з договором застави рухомого майна №ZXA019500.180784.002, укладеним між банком та ОСОБА_2 7 жовтня 2013 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішення є, зокрема, звернення стягнення на кошти та інше майно ( майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

За приписами ч.1 ст. 54 Закону звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача- заставодержателя.

Відповідно до положень ч.4 даної норми про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та розяснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Згідно з ч.2 ст. 1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобовязання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Отже, примусове звернення стягнення на предмет застави здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про заставу», відповідно до якого застава як правовий інститут виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобовязання та спрямований на те, щоб гарантувати кредитору-заставодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна, за наявності у боржника заборгованості перед кредитором.

Таким чином, заставодержатель має переважне право на задоволення його вимог про стягнення боргу з боржника шляхом звернення стягнення на заставлене майно.

Вказане свідчить про те, що ухвала суду, постановлена за наслідками розгляду скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця, стосується прав та обовязків заставодержателя, який також не був залучений до участі у справі.

З огляду на вищезазначене, ухвала підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 209,303, 307, 312, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 Олександровича- приватного підприємства юридичної компанії «Право Груп» задовольнити частково.

Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 4 вересня 2015 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча Судді: