Справа № 126/1546/16-ц
Провадження № 2/126/586/2016
"04" серпня 2016 р. м. Бершадь
Бершадський районний суд
в складі головуючого судді Хмель Р.В.
секретар Дончик О. .А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно,-
25 жовтня 2015 року помер батько позивачки ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно -земельну ділянку площею 2,8417 га, розташовану на території Шляхівської сільської ради.
Будучи єдиною спадкоємицею на майно померлого ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона позбавлена можливості, оскільки відповідач, яка на момент смерті проживала з її батьком забрала оригінал правовстановлюючого документу та не бажає його повертати.
З урахуванням викладеного, позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею, як за спадкоємцем першої черги за законом право власності на земельну ділянку (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН №168346, виданий Бершадською районною державною адміністрацією 26.03.2003 року) площею 2,8417 га на території Шляхівської сільської ради, що належала ОСОБА_3, померлому 25.10.2015 року.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, однак, надала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання двічі не з'явилась та не повідомила суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином.
Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявних у ній доказах.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що з копії актового запису про смерть №37 (а.с.3) вбачається, що 25.10.2015 року у віці 56 років в с. Шляхова Бершадського району Вінницької області помер ОСОБА_3.
Відповідно до довідки Шляхівської сільської ради №413 від 22.02.2016 року (а.с.5), спадкоємцями на майно померлого за законом є дочка - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка проживала разом з померлим у незареєстрованому шлюбі. Крім того, те що позивачка дійсно є дочкою померлого вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с.6).
На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №168346 (а.с.10) померлому ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 2,8417 га призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Шляхівської сільської ради. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом позивач не може, оскільки оригінал даного державного акту відмовляється надати ОСОБА_2 у володінні якої він знаходиться. Вказані обставини стали причиною того, що нотаріусом було прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №130/02-31 від 12.05.2016 року (а.с.4), де причиною відмови вказано наявність спору між сторонами з приводу надання правовстановлюючого документу.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно із ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України та ч. 1 ст. 1223 цього ж кодексу спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.
Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування » відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення ) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Позивачка спадщину відповідно ст. ст. 1268-1270 ЦК України прийняла, подавши заяву нотаріусу про прийняття спадщини, а тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, а отже такими, що підлягають до задоволення.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 392, 1218, 1222, 1223, 1233, 1261 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 ЦПК України, суд -
Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємцем першої черги за законом, право власності на земельну ділянку (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН №168346, виданий Бершадською районною державною адміністрацією 26.03.2003 року) площею 2,8417 га на території Шляхівської сільської ради, що належала ОСОБА_3, померлому 25.10.2015 року.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Р. В. Хмель