Справа № 344/5186/15-ц
Провадження № 22-ц/779/255/2016
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Бойчука І.В., Ясеновенко Л.В.

секретаря Шемрай Н.Б.

з участю представника апелянта ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про звільнення з-під арешту грошових коштів, вилучених 29.01.2013 року в рамках кримінального провадження №0000038, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 17 грудня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 17 грудня 2015 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про звільнення з-під арешту грошових купюр: сто доларових в кількості 50 штук; сто гривневих в кількості 292 штуки; пятсот гривневих в кількості 10 штук; двісті гривневих в кількості 44 штуки; пятдесяти гривневих в кількості 180 штук, що були вилучені 29.01.2013 року в рамках кримінального провадження №0000038.

На вищевказану ухвалу представник ОСОБА_4 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне дослідження судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема зазначає, що постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі суд зіслався на положення ст. 3 КАС України та вказав, що між ОСОБА_4 та Головним управлінням Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області не існує цивільно-правових відносин відносно утримання їхнього майна. При цьому суд не вказав, які правовідносини взагалі існують між сторонами, оскільки ОСОБА_4 не є стороною кримінального провадження чи особою, якої взагалі стосується кримінальне провадження.

На думку апелянта, суд першої інстанції не взяв до уваги практику Верховного Суду України, зокрема постанову від 15.05.2013 року по справі №6-26цс13, предметом перегляду якої став спір за позовом власника про звільнення майна з-під арешту, накладеного в процесі кримінального провадження, в якій викладаючи свою правову позицію щодо спірного питання Верховний Суд України вказав, що право власності особи, яка не є учасником кримінального судочинства, має захищатися шляхом звільнення цього майна з-під арешту. Таким чином, оскільки ОСОБА_4 не має жодного відношення до кримінального провадження №0000038, її грошові кошти не входять до переліку, щодо якого ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 27.01.2013 року прямо надано дозвіл на відшукання, у звязку з чим вилучені безпідставно, чим порушено її право власності, то вона вправі звернутися в суд з відповідним позовом в порядку цивільного судочинства.

З наведених підстав просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта доводи скарги підтримав з наведених у ній мотивів.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги заперечила з мотивів, наведених у письмовому запереченні, ухвалу суду вважала законною, просила залишити її в силі.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Закриваючи провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про звільнення з-під арешту грошових купюр: сто доларових в кількості 50 штук; сто гривневих в кількості 292 штуки; пятсот гривневих в кількості 10 штук; двісті гривневих в кількості 44 штуки; пятдесяти гривневих в кількості 180 штук, що були вилучені 29.01.2013 року в рамках кримінального провадження №0000038, суд першої інстанції виходив з того, що постановою слідчого з ОВС СВ ДПС в Івано-Франківській області капітана міліції ОСОБА_5 вищевказані грошові кошти визнано речовими доказами. Жодного рішення про арешт цих грошових коштів та передачу їх на утримання відповідачу слідчим не приймалося, у звязку з чим між сторонами не існує цивільно-правових відносин щодо утримання даного майна, а тому справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, що в силу п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України є підставою для закриття провадження у справі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 29.01.2013 року старшим оперуповноваженим з ОВС УПМ ДПС в Івано-Франківській області старшим лейтенантом податкової міліції ОСОБА_6 (в рамках кримінального провадження №0000038) було проведено обшук у квартирі АДРЕСА_1. В ході проведення обшуку виявлено в тому числі сто доларові купюри в кількості 50 штук, сто гривневі купюри в кількості 292 штуки, пятсот гривневі купюри в кількості 10 штук, двісті гривневі купюри в кількості 44 штуки, пятдесяти гривневі купюри в кількості 180 штук, про що було складено протокол обшуку від 29.01.2013 року (а.с. 28-32).

01.02.2013 року старшим слідчим з ОВС СВ ДПС в Івано-Франківській області капітаном податкової міліції ОСОБА_5 винесено постанову про визнання речовими доказами, відповідно до якої вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 предмети та грошові кошти визнані речовим доказом у кримінальному провадженні №0000038. Речові докази зберігаються в слідчому відділі ДПС в Івано-Франківській області (а.с. 33-34).

За змістом ч. 2 ст. 100 КПК України речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 21 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов'язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року №1104, речові докази у вигляді готівки у національній валюті України або іноземній валюті передаються для зберігання уповноваженому банку, що обслуговує орган, у складі якого функціонує слідчий підрозділ (далі - уповноважений банк). У разі коли готівка у національній валюті України чи іноземній валюті не містить слідів кримінального правопорушення, валютні кошти зараховуються на спеціально визначені для цієї мети депозитні рахунки (далі - депозитний рахунок) уповноваженого банку.

Згідно Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним наказом ГПУ, ДПАУ, ВСУ, МВСУ, СБУ та ДСАУ від 27 серпня 2010 року №51/401/649/471/23/125 (далі Інструкції), речові докази зберігаються при справі, за винятком громіздких предметів, які зберігаються в органах дізнання, досудового слідства і в суді або передаються для зберігання відповідному підприємству, установі чи організації (пункт 13).

Відповідно до п.п. 4 п. 56 Інструкції, відповідно до вимог КПК України у вироку, постанові судді або ухвалі суду, постанові органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття кримінальної справи повинно бути вирішене питання про долю речових доказів, при цьому: грошові кошти та інші цінності, стосовно яких прийнято рішення про конфіскацію згідно з вироком суду, підлягають зверненню у дохід держави. Всі інші речі повертаються законним власникам, а при не встановленні останніх переходять у власність держави; у разі суперечки про належність цих речей питання вирішуються у порядку цивільного судочинства.

Зі змісту ч. 12 ст. 100 КПК України слідує, що у порядку цивільного судочинства вирішується тільки спір про належність речей, що підлягають поверненню.

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого Суду України в п. 20 постанови №3 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» питання, які виникають під час та після виконання вироку у потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та інших осіб, що стосуються цивільного позову, розглядаються судом за правилами КПК (ст. 539).

За наведених обставин суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що між сторонами не існує цивільно-правових відносин щодо утримання даного майна, а тому справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення не вбачається.

Посилання представника апелянта на правову позицію Верховного Суду України в справі №6-26цс13 є помилковим, адже така позиція висловлена Верховним Судом України щодо вимог особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, а в даному випадку грошові кошти, які є предметом спору, не арештовані, а слідчим винесено постанову про визнання їх речовими доказами.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 17 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча Горейко М.Д.

Судді: Бойчук І.В.

ОСОБА_7