АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1704/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 39 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на рішення Тальніського районного суду Черкаської області від 02 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_9, третя особа: приватний нотаріус - ОСОБА_10 про визнання довіреності та договору дарування частини жилого будинку недійсними та нікчемними та застосування наслідків недійсності правочину.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом, який неодноразово змінював, а саме відповідно до заяви від 09 липня 2015 року та заяви від 02 червня 2016 року про визнання довіреності та договору дарування частини жилого будинку недійсними та нікчемними та застосування наслідків недійсності правочину.

В обгрунтування позовних вимог вказав на те, що він є рідним сином ОСОБА_11, який був громадянином ОСОБА_12 Федерації та був на території України співвласником ? частини жилого будинку № 37 по вул. Радянській в м. Тальне Черкаської області. Іншим співвласником ? частини жилого будинку № 37 по вул. Радянській в м. Тальне Черкаської області була мати батька позивача, ОСОБА_13.

17 травня 2014 року ОСОБА_13 померла і після її смерті відкрилася спадщина.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_13 мали бути її діти ОСОБА_11 (батько позивача) та ОСОБА_14 (дядько позивача).

13 липня 2014 року ОСОБА_11, в період шестимісячного строку прийняття спадщини помер в м. Добрянка Пермського краю ОСОБА_12 Федерації, тому після відкриття спадщини прийняти її не встиг.

Інший спадкоємець ОСОБА_14 також помер 09 вересня 2014 року в м. Тальне Черкаської області.

У звязку зі смертю батька ОСОБА_11, позивач ОСОБА_7 у відповідності до вимог ст.ст. 1270, 1276 ЦК України подав 06 лиситопада 2014 року заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_13 до Тальнівської державної нотаріальної контори, а також раніше 13 серпня 2014 року подав заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_11 по місцю його проживання до приватного нотаріуса ОСОБА_15 нотаріального округу міста Сургут Тюменської області ОСОБА_12 Федерації.

Син померлої ОСОБА_13 - ОСОБА_14 також подав при житті у шестимісячний строк заяву до Тальнівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом від 18 жовтня 1999 року. Крім того, державний нотаріус повідомив, що у ОСОБА_11 відсутня частина житла у місті ОСОБА_16 так як він його подарував ще у 2009 році своїй матері ОСОБА_13

Під час зясування переходу права власності з ОСОБА_11 на користь його матері ОСОБА_13 частини жилого будинку № 37 по вул. Радянській в м. Тальне Черкаської області позивач дізнався, що 02 листопада 2009 року його батько посвідчив довіреність у приватного нотаріуса Тальнівського районного нотаріального округу ОСОБА_10, якою він уповноважив ОСОБА_14 представляти його інтереси з питань дарування громадянці ОСОБА_13 належної йому на праві особистої приватної власності частини будинку з відповідною частиною надвірних будівель по вул. Радянській, 37 в м. Тальне Черкаської області та підписати відповідний договір дарування.

Крім того, 10 грудня 2009 року тим же приватним нотаріусом було посвідчено договір дарування частини жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель по вул. Радянській, 37 в м. Тальне Черкаської області ОСОБА_11, інтереси якого представляв по довіреності від 02 листопада 2009 року ОСОБА_14 на користь ОСОБА_13, реєстр № 4705.

Позивач стверджує, що його батько ОСОБА_11 не підписував довіреність 02 листопада 2009 року та не уповноважував ОСОБА_14 представляти його інтереси з питань дарування своїй матері ОСОБА_13 належної йому на праві особистої приватної власності частини будинку з відповідною частиною надвірних будівель по вул. Радянській, 37 в м. Тальне Черкаської області та підписати за себе відповідний договір дарування його частини житлового будинку 10 грудня 2009 року у приватного нотаріуса Тальнівського районного нотаріального округу ОСОБА_10, оскільки з 01 листопада 2009 року по 23 листопада 2009 року включно перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні поліклініки МСЧ ім. І.П. Барського, що розташована у м. Новомосковськ Тульської області ОСОБА_12 Федерації.

Також, позивач вказує, що на час укладення договору дарування частини житлового будинку в даній частині житлового будинку була зареєстрована та проживала з 06 липня 2005 року неповнолітня дитина ОСОБА_17, проте, ні батько позивача ні ОСОБА_14 не зверталися до органу опіки та піклування за згодою на відчуження батьком позивача частини свого житлового будинку.

Виходячи з вищевказаного, позивач просив суд визнати довіреність ОСОБА_11 яка посвідчена 02 листопада 2009 року приватним нотаріусом Тальнівського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_10 на уповноваження ОСОБА_14 представляти його інтереси недійсною та нікчемною з моменту посвідчення. Визнати договір дарування частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за № 37 по вул. Радянській в м. Тальне Черкаської області укладеного 10 грудня 2009 року недійсним та нікчемним з моменту його вчинення. Застосувати судом правові наслідки недійсності правочину та повернути у власність батька позивача частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за № 37 по вул. Радянській в м. Тальне Черкаської області.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 понесені ним витрати по оплаті судового збору по справі в сумі 852,60 грн..

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 02 червня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 відмовлено.

Скасовано заборону державному нотаріусу Тальнівської державної нотаріальної контори Черкаської області оформляти спадщину та видавати спадкоємцям померлих свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно на житловий будинок № 37 по вул. Радянській в м. Тальне Черкаської області.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_7 - ОСОБА_8 просить скасувати рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 02 червня 2016 року як незаконне та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити:

- визнати довіреність ОСОБА_11, яка посвідчена 02 листопада 2009 року приватним нотаріусом Тальнівського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_10 на уповноваження ОСОБА_14 представляти його інтереси з питань дарування громадянці ОСОБА_13 належної йому на праві особистої приватної власності частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за № 37 по вул. Радянській в м. Тальне Черкаської області, реєстр № 4025 недійсною та нікчемною з моменту її посвідчення;

- визнати договір дарування частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за № 37 по вул. Радянській в м. Тальне Черкаської області укладеного 10 грудня 2009 року між ОСОБА_11 інтереси якого представляв по довіреності від 02 листопада 2009 року ОСОБА_14, який посвідчений приватним нотаріусом Тальнівського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_10, реєстр № 3370, недійсним та нікчемним з моменту його вчинення;

- застосувати судом правові наслідки недійсності правочину та повернути у власність ОСОБА_11 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за № 37 по вул. Радянській в м. Тальне Черкаської області;

- стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 понесені судові витрати по справі в сумі 852,60 грн..

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення з слідуючих підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ст. 213 ЦПК України вказує, що рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме свідоцтва про народження серія І-СР № 122532, ОСОБА_7 народився 27.09.1982 року. Батько ОСОБА_11, мати ОСОБА_18.

Згідно рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 06 жовтня 2008 року встановлено, що у відсутність ОСОБА_11 його син ОСОБА_7 за незаконно виданою довіреністю за договором дарування отримав частину житлового будинку по вул. Радянській, 37 в м. Тальне. Вказаним рішенням договір дарування частини житлового будинку по вул. Радянській, 37 в м. Тальне між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 визнано недійсним.

Відповідно до Довіреності посвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_10 02 листопада 2009 року, зареєстрованої в реєстрі за № 4025, ОСОБА_14 уповноважує ОСОБА_14 представляти його інтереси з питань дарування гр. ОСОБА_13 належної йому на праві особистої приватної власності частини будинку з відповідною частиною надвірних будівель за № 37 по вул. Радянській в м. Тальне, Черкаської області.

Згідно договору дарування від 10 грудня 2009 року (а.с. 17 Т. 1) ОСОБА_14, який діє від імені ОСОБА_11 далі дарувальник та ОСОБА_13 далі обдарована уклали договір за яким дарувальник син передав 1/2 частину житлового будинку з прибудовами та відповідною частиною надвірних будівель у власність обдарованої матері безоплатно. Дарувальник подарував, а обдарована прийняла у дар належну дарувальнику 1/2 частину житлового будинку з прибудовою та відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: м. Тальне, Черкаської області, вул. Радянська за № 37.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серія ІІ-ВГ № 867194 (а.с. 16 Т. 1) ОСОБА_11 помер 13 липня 2014 року. ОСОБА_13 померла відповідно 17 травня 2014 року (свідоцтво про смерть серія І-СР № 233829 (а.с. 116 Т. 1)), а ОСОБА_14 помер 10 вересня 2014 року (свідоцтво про смерть серія І-СР № 243405 (а.с. 117 Т. 1)).

Також, судом встановлено, що згідно відповіді Новомосковської міської клінічної лікарні за підписом в.о. головного лікаря ОСОБА_19 від 06 листопада 2015 року за № 4543 ОСОБА_11 в період з 01 листопада 2009 року по 23 листопада 2009 року в неврологічному відділенні на лікуванні не перебував, що також підтверджується журналом обліку хворих неврологічного відділення, який завірений суддею Новомосковського міського суду Тульської області Балашовим В.А.

Згідно листа в.о. керівника Тальнівського відділку «КП ЧООБТІ» ОСОБА_20 від 11 травня 2016 року за № 11 повідомлено, що ОСОБА_11 02 листопада 2009 року звернувся в Тальнівський відділок Черкаського обласного обєднаного бюро технічної інвентаризації, власною рукою написав заяву про відчуження будинковолодіння в м. Тальне по вул. Радянській № 37. Документи на відчуження виготовлялись місяць. Виготовлені документи отримав ОСОБА_14 по дорученню від 02 листопада 2009 року № 4025. До вказаного листа також надано копію замовлення за № 615 від гр. ОСОБА_11 та копія паспорта ОСОБА_11

Таким чином на думку колегії суддів, судом першої інстанції правильно було встановлено, що ОСОБА_11 02 листопада 2009 року перебував в м. Тальному Черкаської області та власноручно підписав довіреність, яка була власноручно посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_10 02 листопада 2009 року, зареєстрована в реєстрі за № 4025 та за якою ОСОБА_11 уповноважив ОСОБА_14 представляти його інтереси з питань дарування громадянці ОСОБА_13 належної йому на праві особистої приватної власності частини будинку з відповідною частиною надвірних будівель за № 37 по вул. Радянській в м. Тальне Черкаської області.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував свої висновки тим, що позивачем не було надано суду належних та вмотивованих доказів в підтвердження своїх позовних вимог.

Перевіряючи обгрунтованість доводів апеляційної скарги, законність та вмотивованість судового рішення районного суду, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є правильним, відповідає вимогам чинного законодавства, а доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими обставинами справи та наявними матеріалами справи і не дають підстав для зміни чи скасування рішення суду.

Так, судом першої інстанції правильно було встановлено, що ОСОБА_11 дійсно 02 листопада 2009 року перебував в м. Тальному Черкаської області та власноручно підписав довіреність, яка була власноручно посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_10 02 листопада 2009 року, зареєстрована в реєстрі за № 4025 та за якою ОСОБА_11 уповноважив ОСОБА_14 представляти його інтереси з питань дарування громадянці ОСОБА_13 належної йому на праві особистої приватної власності частини будинку з відповідною частиною надвірних будівель за № 37 по вул. Радянській в м. Тальне Черкаської області.

Посилання апелянта на те, що його батько ОСОБА_11 під час підписання довіреності перебував на лікуванні в неврологічному відділенні поліклініки МУЗ МСЧ ім. І.П.Барського у м. Новомосковськ спростовується отриманими районним судом саме за його клопотанням документами, а саме: відповіддю Новомосковської міської клінічної лікарні за підписом в.о. головного лікаря ОСОБА_19 від 06 листопада 2015 року за № 4543 про те, що ОСОБА_11 в період з 01 листопада 2009 року по 23 листопада 2009 року в неврологічному відділенні на лікуванні не перебував та журналом обліку хворих неврологічного відділення, який завірений суддею Новомосковського міського суду Тульської області Балашовим В.А.

Колегія суддів вважає правильним критичне ставлення суду першої інстанції до документів наданих позивачем та його представником так як встановити походження та достовірність наданих позивачем документів не можливо, та крім того вони суперечать документам які були одержані в порядку встановленому законом, що не суперечить положенням ст. 59 ЦПК України.

Крім того, в суді апеляційної інстанції, апелянт та його представник не надали суду обгрунтованих доказів, які б спростували встановлені судом першої інстанції обставини по справі.

Для встановлення фактичних обставин справи та ухвалення вмотивованого висновку суду, і районний і апеляційний суд зверталися до головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України у встановленому порядку та формі з запитами (направлялися у формі ухвали) щодо надання останніми відомостей чи перетинав державний кордон України громадянин ОСОБА_12 Федерації «ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1» з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року? Якщо перетинав, то коли (з відміткою про вїзд, виїзд).

Однак, згідно відповіді головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, вказана в ухвалі запитувана інформація щодо перетину кордону зберігається в базі даних протягом пяти років, тому в межах повноважень, вказаний орган надіслав листи № 0.64-5916/0/15-15 від 24 квітня 2015 року (а.с. 104 Т. 1) № 0.64-15715/0/15-15-16 від 26 липня 2016 року про неможливість надання такої інформації внаслідок спливу строку зберігання такої інформації.

Тому, колегія суддів при ухваленні свого висновку, враховує наявні матеріали справи, те, що із встановлених обставин вбачається, що ОСОБА_11 за життя не мав наміру надавати частину належного майна своєму сину, те що він за життя ні усно, ні письмово не заявляв претензій стосовно посвідчення спірної довіреності та спірного договору дарування та те, що в 2008 році він звертався до суду з позовом до свого сина про те, що у його відсутність, син ОСОБА_7 за незаконно виданою довіреністю за договором дарування отримав частину житлового будинку по вул. Радянській, 37 в м. Тальне. Рішенням суду від 06 жовтня 2008 року (а.с. 50 Т.1) було визнано недійсним договір дарування частини житлового будинку по вул. Радянській, 37 в м. Тальне. Дане рішення набрало законної сили та ніким не скасовано. Крім того вказаний факт підтверджується постановою суду у кримінальній справі № 1-127/07 (а.с. 57) відносно ОСОБА_16, яка будучи головою сільської ради с. Здобуток Жовтня Тальнівського р-ну, Черкаської обл., виконуючи обовязки секретаря сільської ради, посвідчила довіреність громадянина ОСОБА_12 Федерації ОСОБА_11 на уповноваження дарувати належну йому частину будинку. ОСОБА_16 неправомірність своїх злочинних діянь визнала повністю, вказана постанова є чинною та також ніким не скасована.

Тому висновок суду щодо відмови позовних вимог про визнання довіреності ОСОБА_11, яка посвідчена 02 листопада 2009 року приватним нотаріусом Тальнівського нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_10 та договору дарування спірної частини будинковолодіння недійсними та нікчемними є правильним так як він ухвалений на встановлених обставинах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи надані сторонами докази як в підтвердження позовних вимог, так і в їх заперечення, враховуючи доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості рішення суду, колегія суддів прийшла до висновку, що позивачем та його представником ні під час розгляду справи в суді першої інстанції ні під час розгляду в апеляційному суді не надано належних та вмотивованих доказів які дають підстави для скасування чи зміни висновку районного суду та задоволення позовних вимог.

Оскільки, в задоволенні позову було відмовлено, тому районний суд у відповідності ч. 6 ст. 154 ЦПК України правильно скасував вжиті ним заходи забезпечення позову одночасно із ухваленням рішення суду. Такий висновок відповідає визначеним нормам процесуального права і підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Тальніського районного суду Черкаської області від 02 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_9, третя особа: приватний нотаріус - ОСОБА_10 про визнання довіреності та договору дарування частини жилого будинку недійсними та нікчемними та застосування наслідків недійсності правочину залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :