Справа № 306/138/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 липня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого : Павліченка С.В.

суддів: Куцина М.М., Бисаги Т.Ю.

при секретарі Рогач О.Я.

розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду від 21 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобовязання усунути перешкоди ,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобовязання усунути перешкоди.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку за адресою: м. Свалява, вул. І Франка, 118, Закарпатської області та земельної ділянки, на якій він розташований.

Зазначає, що господарські споруди позивача знаходяться на відстані 1, 5 метра від межі сусідньої ділянки, що належить відповідачу. Так як ОСОБА_1 впритул до стіни гаража складено дрова, які накриті шифером під час опадів вода псує стіну, що призводить до руйнації приміщення.

Стверджує, що відповідачем чиняться перешкоди у безперешкодному доступі до господарського приміщення, а тому просить суд визнати дії ОСОБА_1 протиправними, зобовязавши останнього з метою безперешкодного доступу до прибудинкових споруд з боку спільної межі прибрати з території позивача дрова.

Рішенням Свалявського районного суду від 24 липня 2015 року позов задоволено частково.Зобовязано ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_3 у користуванні господарськими приміщеннями прибравши з території земельної ділянки ОСОБА_3 дрова та забезпечивши їй безперешкодний доступ до прибудинкових споруд з боку спільної межі, та стягнуто судовий збір у розмірі 551,20 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування даного рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що вона підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що право позивача щодо користування своїм майном порушене і підлягає судовому захисту.

Проте погодитись з таким висновком суду не можна.

За ст.ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватися моральних засад суспільства.

За правилами ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Відповідно до розяснень, викладених у п. 33 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення ст. 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не повязані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень ст. ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 є власником земельної ділянки, площею 0,1000 га по вул. І. Франка, 118, м. Свалява, Закарпатської області (а.с. 22).

Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок у м. Свалява по вул. Франка, 118, Закарпатської області (а.с. 25), однак у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують розміщення дров на її ділянці.

Посилання суду першої інстанції на рішення комісії Свалявської міської ради в якому зазначено, що відповідачем впритул до стіни позивача складені дрова (а.с. 59), не може бути взято до уваги, оскільки при встановленні порушення користування земельною ділянкою Свалявською міською радою не досліджено питання факту належності тої частини земельної ділянки, на якій розміщено дрова, саме позивачу чи іншій особі, а наявність огорож не є належним визначенням межі земельної ділянки.

Відповідно до ст. 55 ЗУ «Про землеустрій», встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів.

Суд першої інстанції не врахував вказані обставини та безпідставно зобовязав відповідача усунути перешкоди.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду в частині зобовязання ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_3 у користуванні господарськими приміщеннями прибравши з території земельної ділянки ОСОБА_3 дрова та забезпечивши їй безперешкодний доступ до прибудинкових споруд з боку спільної межі та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 в цій частині за недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, Судова палата у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області ,-

р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Свалявського районного суду від 21 березня 2016 року в частині задоволення позову ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 про зобовязання ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_3 у користуванні господарськими приміщеннями прибравши з території земельної ділянки ОСОБА_3 дрова та забезпечивши їй безперешкодний доступ до прибудинкових споруд з боку спільної межі скасувати і в цій частині відмовити у позові.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді