Справа № 646/1989/16-ц
№ провадження 2/646/699/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.07.2016 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого - судді Шуліка Ю.В.

при секретарі - Кадацькій К.І., Безсонній Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справа про позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом та просить витребувати з чужого незаконного володіння у ОСОБА_2 на свою користь автомобіль HYUNDAI AZERRA 2013 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, № кузова KMHFH41HB219674.

В обґрунтування свої вимог позивач зазначив, що 18.04. 2013 року він придбав вказаний автомобіль, який передав у користування синові ОСОБА_4, який без його 07.10.2013 року згоди передав автомобіль ОСОБА_5 та отримав від останнього розписку про купівлю ОСОБА_5 даного автомобілю та зобов»язання виплатити гроші за автомобіль в сумі 36 000 доларів США не пізніше 15.08.2014 року. Але в порушення домовленості та умов згаданої розписки, ОСОБА_5 своє зобов»язання не виконав та передав автомобіль у володіння та користування своєї доньки ОСОБА_2 відповідачки у справі. У вересні 2015 року він дізнався, що 26.09.2013 року від його імені до ВРЕР ДАІ № 7 ГУ МВСУ в Харківській області подано заяву № 9530 про реєстрацію транспортного засобу даного автомобілю, але він таких заяв не подавав. З цього приводу він звернувся до поліції, де було призначено та проведено почеркознавчу експертизу, за висновками якої підпис у вказаній заяві вчинено не ним, а іншою особою. Крім того, йому стало відомо що до ДАІ ОСОБА_2 було подано довідку-рахунок серія АВВ № 509636 на даний автомобіль. Відповідно до Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету міністрів України 11.11.2009 року № 1200, в результаті продажу автомобілю оформлюється договір купівлі-продажу та акт приймання-передачі, які постійно зберігаються у дистриб»ютера, який видає покупцеві довідку-рахунок, на підставі якої новий власник може зареєструвати автомобіль в органах ДАІ. Водночас, він не укладав з ОСОБА_2 та не підписував договір купівлі-продажу та акт прийому-передачі автомобілю, що свідчить про відсутність наміру у нього на відчуження автомобілю, таким чином, відповідачка набула права власності на автомобіль поза його волею.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні, яке відбулось 14.04.2016 року, позовні вимоги не визнав та пояснив, що батько відповідачки, ОСОБА_5, придбав даний автомобіль у позивача, про що написав розписку на ім»я сина позивача, у встановлений розпискою строк повністю сплатив вартість автомобілю, але надати докази на підтвердження цих обставин не може. Йому не відомо як саме ОСОБА_5 реєстрував автомобіль чи відчужував його. Відповідачка ОСОБА_2 придбала вказаний автомобіль 26.09.2013 року у МПП «Вибір» за 149 000 грн., даний автомобіль був з транзитними номерами. При яких обставинах заява № 9530 від імені позивача була подана до органів ДАІ, чому в ній підпис виконано іншою особою, а не позивачем, чи укладала відповідачка з позивачем договір купівлі-продажу вказаного автомобілю, йому не відомо.

Оскільки представник відповідача не володів необхідною інформацією щодо вищезазначених обставин, ухвалою суду від 14.04.2016 року явку відповідача до судового засідання було визнано обов»язковою. Незважаючи на це, ні відповідач, ні його представник більше до судового засідання не з»явились, додаткових доказів суду не надали. До судового засідання 22.03.2016 року відповідач та його представник також не з»явились, про час розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином ( а.с. ____), про причини неявки суду не повідомили.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача та його представника, за наявними у матеріалах справи доказами.

Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Судовим розглядом встановлено, що 18.04. 2013 року ОСОБА_1 придбав автомобіль HYUNDAI AZERRA 2013 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, № кузова KMHFH41HB219674, що підтверджується довідкою-рахунком № 149137 серія ААВ ( а.с. 5-6).

Відповідно до повідомлення Управління ДАІ № 11428 від 20.10.2015 року, вказаний автомобіль було зареєстровано на ім»я ОСОБА_1, 26.09.2013 року видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ( а.с. 14).

Позивач зазначив, що передав належний йому автомобіль у користування синові ОСОБА_4, який 07.10.2013 року без його згоди передав автомобіль ОСОБА_5 та отримав від останнього розписку про купівлю ОСОБА_5 даного автомобілю за 36 000 доларів США, та зобов»язання виплатити гроші за автомобіль в сумі 36 000 доларів США не пізніше 15.08.2014 року ( а.с.15).

ОСОБА_5 своє зобов»язання щодо сплати визначеної суми за автомобіль не виконав, та передав автомобіль у володіння та користування своєї доньки ОСОБА_2

Викладені обставини підтвердив в суді представник відповідачки, але його твердження що саме між позивачем та ОСОБА_5 мав місце договір купівлі-продажу автомобілю, за яким ОСОБА_5 сплатив всю суму визначену у розписці, судом не можуть бути прийняті до уваги у зв»язку з відсутністю доказів.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що позивач власник автомобілю, не вчиняв будь-яких дій, спрямованих на його відчуження.

Так, судом встановлено, що 26.09.2013 року від імені ОСОБА_1 до ВРЕР ДАІ № 7 ГУ МВСУ в Харківській області було подано заяву № 9530 про реєстрацію транспортного засобу даного автомобілю ( а.с.9). Оскільки позивач не підписував такої заяви, він звернувся до поліції. Під час перевірки заяви ОСОБА_1 було призначено та проведено почеркознавчу експертизу, за висновками якої, № 451 від 09.12.2015 року, підпис у вказаній заяві в рідку «заявник» виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою ( а.с. 10-19).

Відповідно до пояснень представника відповідача, право власності до ДАІ ОСОБА_2 на вказаний автомобіль перейшло на підставі довідки-рахунок серія АВВ № 509636, оскільки автомобіль був придбаний відповідачкою у МПП «Вибір» 26.09.2013 року, яку в подальшому нею було пред»явлено до ДАІ та здійснено перереєстрацію автомобілю на її ім»я. На підтвердження цього суду надано копію довідки-рахунку серія АВВ № 509636 від 26.09.2013 року ( а.с.8).

Але, згідно висновку почеркознавчої експертизи № 90 від 09.03.2016 року, підпис від імені ОСОБА_2 та рукописні записи у довідці-рахунку серія АВВ № 509636 від 26.09.2013 року на ім»я ОСОБА_2, заяві начальникові центру надання послуг пов»язаних з використанням автотранспортних засобів по обслуговуванню м. Люботин, від імені ОСОБА_2 від 26.09.2013 року, рукописні записи, що маються у двох рядках в нижній частині заяви № 9532 від 26.09.2013 року виконані не ОСОБА_2, а іншою особою ( а.с. 1434-127).

Крім того, відповідно до Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету міністрів України 11.11.2009 року № 1200, в результаті продажу автомобілю оформлюється договір купівлі-продажу та акт приймання-передачі, які постійно зберігаються у дистриб»ютера, який видає покупцеві довідку-рахунок, на підставі якої новий власник може зареєструвати автомобіль в органах ДАІ.

Представник позивача стверджує, що ОСОБА_1 не укладав з ОСОБА_2 та не підписував договір купівлі-продажу та акт прийому-передачі автомобілю, докази на підтвердження протилежного відповідачкою та її представником суду не надані.

Аналізуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що даних про наявність у ОСОБА_1 наміру на відчуження автомобілю, судом не встановлено.

З огляду на таке, суд вважає, що відповідачка ОСОБА_2 у встановленому законом порядку не набула права власності на автомобіль. Власником на автомобіль HYUNDAI AZERRA 2013 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, № кузова KMHFH41HB219674, є ОСОБА_1 Повернути автомобіль власнику ОСОБА_2 відмовляється, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Статтею 387 ЦК України встановлено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконного, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

За таких обставин, у суду є підстави для витребування з чужого незаконного володіння у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 автомобілю HYUNDAI AZERRA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

На підставі викладеного та керуючись ст. , ст.. 3, 10, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 321, 387 ЦК України, районний суд,-

В И Р І Ш И В:

Позивні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Витребувати з чужого незаконного володіння у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 автомобіль HYUNDAI AZERRA 2013 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, № кузова KMHFH41HB219674.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 10 днів після проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні при проголошенні рішення, у той самий строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя Ю.В.Шуліка