Справа № 369/2169/16-ц Головуючий у І інстанції Волчко А.Я.
Провадження № 22-ц/780/3635/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 18 19.07.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

19 липня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Білоконь О.В., Савченка С.І.,

при секретарі: Тимошевській С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, посилаючись на те, що 6 серпня 2015 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 укладено попередній договір, згідно п, 1,1 якого сторони зобов'язались у строк не пізніше 1 березня 2016 р. укласти договір купівлі-продажу житлового будинку, загальною площею 134,2 кв.м., що будується (основні договори) та земельної ділянки загальною площею 0,25 га, розташованих за адресою: Київська область, Києво-Святошинсьнин район, с. Мироцьке, вул, Радянська, 32 і нотаріально посвідчити.

Відповідно до п. 2.1 Договору ОСОБА_2 передала ОСОБА_3 забезпечувальний платіж у розмірі 209 000 грн. Крім цього, ОСОБА_2 передала представнику ОСОБА_3 за дорученням ОСОБА_4 20 000 євро для будівництва житлового будинку та його ремонту, що підтверджується розпискою ОСОБА_4

01 лютого 2016 року ОСОБА_3 виставила свій житловий будинок та земельну ділянку на продаж в інтернет-об'явах, чим порушила свої зобов'язання.

Пунктом 5.4 Договору передбачено, що у випадку невиконання чи неналежного виконання своїх обов'язків за цим договором, ухилення чи відмови від укладання договорів купівлі-продажу нежитлового будинку та земельної ділянки у термін, вказаний п. 1 цього договору (01.03.2016.), перша сторона зобов'язана повернути другій стороні суму забезпечувального платежу та додатково сплатити штраф у розмірі забезпечувального платежу та затрати понесені стороною 2 для поліпшення житла.

Таким чином, ОСОБА_3 зобов'язань щодо укладення основних договорів про продаж житлового будинку та земельної ділянки не виконала, в одностороньому порядку розірвала попередній договір 1 лютого 2016 року, 1 березня 2016 року у приватного нотаріуса ОСОБА_5 у с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району Київської області, оскільки відповідачка не надала документи про готовність житлового будинку до експлуатації, що унеможливило укласти основний договір купівлі-продажу об'єкту по вул. Радянській,32 с. Мироцьке, Києво-Святошинського району, Київської області.

Позивач просила просила стягнути з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_2 209 000 (двісті дев'ять тисяч) гривень забезпечувальний платіж, 209 000 гривень штраф за порушення договірних зобов'язань, 586591, 50 гривень витрати на поліпшення житлових умов і ремонт будинку, всього 1 004591, 50 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 квітня 2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 209 000 гривень, суму штрафу 209 000 гривень та судові витрати 4180 гривень.

У решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду в частині стягнення з неї суми штрафу скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині в звязку з неправильним застосуванням законодавства.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог скасувати і задовольнити позов повністю.

Апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а апеляційна скарга позивача ні, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 6 серпня 2015 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 укладено попередній договір, згідно п.1,1 якого сторони зобов'язались у строк не пізніше 1 березня 2016 р. укласти договір купівлі-продажу житлового будинку, загальною площею 134,2 кв.м., що будується та земельної ділянки загальною площею 0,25 га, розташованих за адресою: Київська область, Києво-Святошинсьнин район, с. Мироцьке, вул, Радянська, 32 і нотаріально посвідчити їх.

Відповідно до п. 2.1 Договору ОСОБА_2 передала ОСОБА_3 забезпечувальний платіж у розмірі 209 000 грн.

Крім цього ОСОБА_2 передала ОСОБА_4 20 000 євро для будівництва житлового будинку та його ремонту, що підтверджується розпискою ОСОБА_4

01 лютого 2016 року ОСОБА_3 виставила свій житловий будинок та земельну ділянку на продаж в інтернет-об'явах, чим порушила свої зобов'язання, передбачені п. 5.3 Договору, яким передбачено, що у випадку розірвання додаткового договору з ініціативи сторони 2, сторона 1 виставляє на продаж житловий будинок та земельну ділянку, повертає стороні 2 суму забезпечувального платежу та кошти вкладені стороною 2 для поліпшення житлових умов.

Пунктом 5.4 Договору передбачено, що у випадку невиконання чи неналежного виконання своїх обов'язків за цим договором, ухилення чи відмови від укладання договорів купівлі-продажу нежитлового будинку та земельної ділянки у термін, вказаний п. 1 цього договору (01.03.2016.), перша сторона зобов'язана повернути другій стороні суму забезпечувального платежу та додатково сплатити штраф у розмірі забезпечувального платежу та затрати понесені стороною 2 для поліпшення житла.

ОСОБА_3 зобов'язань щодо укладення основних договорів про продаж житлового будинку та земельної ділянки не виконала, в одностороньому порядку розірвала попередній договір 01 березня 2016 року у приватного нотаріуса ОСОБА_5 у с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району Київської області, оскільки не надала документи про готовність житлового будинку до експлуатації, що унеможливило укласти основний договір купівлі-продажу об'єкту по вул. Радянській, 32 Мироцьке, Києво-Святошинського району, Київської області.

01 лютого 2016 року відповідач порушила свої зобов'язання по попередньому договору, тому на протязі 30 днів, тобто 02 березня 2016 року вона зобов'язана повернути забезпечувальний платіж, штраф та витрати на ремонт житлового будинку. Проте своїх зобов'язань вона не виконала, а повторно їх порушила.

Враховуючи вказані обставини, суд прийшов до висновку, що з вини відповідача договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки не були укладені в установлений в договорі строк, оскільки не були оформлені усі необхідні правовстановлюючі документи.

Тому за попереднім договором про укладення договору купівлі-продажу підлягає стягненню сума авансу у розмірі 209000 гривень та 209000 гривень штрафу, оскільки відшкодування штрафу передбачено самим договором.

Щодо позовних вимог про стягнення грошових коштів переданих позивачем в сумі 20 000 (двадцять) тисяч євро, що еквівалентно 586591,50 тисяч гривень на поліпшення житла та його добудову, суд в цій частині відмовив, оскільки ці вимоги є не доведеними та не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Проте такі висновки суду в частині стягнення штрафу не відповідають вимогам законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що 27 лютого 2016 року на адресу Відповідача за допомогою курєрської служби «Нова пошта» (Експрес накладна № 5329 надійшов лист від 26 лютого 2016 року, яким ОСОБА_6, який діяв в інтересах ОСОБА_2, було запрошено Відповідача прибути об 11 годині (без визначення дати) до приватного нотаріуса ОСОБА_7, за адресою: вул. Леніна, 46, оф. 49, с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинський район Київської області для підписання Основних договорів купівлі-продажу.

Як пояснює в судовому засіданні відповідач, враховуючи, що дати у повідомленні визначено не було, а останньою датою укладання Основних договорів є саме 01 березня 2016 року, Відповідач разом зі своїм племінником та брокером, який займався питанням продажу нерухомості Відповідача, прибула до офісу зазначеного нотаріуса саме 01 березня 2016 року з усіма необхідними для укладання основних договорів документами.

В цю дату й у тій же годині до офісу вищевказаного приватного нотаріуса прибув й представник Покупця ОСОБА_6. Однак, Основні договори купівлі-продажу не були укладенні оскільки на думку представника Покупця Продавець не мала всіх необхідних документів для вчинення вищевказаних правочинів, а саме претензії представника Покупця відносились до документів на будинок тобто документів про готовність житлового будинку до експлуатації.

Згідно ст. 635 Цивільного кодексу України Попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певним термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

В обгрунтування позовних вимог, та як установлено судом, позивач посилається на те, що 01 березня 2016 року у нотаріуса відповідач не надала документи про готовність будинку до експлуатації, що униможливило укладення основних договорів.

З попереднього договору вбачається, що сторони домовились про наступне.

Пунктом 1.1 попереднього договору сторони домовилися укласти договір купівлі-продажу житлового будинку, що будується за адресою: Київська область, Києво-Святошинсьнин район, с. Мироцьке, вул. Радянська, 32 загальною площею 134,2 кв.м.

На підтвердження вказаних намірів укласти договір купівлі-продажу цього будинку, який саме будується відповідно до пункту 2.1 вказаного договору позивач передала відповідачу авансовий платіж 209000 грн.

З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що за відповідачем зареєстровано право власності на незавершений будівництвом обєкт, розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Мироцьке, вул, Радянська, 32 загальною площею 134,4 кв.м. щодо відчуження якого в такому вигляді законодавством обмежень не встановлено.

Попередній договір не містить умов про те, що для укладення основних договорів необхідні документи про введення будинку в експлуатацію.

За таких обставин, виходячи з тих прав та обовязків, обумовлених попереднім договором, не можна стверджувати про те, що основні договори неукладені з вини відповідача, яка не надала для цього документів про введення будинку в експлуатацію. Документи про введення будинку в експлуатацію видаються на закінчений будівництвом обєкт, а не на той що будується.

Таким чином за відсутності вини, підстави для стягнення з відповідача штрафу за неналежне виконання договірних умов відсутні, а від так в цій частині позовні вимоги є необгрунтовані, а висновки суду в цій частині не грунтуються на законодавстві в звязку з чим в цій частині рішення суду підлягає скасуванню.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення грошових коштів переданих позивачем в сумі 20 000 (двадцять) тисяч євро на поліпшення житла суд виходив з недоведеності цих вимог.

В цій оскаржуваній частині рішення суду відповідає вимогам закону.

Згідно ст. 60 ЦПК України позивач має довести ті обставини, на які він посилається як на підставу для задоволення вимог, що має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

Згідно попереднього договору, на який, як на підставу для задоволення вимог посилається позивач, грошові кошти в сумі 20 000 (двадцять) тисяч євро на поліпшення житла, відповідач не отримувала. Таких умов у договорі не має.

Посилання позивача на розписку для задоволення таких вимог є необгрунтовані.

З розписки від 02.05.2015 року вбачається, що гроші від позивача отримав громадянин ОСОБА_4 (а.с. 10).

Документально підтверджених даних про те, що відповідач має відношення до цих грошей (отримувала, на виконання умов порпереднього договору укладала договори підряду тощо) у справі не має.

За таких обставин висновки суду про недоведеність цих вимог правильні, а апеляційна скарга в цій частині, яка їх не спростовує, є необгрунтованою.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 квітня 2016 року в частині стягнення штрафних санкцій скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 штрафних санкцій за порушення зобовязань за Попереднім договором від 06 серпня 2008 року в розмірі 209 000 грн. відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді