АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 761/717/16-ц
Головуючий у суді першої інстанції: Юзькова О.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді: Білич І.М.

Суддів: Болотова Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі: Горбачовій В.С.

за участю: позивача ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4

представників відповідача ОСОБА_5

представників третіх осіб: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 ОСОБА_9, ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Первинної профспілкової організації «Інженерно-технічних фахівців» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 3 червня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Первинної профспілкової організації «Інженерно-технічних фахівців», треті особи: Міністерство інфраструктури України, Державне підприємство «Обслуговування повітряного руху України», Всеукраїнська федерація профспілок авіаційних диспетчерів України, Всеукраїнська профспілка «Федерація профспілок авіапрацівників радіолокації, радіонавігації та зв'язку України», Профком авіапрацівників РСП «Київцентраеро» про скасування рішення про звільнення з посади.

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та ставив питання про скасування рішення зборів профспілкового комітету первинної профспілкової організації «інженерно-технічних фахівців» від 28.12.2015 року про звернення до Міністерства інфраструктури України про розірвання трудового договору (контракту) з ним, як директором ДП ОПР та скасування вимоги профспілкового комітету первинної профспілкової організації «Інженерно-технічних фахівців» від 28.12.2015 року про звернення до Міністерства Інфраструктури - України про розірвання трудового договору (контракту) з директором ДП ОПР. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що таке рішення було прийнято з порушенням вимог чинного законодавства України. Рішення зборів є безпідставним, оскільки первинна профспілка не зазначає в чому саме позивач допустив порушення норм КЗпП України, Крім того, відповідач перевищив свої повноваження, оскільки не є підписантом колективного договору.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 3 червня 2016 року позов було задоволено частково.

Скасовано рішення зборів профспілкового комітету первинної профспілкової організації «Інженерно-технічних фахівців» від 28.12.2015 року про розірвання трудового договору (контракту) з директором ДГІ ОПР України ОСОБА_3.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2016 року було внесено описку в даті ухвалення судового рішення.

Не погоджуючись з рішенням суду Первинна профспілкова організація «Інженерно-технічних фахівців» подала апеляційну скаргу. Де ставила питання про його скасування та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Вказуючи при цьому, що судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права.

Позивач, та його представник не визнали подану апеляційну скаргу, заперечували проти її задоволення.

Представники відповідача, а також третьої особи: Всеукраїнська профспілка «Федерація профспілок авіапрацівників радіолокації, радіонавігації та зв'язку України у судовому засіданні підтримали подану апеляційну скаргу просили суд її задовольнити.

Представники третіх осіб: Міністерство інфраструктури України, ДП «Обслуговування повітряного руху України», Всеукраїнської федерації профспілок авіаційних диспетчерів України, заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили відмовити у її задоволенні.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вислухавши пояснення осіб що з'явилися у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так судом при розгляді справи було встановлено 28.12.2015 року Первинною профспілковою організацією «Інженерно- технічних фахівців» було прийнято рішення про розірвання трудового договору (контракту) з директором підприємства обслуговування повітряного руху України ОСОБА_3 та надіслано вимогу до Міністерства інфраструктури України про розгляд питання про розірвання контракту з ОСОБА_3

Суд першої інстанції задовольняючи позов частково виходив з того, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем одноособово, без узгодження з іншими профспілками, а відтак, що вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню в частині скасування рішення зборів профспілкового комітету первинної профспілкової організації «інженерно-технічних фахівців» від 28.12.2015 року про розірвання трудового договору (контракту) з директором ДПОПР України ОСОБА_3. Та з огляду на положення ст. 33 ЗУ «Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності» суд вважав за можливе відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 в частині скасування вимоги відповідача про розірвання трудового договору, оскільки вона є дією спрямованою на виконання прийнятого рішення.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.

Судом при розгляді справи було встановлено, що Первинна профспілкова організація «Інженерно-технічних фахівців» створена і зареєстрована у встановленому порядку та діє відповідно до чинного законодавства України та Статуту Всеукраїнської профспілки «Федерація профспілок авіапрацівників радіолокації, радіонавігації і зв'язку України».

Правовими підставами звернення позивача до суду були посилання на ст.ст. 45, п. 9 ст. 247 КЗпП України, ст. ст, 33, п. 9 ст. 38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії їх діяльності» у зв'язку із порушенням директором державного підприємства ОСОБА_3, законодавства про працю, що встановлено судовими рішеннями, які набрали законної сили, вимог колективного договору, укладеного між адміністрацією підприємства та трудовим колективом.

Відповідно до ст. 45 КЗпП України встановлено, що на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує законодавство про працю, про колективні договори і угоди, Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності".

Приписами ст. 33 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачено, що профспілкові органи мають право вимагати розірвання трудового договору (контракту) з керівником підприємство, установи або організації, якщо він порушує цей Закон, законодавство про працю, про колективні договори та угоди.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльність» у питаннях індивідуальних прав та інтересів своїх членів профспілки здійснюють представництво та захист у порядку, передбаченому законодавством та їх статутами. Представництво інтересів членів профспілки у взаємовідносинах з роботодавцями, державними органами та органами місцевого самоврядування здійснюється на основі системи колективних договорів та угод, а також відповідно до законодавства.

Отже, відповідач під час захисту інтересів членів профспілки зобов'язаний одночасно керуватись положеннями статуту, законодавства та колективного договору.

Відповідно до статті 10 КЗпП колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Згідно статті 11 КЗпП колективний договір укладається на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності і господарювання, які використовують найману працю і мають права юридичної особи. Колективний договір може укладатися в структурних підрозділах підприємства, установи, організації в межах компетенції цих підрозділів.

У колективному договорі встановлюються взаємні зобов'язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема: зміни в організації виробництва і праці; забезпечення продуктивної зайнятості; нормування і оплати праці, встановлення форми, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.); встановлення гарантій, компенсацій, пільг; участі трудового колективу у формуванні, розподілі і використанні прибутку підприємства (якщо це передбачено статутом); режиму роботи, тривалості робочого часу і відпочинку; умов і охорони праці; забезпечення житлово-побутового, культурного, медичного обслуговування, організації оздоровлення і відпочинку працівників; гарантій діяльності профспілкової чи інших представницьких організацій працівників; умов регулювання фондів оплати праці та встановлення міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень в оплаті праці; забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків; заборона дискримінації.

Частиною 5 статті 20 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльність» встановлено, що профспілки, їх об'єднання здійснюють контроль за виконанням колективних договорів, угод. У разі порушення роботодавцями, їх об'єднаннями, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування умов колективного договору, угоди профспілки, їх об'єднання мають право направляти їм подання про усунення цих порушень, яке розглядається в тижневий термін.

Як вбачається із матеріалів справи в Державному підприємстві обслуговування повітряного руху діє колективний договір.

Відповідно до п. 1.3. Колективного договору інтереси трудового колективу представляє спільний представницький орган Профспілок.

Сторонами та підписантами колективного договору в 2015 році з боку профспілок є : Всеукраїнська профспілка «Федереція профспілок авіапрацівників радіолокації радіонавігації і зв'язку України», Всеукраїнська профспілка «Федерація профспілок авіапрацівників радіолокації, радіонавігації і зв'язку України», Авіапрацівників РСП «Київцентраеро».

Первинна профспілкова організація «Інженерно-технічних фахівців» ( відповідач) створена 15.07.2015 року і зареєстрована у встановленому порядку та діє відповідно до чинного законодавства України та Статуту Всеукраїнської профспілки «Федерація профспілок авіапрацівників радіолокації, радіонавігації і зв'язку України» до якого вона приєдналася ( п.3 рішення).

Відповідно до п. 6.9. Статуту Всеукраїнської профспілки « Федереції профспілок авіапрацівників радіолокації радіонавігації і зв'язку України» профспілковий комітет первинної профспілкової організації приймає рішення про вимогу до роботодавця про розірвання трудового договору (контракту) з керівником підприємства, установи або організації, якщо він порушує законодавство про працю, охорону праці, ухиляється від участі у переговорах щодо укладення або змін колективного договору, не виконує зобов'язань за колективним договором, якщо цей профспілковий орган підписав колективний договір.

Зазначене вище вказує на те, що позивач по справі не є стороною та підписантом колективного договору.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підставами для задоволення позову, є те, що первинна профспілкова організація ( профспілковий комітет) не була наділена повноваженнями прийняття рішення щодо звернення до Міністерства інфраструктури про розірвання договору ( контракту) з директором ДП ОПР України Бабійчуком Д.Г., так як не підписувала колективний договір.

При цьому висновки суду в частині необхідності узгодження рішення щодо звернення до Міністерства інфраструктури про розірвання договору ( контракту) з директором ДП ОПР України Бабійчуком Д.Г. з іншими представника трудового колективу, які є підписантами Галузевої угоди, є помилковими. І не можуть бути підставами для задоволення позову з урахуванням того, що зазначене не передбачено положеннями як Статуту« Федереції профспілок авіапрацівників радіолокації радіонавігації і зв'язку України», яким керується первинна профспілкова організація в своїй діяльності, так і Законом України «Про професійні профспілки, їх права та гарантії діяльності»

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає зміні в частині правового обґрунтування висновків суду з зазначених вище підстав.

Оскільки рішення суду змінюється в частині правового обґрунтування відтак подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що судом при постановленні рішення суду були порушені норми матеріального права, які б призвели до постановлення рішення, що підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 309, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Первинної профспілкової організації «Інженерно-технічних фахівців» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 3 червня 2016 року змінити в частині правового обґрунтування висновків суду.

У іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржено в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: