Провадження № 2-4439/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі:головуючого судді- Лазаренко В.В.
за участю секретаря - Кучерини Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_3 про стягнення витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування,
В судове засідання позивач свого представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Позивачем подано до суду заяву, в якій він просить розглядати справу за відсутності свого, представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
З огляду на належне повідомлення відповідача, суд керуючись ст.ст. 158, 169, 224 ЦПК України, знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності сторін, ухваливши заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача згідно поданої заяви.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 18.04.2015 по вул. М. Гречка в м. Києві з вини ОСОБА_3, який керував автомобілем «Skoda Octavia А7 Elegance» д.н.з. НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль «Renault Symbol» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4
Протиправність та винність дій відповідача ОСОБА_3, які полягали у порушення п. 13.1, п. 2.9(а) ПДР України, завданні механічних пошкоджень автомобілю «Renault Symbol» д.н.з. НОМЕР_2, причинно-наслідковий зв'язок між вказаними протиправними діями та завданням шкоди, встановлені постановою Подільського районного суду м. Києва від 13.05.2015, якою відповідача ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу.
Також встановлено, що на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди 18.04.2015, відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ПАТ «СК «УСГ» згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 14.10.2014 № АІ/7108335.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.
18.09.2015 до ПАТ «СК «УСГ» з претензією про виплату страхового відшкодування звернувся страховик постраждалої особи АТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ».
За загальним правилом визначеним ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно положень ст.ст. 1187, 1188 ЦК України діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як встановлено постановою Подільського районного суду м. Києва від 13.05.2015 ОСОБА_3 18.04.2015 керував автомобілем «Skoda Octavia А7 Elegance» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння.
Таким чином, виходячи з положень п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та наведених вище обставин, страховик ПАТ «СК «УСГ» набуло права вимоги до ОСОБА_3 в розмірі фактичних втрат пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, а саме - 30 343, 70 грн.
03.11.2015 позивач направив відповідачу відповідну письмову вимогу щодо врегулювання спірного питання в досудовому порядку, яка повернута позивачу 06.12.2015 та залишена з боку відповідача без задоволення.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо боржник не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, за правилами ч. 1 ст. 612 ЦК, боржник вважається таким, що прострочив.
У ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, оскільки відповідачем з 06.12.2015 прострочено виконання грошового зобов'язання, позивач вправі вимагати від відповідача сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Як вбачається з наданого суду розрахунку станом на 17.05.2016 інфляційне збільшення боргу складає 487,41 грн., 3% проценти річних - 406,51 грн.
Враховуючи обставини викладені вище, зважаючи, що відповідач є особою, відповідальною за завдані збитки, позивач відповідно до закону набув права регресної вимоги до відповідача, суд дійшов до висновку про те, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в порядку розподілу судових витрат з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1378,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ст.ст. 1166, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 10,11, 57-61, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування, у розмірі 30 343, 70 грн., інфляційне збільшення боргу у розмірі 487,41 грн., 3% проценти річних у розмірі 406,51 грн., сплачений судовий збір у розмірі 1378,00 грн., а всього - 32 615, 62 гривні.
На рішення може бути подана апеляція позивачем до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання відповідачем копії рішення.
Суддя: