Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1989/16-ц
Провадження № 2/711/896/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Скляренко В.М.

при секретарі Слабко Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Придніпровського відділу ДВС Черкаського МУЮ, Головного Управляння національної поліції в Черкаській області, Головного Управління ДФС у Черкаській області, третя особа: Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради про закінчення виконавчих проваджень, скасування арешту та заборони на відчуження, виключення з реєстру запису про арешт та заборону на відчуження,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Придніпровського відділу ДВС Черкаського МУЮ, Головного Управляння національної поліції в Черкаській області, третя особа: Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради про закінчення виконавчих проваджень, скасування арешту та заборони на відчуження, виключення з реєстру запису про арешт та заборону на відчуження.

В обґрунтування позову вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її дочка - ОСОБА_2. Після її смерті залишилося спадкове майно, що складається із ? частини квартири АДРЕСА_2 яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1.

26.11.2015 року вона звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Вініченко Ж.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті дочки - ОСОБА_2, але отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що на спадкове майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт.

Арешт був накладений на підставі двох обтяжень: постанови № 649-4 від 26.01.2004 року Придніпровського відділу ДВС Черкаського МУЮ; постанови ВИХ.5/2117 від 16.05.2003 року Управління МВС України в Черкаській області.

Вказує, що вона зверталася до Придніпровського відділу ДВС Черкаського МУЮ із заявою про закінчення виконавчого провадження щодо ОСОБА_2 та зняття арешту з майна в зв'язку зі смертю боржника, однак листом від 25.12.2015 року їй було відмовлено в задоволенні заяви.

Також вона зверталася до Головного управління Національної поліції в Черкаській області із заявою про зняття арешту з майна в зв'язку зі смертю власниці, однак їй було роз'яснено, що арешт був накладений в рамках кримінальної справи, яка була направлена до суду.

Вказує, що хоча вона фактично і прийняла спадщину після смерті своєї дочки - ОСОБА_2, однак оформити свої спадкові права не має можливості в зв'язку з накладенням арешту на майно померлої.

А тому, просить: закінчити всі виконавчі провадження щодо померлої ОСОБА_2; скасувати арешт на заборону на відчуження однокімнатної квартири АДРЕСА_1, які накладені постановою № 649-4 від 26.01.2004 року Придніпровського відділу ДВС Черкаського МУЮ та постановою ВИХ.5/2117 від 16.05.2003 року Управління МВС України в Черкаській області; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про арешт та заборону відчуження на нерухоме майно - однокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою суду, занесеною до журналу судових засідань, до участі в справі в якості співвідповідача притягнуто - Головне Управління ДФС у Черкаській області, що узгоджується із роз'ясненнями наведеним постанові Пленуму Верховного Суду України від 27.08.1976 року за № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» та постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна».

В судовому засіданні представники позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_4, ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача - Головного Управляння Національної поліції в Черкаській області, за довіреністю ОСОБА_6 позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні.

В судовому засіданні представник відповідача - Головного Управління ДФС у Черкаській області, за довіреністю ОСОБА_7, просив відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні 21.06.2016 року представник відповідача - Придніпровського відділу ДВС Черкаського МУЮ, за довіреністю ОСОБА_8, пояснив, що на виконанні в Придніпровському відділі ДВС Черкаського МУЮ не перебуває відкритих виконавчих проваджень щодо боржника ОСОБА_2, а ті які були закриті вже знищені. Тому в рамках якого саме провадження постановою № 649-4 від 26.01.2004 року Придніпровського відділу ДВС Черкаського МУЮ був накладений арешт на майно ОСОБА_2 встановити наразі не виявляється можливим. А тому, щодо вирішення справи поклався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представників позивачки ОСОБА_9 - ОСОБА_4, ОСОБА_5, представників відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України).

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 являється спадкоємцем після смерті дочки - ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року і вона фактично після її смерті прийняла спадщину, однак звернувшись до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Вініченко Ж.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті дочки - ОСОБА_2 отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що на спадкове майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт.

Реалізувати своє право на спадкування позивачка ОСОБА_1 позбавлена можливості, оскільки за даними Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, на спадкове майно, а саме на ? частину квартири АДРЕСА_1 накладений арешт на підставі постанови Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ № 649-4 від 26.01.2004 року та постанови ВИХ.5/2117 від 16.05.2003 року Управління МВС України в Черкаській області.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

З викладеного слідує, що після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, виконавче провадження мало бути завершене на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні також встановлено, що на виконанні в Придніпровському відділі ДВС Черкаського МУЮ на даний час виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_2 не перебувають.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, придбаною в законному порядку.

Частинами 1, 2 ст. 321, ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1, як спадкоємець після смерті ОСОБА_2 не може реалізувати своє право на спадкування в зв'язку із накладенням арешту на спадкове майно, а саме на ? частину квартири АДРЕСА_1, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 в частині звільнення з під-арешту ? частини квартири АДРЕСА_2 накладеного постановою державного виконавця ДВС Придніпровського району м. Черкаси № 649-4 від 26.01.2004 року та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису за реєстраційним номером 5076261 про арешт ? частини квартири АДРЕСА_2 оскільки такий арешт порушує законні права позивачки.

Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення позову ОСОБА_1 в часині закінчення всіх виконавчих проваджень щодо боржника ОСОБА_2, оскільки Законом України «Про виконавче провадження» питання закінчення виконавчого провадження щодо боржника відноситься до компетенції державного виконавця в провадженні якого перебуває виконавче провадження, який відповідно до п. 3 ст. 49 вказаного Закону виносить про це відповідну постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Вже сама постанова про закінчення виконавчого провадження а також дії чи бездіяльність державного виконавця з цього питання можуть бути оскаржені до суду.

Також в судовому засіданні встановлено, що арешт на ? часину квартири АДРЕСА_1 та заборона на її відчуження були накладені постановами слідчого СУ УМВС України в Черкаській області від 16.05.2003 року (ВИХ.5/2117 від 16.05.2003 року).

Як роз'яснено в п. 1 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» №5 від 03.06.2016 року спори про право цивільне, пов'язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов'язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок. При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI "Перехідні положення" КПК питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Виходячи з наведеного питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства має розглядатися в порядку КПК, який діяв на час накладення такого арешту, а не в порядку цивільного судочинства. А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про закриття провадження в цій частині позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 12, 60, 61, 79, 86, 88, 146, 209, 212, 213, 215, 223 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст.ст. 328, 316, 317, 319, 387, 391, 392 ЦК України, постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» №5 від 03.06.2016 року, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Придніпровського відділу ДВС Черкаського МУЮ, Головного Управляння національної поліції в Черкаській області, Головного Управління ДФС у Черкаській області, третя особа: Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради про закінчення виконавчих проваджень, скасування арешту та заборони на відчуження, виключення з реєстру запису про арешт та заборону на відчуження - задовольнити частково.

Звільнити з під-арешту ? частину квартири АДРЕСА_2 накладеного постановою державного виконавця ДВС Придніпровського району м. Черкаси № 649-4 від 26.01.2004 року.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис за реєстраційним номером 5076261 про арешт ? частини квартири АДРЕСА_1

Провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Придніпровського відділу ДВС Черкаського МУЮ, Головного Управляння національної поліції в Черкаській області, Головного Управління ДФС у Черкаській області, третя особа: Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради про закінчення виконавчих проваджень, скасування арешту та заборони на відчуження, виключення з реєстру запису про арешт та заборону на відчуження в частині зняття арешту та заборони на відчуження ? частину квартири АДРЕСА_2 накладених постановою Управління МВС України в Черкаській області ВИХ.5/2117 від 16.05.2003 року - закрити.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: В.М. Скляренко