____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/432/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2016 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

за участю секретаря Єгорової Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» 21 липня 2015 року звернулось до Київського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 17.06.2008 року станом на 30.06.2015 року у розмірі 30138 гривень 87 копійок, яка складається з: заборгованості за кредитом 5823 гривні 94 копійки; заборгованості по процентам за користування кредитом - 18338 гривень 06 копійок; заборгованості за пенею та комісією 4303 гривні 59 копійок; штрафу (фіксована частина) 250 гривень 00 копійок; штрафу (процентна складова) 1423 гривні 28 копійок, посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов.

31 липня 2015 року ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження по справі.

Під час розгляду справи представник позивача підтримувала позовні вимоги в повному обсязі.

16 березня 2016 року представник ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» надала до суду заяву, в якій, у звязку з тим, що позивачем було пропущено строк позовної давності, позовні вимоги підтримала частково, а саме в частині стягнення з відповідача кредитної заборгованості за період з 30.06.2012 року по 30.06.2015 року, у розмірі 15573 гривні 78 копійок, яка складається з: заборгованості по відсоткам - 12042 гривні 82 копійки; заборгованості по комісії 1857 гривень 68 копійок; заборгованості по штрафам 1673 гривні 28 копійок.

Представник позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» у судове засідання призначене на 18.04.2016 року не з'явилася, в матеріалах справи міститься заява представника позивача, в якій представник просила розгляд справи провести за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання призначене на 18.04.2016 року не зявився, надав до суду письмові заперечення проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що вимоги позивача є необґрунтованими, просить суд застосувати наслідки пропуску строку позовної давності, оскільки строк дії кредитної картки сплив в грудні 2011 року, тобто строк звернення позивача до суду мав бути до грудня 2014 року, а позивач звернувся лише в липні 2015 року. Також відповідач зазначив, що факт пропуску строку позовної давності визнано самим представником позивача у своїй заяві від 16 березня 2016 року. Також відповідачем надано заяву, в якій просить суд розгляд справи провести за його відсутності.

Дослідивши та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що 17 червня 2008 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до позивача із заявою, на підставі якої ПАТ КБ «Приватбанк» було надано відповідачеві кредит у розмірі 3200 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картку.

Згідно з п. 1.1 умов та правил надання банківських послуг, ці умови та правила визначають умови, на яких Приватбанк пропонує клієнтам платіжні картки, а також інші банківські послуги, вказані в заяві та памятці клієнта. Належним чином заповнена заява підписується клієнтом, таким чином клієнт надає свою згоду, що заява разом з памяткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами складають укладений договір про надання банківських послуг.

Згідно п. 5.4. умов та правил надання банківських послуг строк погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним картам без встановленого мінімального обов'язкового платежу, проводиться у наступному порядку: строк погашення відсотків по кредиту - щомісячно за попередній місяць; строк погашення кредиту - у повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, зазначеного на платіжній карті.

Відповідно до п.п. 5.5., 5.5.1., 8.6. умов та правил надання банківських послуг, за використання кредитом банк нараховує відсотки у розмірі, встановленому тарифами, із розрахунку 360 календарних днів у році. За несвоєчасне виконання боргових зобов'язань держатель сплачує відсотки по збільшеній відсотковій ставці або додаткову комісію, розміри яких визначаються тарифами. При порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500грн. + 5% від суми позову.

Відповідно до п.п. 6.5., 6.6. умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором. У разі невиконання зобов'язань по договору, на вимогу банку виконати зобов'язання по поверненню кредиту, оплаті винагороди банку.

Відповідно до п. 9.12. умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом дванадцяти місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання кредиту складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис у заяві.

Невиконання відповідачем своїх зобов'язань по вищезазначеному договору щодо своєчасного погашення кредиту, зумовило звернення ПАТ КБ «Приватбанк» до суду із відповідним позовом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Як вбачається із наданого представником позивача розрахунку заборгованості станом на 30.06.2015 року (а.с.4-5), у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором б/н від 17.06.2008 року, в сумі 30138 гривень 87 копійок, яка складається з: заборгованості за кредитом 5823 гривні 94 копійки; заборгованості по процентам за користування кредитом - 18338 гривень 06 копійок; заборгованості за пенею та комісією 4303 гривні 59 копійок; штрафу (фіксована частина) 250 гривень 00 копійок; штрафу (процентна складова) 1423 гривні 28 копійок

ОСОБА_3 19 ЦК України, що регулюють позовну давність, вказують, зокрема, на таке. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.2 ст. 261 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ст. 267 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Приймаючи до уваги, що позовна давність за домовленістю сторін збільшена не була, суд зазначає, що до вимог про стягнення заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам за користування кредитом та штрафу застосовується загальна позовна давність тривалістю три роки.

Відповідачем ОСОБА_2 було заявлено про застосування строків позовної давності, що викладено в письмових запереченнях проти задоволення позову.

Згідно п. 5.4. умов та правил надання банківських послуг строк погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним картам без встановленого мінімального обов'язкового платежу, проводиться у наступному порядку: строк погашення відсотків по кредиту - щомісячно за попередній місяць; строк погашення кредиту - у повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, зазначеного на платіжній карті.

Відповідно до п. 3.1., 3.1.3. умов та правил надання банківських послуг строк дії картки зазначений на лицевій стороні картки (місяць, рік). Карта діє до останнього календарного дня вказаного місяця. По закінченню строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк, якщо раніше не надійшла письмова заява держателя про закриття картрахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку та при виконанні інших умов продовження, передбачених договором.

При цьому суд зазначає, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), якщо установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст.257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст. 361 ЦК України).

Вказана правова позиція також висловлена Верховним Судом України в постанові від 19.03.2014 р.у справі №6-14цс 14.

Автоматичне неодноразове продовження дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобов'язання, отже продовження дії картки для настання кінцевого терміну повернення заборгованості значення немає.

Подальше продовження дії картки є способом виконання зобов'язання щодо повернення простроченого кредиту, процентів і неустойки.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH).

З наданого до суду розрахунку заборгованості станом на 30.06.2015 року (а.с.4-5) вбачається, що відповідачем з 10.12.2008 року погашення заборгованості за кредитом не здійснювалось.

З виданої відповідачеві картки вбачається, що строк дії картки закінчився 31 грудня 2011 року.

Крім того, відповідно до п. 9.12. умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом дванадцяти місяців з моменту його підписання.

З позовною заявою ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до Київського районного суду м. Одеси 21.07.2015 року, про що свідчить штамп канцелярії на позовній заяві (вх. суду №28927/15) (а.с.2).

Таким чином, суд зазначає, строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості за кредитом позивачем пропущено.

Щодо вимог позивача про стягнення процентів за користування кредитом, суд зазначає наступне.

З розрахунку заборгованості станом на 30.06.2015 року (а.с.4-5) вбачається, що проценти з 10.12.2008 року відповідачем взагалі не погашались, у зв'язку з чим, перебіг позовної давності починається з кінцевої дати, коли наступний платіж по погашенню кредиту повинен був бути здійснений ОСОБА_2

Таким чином, суд зазначає, що про порушення своїх прав по сплаті процентів позивач дізнався 26.12.2008року, а з позовом до суду звернувся лише 21.07.2015 року, отже строк позовної давності за вимогами про стягнення процентів за користування кредитом також пропущено.

Крім того, позивачем пропущено строк позовної давності за вимогами про стягнення штрафів (фіксована частина та процентна складова), оскільки відповідно до п. 8.6. умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500грн. + 5% від суми позову, а також пропущено строк звернення до суду за вимогами про стягнення заборгованості по комісії за користування кредитом.

Суд зазначає також, що представник позивача у своїй заяві від 16.03.2016 року (а.с.61) визнав факт пропуску строку звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитом.

Представником позивача не надано суду належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску звернення до суду із вимогами про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором, заборгованості по процентам, за користування кредитом, заборгованості по пені та комісії, штрафу (фіксована частина) та штрафу (процентна складова), а тому позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» не підлягають задоволенню у зв'язку із пропуском строку звернення до суду.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №б/н від 17.06.2008 року слід відмовити.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України підстави для покладення на відповідача витрат по сплаті судового збору відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 17.06.2008 року відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які не приймали участь під час проголошення рішення суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий Калініченко Л. В.