РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/244/16-ц

Провадження № 2/700/139/16

18 квітня 2016 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: Пічкур С.Д.

за участю секретаря: Мельніченко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Семенівської сільської ради Лисянського району Черкаської області, третя особа: Лисянська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

24 березня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 28 січня 2014 року помер його дід, ОСОБА_2. Позивач прийняв спадщину, але не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, оскільки на будинок відсутні правовстановлюючі документи, тому звернувся до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, направили суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі та повне визнання позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно свідоцтва про смерть від 30 січня 2014 року, ОСОБА_2 помер 28 січня 2014 року.

Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку в с. Семенівка вул. Слави, 38, та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Довідкою сільської ради №87 від 27.05.2014 року підтверджується, що за померлим ОСОБА_2 рахується на праві власності житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Слави, 38 в с. Семенівка Лисянського району Черкаської області, але документи на право власності не видавались.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру та повідомлення Лисянської державної нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа на підставі заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.11.2015 року, ОСОБА_3 є спадкоємцем земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,7347 га., за заповітом після смерті ОСОБА_2.

Таким чином, позивач прийняв спадщину як спадкоємець за заповітом згідно ст. 1223 ЦК України.

Постановою Державного нотаріуса від 27 листопада 2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. За таких обставин, в звязку смертю спадкодавця, позивач як спадкоємець позбавлений можливості надати нотаріусу дані про реєстрацію права власності на спадковий будинок та правовстановлюючі документи, оскільки на померлого дане право зареєструвати вже не можливо. Отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суду з даним позовом позивач не має можливості.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Суд повинен вирішувати питання про визнання права на спадщину, щоб не заміщувати функції нотаріальної контори, тільки при наявності Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою відповідною нотаріальною конторою.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 16, 25, 392, 1223, 1268, 1296, ЦК України, ст.ст. 2, 3, 6, 7, 8, 10, 18, 57, 157, 158, 159, 174, 179, 196, 208, 209, 213, 214, 215, ЦПК України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами в с. Семенівка Лисянського району Черкаської області по вул. Слави 38, що належав померлому ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Лисянський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. Д. Пічкур