Справа № 301/1497/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" серпня 2016 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Фанта А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

03 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно. Посилається на те, що 01 січня 1998 року померла його мати ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку і надвірних споруд, розташованих в м. Іршава, вул. Мічуріна, 15 Закарпатської області.

Спадковий житловий будинок належав батькові позивача на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на правах особистої власності, укладеного 28 березня 1984 року за № 245 відповідно до рішення виконкому Іршавської міської ради № 80 від 28.03.1984 року.

При житті спадкодавець заповіту не залишала. Її чоловік ОСОБА_2 помер 01.01.1992 року. Відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від прийняття спадщини відмовилися. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину за померлою, відсутні.

Позивач ОСОБА_2 на день смерті спадкодавці проживав та був зареєстрований разом з нею та фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, зокрема, обробляв земельну ділянку та утримував спадковий будинок.

Після смерті спадкодавці зясувалося, що первісна реєстрація права власності на домоволодіння № 15 по вулиці Мічуріна в місті Іршава Закарпатської області здійснена не була.

При зверненні до приватного нотаріуса Іршавського районного нотаріального округу у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено у звязку з тим, що спадкодавець при житті не оформила право власності на спадковий житловий будинок та не зареєструвала його.

Документами, що стосуються вказаного нерухомого майна є будівельний паспорт від 1984 року, дозвіл на право виконання будівельних робіт та акт про відведення земельної ділянки у межах села (селища, міста).

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, а подав заяву, якою позов підтримав, просив його задовольнити з мотивів, наведених у позовній заяві, а справу розглянути в його відсутності (а. с. 33).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, а подали заяви, в яких позов визнають, проти його задоволення не заперечують, а справу просили розглянути в їх відсутності (а. с. 34, 35).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 01 січня 1998 року померла мати позивача ОСОБА_4, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 077793 від 02.01.1998 року, актовий запис № 02 (а. с. 5).

Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку і надвірних споруд, розташованих в м. Іршава, вул. Мічуріна, 15 Закарпатської області.

Спадковий житловий будинок належав батькові позивача на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на правах особистої власності, укладеного 28 березня 1984 року за № 245 відповідно до рішення виконкому Іршавської міської ради № 80 від 28.03.1984 року (а. с. 14 на звороті, 15, 16).

При житті спадкодавець заповіту не залишала. Її чоловік ОСОБА_2 помер 01.01.1992 року (а. с. 6). Відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від прийняття спадщини відмовилися, що стверджується заявами відмовами (а. с. 34, 35). Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину за померлою, відсутні.

Після смерті спадкодавці зясувалося, що первісна реєстрація права власності на домоволодіння № 15 по вулиці Мічуріна в місті Іршава Закарпатської області здійснена не була.

Документами, що стосуються вказаного нерухомого майна є будівельний паспорт від 1984 року (а. с. 14), дозвіл на право виконання будівельних робіт (а. с. 17) та акт про відведення земельної ділянки у межах села (селища, міста) (а. с. 17 на звороті).

Позивач ОСОБА_2 на день смерті спадкодавці проживав та був зареєстрований разом з нею та фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, зокрема, обробляв земельну ділянку та утримував спадковий будинок, що стверджується довідкою виконкому Іршавської міської ради № 2254 від 07.07.2016 року (а. с. 18).

У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів позивач не має можливості оформити у встановленому порядку право власності на спадкове майно.

У відповідності до ст. ст. 548 та 549 ЦК України (в ред. 1963 р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 548 та 549 ЦК України (в ред. 1963 року), суд, -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку і надвірних споруд, розташованих в м. Іршава, вул. Мічуріна, 15 Закарпатської області, в цілому.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: М.М. Золотар