АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5266/16 Справа № 186/51/13- ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Каратаєва Л.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3

за участю секретаря - Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24 січня 2013 року по справі за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24 січня 2013 року, подання державного виконавця Першотравенського МВДВС Дніпропетровської області про тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України задоволено.

Тимчасово обмежено фізичну особу-підприємця ОСОБА_4, у праві виїзду за межі України до виконання зобовязання за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення норм процесуального права, у звязку з чим ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та змісту подання, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Вирішуючи питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з доведеності факту ухилення останнього від виконання ним рішення Господарського суду Дніпропетровської області.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.5 ч.1, ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду та вїзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобовязань; громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 19 ч.1 цієї статті.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець, в процесі здійснення виконавчого провадження, має право, у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням суду.

Зі змісту наведених норм вбачається, що законом передбачено тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України лише за умов ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього за рішенням суду, а не за наявності факту невиконання зобовязань.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у ВДВС Першотравенського МУЮ знаходиться наказ № 19/16 від 23 лютого 2010 року, виданий Господарським судом Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ВАТ «Павлоградвугілля» боргу у розмірі 13076,16 грн.

14 березня 2012 року відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного рішення суду, про що винесено відповідну постанову.

Суд першої інстанції встановив, що за час знаходження наказу № 19/16 від 23 лютого 2010 року на виконанні, державною виконавчою службою приймалися передбачені діючим законодавством заходи щодо виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області, проте рішення суду боржником не виконано.

Разом з тим, додані до подання державного виконавця документи, доказів стосовно вказаних обставин не містять, а також не вбачається, що на час звернення ВДВС з поданням до суду, ОСОБА_4, як боржник у виконавчому провадженні отримав копію постанови та був повідомлений про відкриття виконавчого провадження.

На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Належних доказів, які б свідчили про те, що державний виконавець вчинив всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», що спрямовані на виконання наказу № 19/16 від 23 лютого 2010 року; того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що він ухилявся від виконання своїх боргових зобов'язань та, що за час виконання рішення виїжджав за межі України, що призвело до виникнення заборгованості, або безпідставно не з'являвся на виклики державного виконавця, заявником не надано.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що при розгляді подання судом першої інстанції порушено порядок розгляду цього питання, отже ухвала Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24 січня 2013 року постановлена в порушення норм процесуального права, а тому її необхідно скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24 січня 2013 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Судді: