АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/2221/16 Головуючий 1 інстанції - Боговський Д.Є.
Справа № 2/641/7445/15-ц Доповідач - Кірсанова Л.І.
Категорія - аліменти
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді: Кірсанової Л.І.

суддів: Пилипчук Н.П., Трішкової І.Ю.,

за участю секретарів - Гребенщикової Ю.В., Огар І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_3, про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, додаткових витрат,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог просила стягнути з ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 2000,00 грн. щомісячно до досягнення нею 23-х річного віку за умови продовження нею навчання, а також одноразово стягнути з відповідача додаткові витрати в розмірі 10 000,00 грн. як половину вартості навчання в Харківському національному Університеті радіоелектроніки, половину вартості витрат на придбання медичних послуг в розмірі 795,00 грн. та медичних препаратів в розмірі 1991,10 грн., а також половину вартості смартфону з урахуванням послуг налаштування та навушників в сумі 3348,90 грн.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_2 посилалась на те, що вона є студенткою Харківського національного педагогічного університету ім.. Г.С. Сковороди факультету філології денної форми навчання, термін навчання встановлено 01.09.2014 - 30.06.2018, потребує матеріальної допомоги на навчання. Також вона є студенткою центру заочної форми навчання Харківського національного Університету радіоелектроніки, відповідно до умов договору вартість одного навчального року складає 4 000,00 грн., термін навчання встановлено п'ять навчальних років, тому за весь час навчання треба сплатити 20000 грн.. Відповідач є її батьком, може надавати їй матеріальну допомогу, однак ухиляється від обов'язку щодо її утримання, не надає у добровільному порядку матеріальної допомоги на навчання.

З дитинства і по теперішній час вона має хронічне захворювання, у зв'язку із особливістю якого їй необхідно постійно проходити медичні обстеження та курси лікування медичними препаратами, які проводяться лише комерційними лабораторіями. За період 01.01.2013 до 28.12.2015 на необхідні медичні препарати було витрачено 3982,20 грн., вартість медичних послуг МЦ «Екомед» за період березень-квітень 2015 року склала 1590,00 грн.

Крім того, вона є студенткою одночасно двох ВУЗів, приймає участь у студентських конференціях та конкурсах науково-дослідницьких робіт, а для реалізації здібностей та отримання якісної освіти необхідні сучасні технічні засоби, в тому числі і сучасний мобільний телефон із виходом в мережу Інтернет, вартість якого з урахуванням налаштування згідно чеку становить 6558,80 грн., також були придбані навушники вартістю 139,00 грн.Просила також стягнути половину вказаних витрат.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Мележик Л.Г. заперечувала проти заявлених позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_1 на теперішній час офіційно не працює, не має регулярного доходу, у його власності не перебуває рухомого чи нерухомого майна, сплачує аліменти на іншу малолітню доньку - ОСОБА_6 в розмірі 1/6 частини усіх видів доходів, на його утриманні перебувають непрацездатні батьки. У зв»язку з життєвим становищем ОСОБА_1 вимушений був взяти позику в розмірі 110 000,00 грн., яку повинен повернути. За таких обставин, у відповідача не має можливості надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці. Також вважає, що розмір аліментів в сумі 2000,00 грн. не обгрунтований, оскільки прожитковий мінімум для працездатних осіб на 2016 рік встановлено в розмірі 1378,00 грн. Що стосується додаткових витрат, половину вартості яких має нести відповідач, то і в цій частині вимоги зовсім безпідставні та необгрунтовані, оскільки вартість навчання сплачена лише в розмірі 6000,00 грн., а не 10 000,00 грн., не надано доказів на необхідність проходження медичних оглядів та медичних препаратів, не надано доказів необхідності придбання смартфону та іншої техніки..

Третя особа - ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала заявлені позивачем вимоги.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 20 липня 2015 року та до досягнення нею 23-х років за умови продовження навчання.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача додаткові витрати на оплату навчання в сумі 3 000 грн., на оплату медичних послуг та придбання медичних препаратів в сумі 2786,10 грн. Інші позовні вимоги залишено без задоволення. Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково, стягнути з нього аліменти на утримання ОСОБА_2 в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 20 липня 2015 року та до досягнення 23 х років за умови продовження навчання; в іншій частині позовних вимог відмовити. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на незаконність та необгрунтованість рішення суду, порушення норм матеріального та процесуального права. Посилається на ті ж доводи, що і в суді першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково , виходячи з наступного.

У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що батьками позивача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Батьки розлучилися коли позивачці не було одного року. Проживає позивач з матір»ю ОСОБА_3 Під час коли позивач була неповнолітню, відповідач сплачував не регулярно аліменти, тому мав заборгованість станом на 01.06.2015 року в сумі15427, 10 грн

Позивач є студенткою Харківського національного педагогічного університету ім. Г.С. Сковороди факультету філології 2 курсу денної форми навчання; форма навчання - державне замовлення, термін навчання 01.09.2014 - 30.06.2018, що підтверджується довідкою № 121/15 від 25.03.2015 р. Також ОСОБА_2 є студенткою центру заочної форми навчання Харківського національного Університету радіоелектроніки на підставі укладеного договору № 190/пк про підготовку фахівця з базовою вищою освітою від 14.08.2014. Умовами даного договору встановлено вартість навчання в 2014/2015 навчальному році 4 000,00 грн., строк навчання 5 років, загальна вартість освітньої послуги за п'ять навчальних років становить 20 000,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Однак право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України

Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Стаття 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

В зв»язку з наведеним суд першої інстанції обґрунтовано визнав що ОСОБА_1 може надавати матеріальну допомогу дитині, яка продовжує навчання та стягнув з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 20 липня 2015 року та до досягнення нею 23-х років за умови продовження навчання.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі та його представника, що відповідач не може надавати допомогу дитині на навчання в такому розмірі безпідставні та необґрунтовані.

Судова колегія не може взяти до уваги, що відповідач надає матеріальну допомогу батькам, так як вони отримують пенсію. Щодо ствердження, що ОСОБА_1 сплачує аліменти на іншу дитину в розмірі 1/6 частини доходів, то зазначене не доведено письмовими доказами.

Більш того, судова колегія приймає до уваги посилання представника відповідача, що ОСОБА_1 згоден укласти мирову угоду та сплатити одноразово позивачці допомогу на навчання в сумі 20000 грн. за умови, що остання відмовиться від позову про стягнення аліментів. Але позивач відмовилася від укладення вказаної мирової угоди.

Зазначене свідчить, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на навчання саме в сумі 1500 грн. щомісяця як стягнув суд.

Тому в цій частині рішення є законним та обґрунтованим та залишається без змін.

Проте рішення суду першої інстанції в частині стягнення додаткових витрат на оплату навчання в сумі 3000 грн. , на оплату медичних послуг та придбання медичних препаратів в сумі 2786,10 грн. є необґрунтованим.

З матеріалів справи та пояснень в апеляційному суді представника позивача та третьої особи ОСОБА_3 вбачається, що позивач є також студентом центру заочної форми навчання Харківського національного Університету радіоелектроніки. Умовами договору про навчання № 190 пк від 14.08.2014 року встановлено вартість навчання в 2014/2015 навчальному році 4 000,00 грн., загальна вартість освітньої послуги за п'ять навчальних років становить 20 000,00 грн. Тому позивач просить стягнути додаткові витрати -половину вартості навчання в сумі 10000 грн.

Задовольняючи в цій частині позовні вимоги частково та стягуючи з відповідача половину фактично понесених витрат на друге навчання, суд першої інстанції безпідставно виходив з того, що з матеріалів справи вбачається, що мати позивача здійснила оплату навчання доньки ОСОБА_2 на загальну суму 6 000,00 грн., а тому обґрунтованим є стягнення половини вартості навчання, яка фактична сплачена в сумі 3000 грн. При цьому суд не врахував можливість надання відповідачем такої допомоги. З пояснень сторін вбачається, що позивач не обговорювала з відповідачем можливість навчання в двох учбових закладах та можливість сплати ним вартості другого навчання. В цій частині рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та не відповідає вимогам закону.

Крім того, позивач просила стягнути з відповідача половину вартості витрат на придбання медичних послуг в розмірі 795,00 грн. та медичних препаратів в розмірі 1991,10 грн., обґрунтовуючи зазначене тим, що вона хворіє, потребує за станом здоров»я медичного обстеження та лікування.

Суд першої інстанції посилаючись на ст. 185 СК України безпідставно стягнув з відповідача додаткові витрати - половину оплати медичних послуг та придбання медичних препаратів в сумі 2786,10 грн.

Так, статтею 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Вказана стаття знаходить в главі 15 Сімейного кодексу України.

Обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина регулюється главою 16 Сімейного кодексу України та не передбачає обов»язок батька надавати матеріальну допомогу повнолітній працездатній дитині.

Судова колегія вважає правильними висновки суду першої інстанції про відсутність доказів необхідності придбання технічних засобів- смартфону, навушників. В цій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Виходячи з наведеного колегія суддів, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення при неповному з»ясуванні обставин, що мають значення для справи, допустив невідповідність висновків суду обставинам справи порушив норми матеріального та процесуального права, що згідно до ст. 309 ЦПК України є підставою для зміни рішення та скасування його в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткових витрат на оплату навчання в сумі 3 000 грн., на оплату медичних послуг та придбання медичних препаратів в сумі 2 786,10 грн. та. відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині. В іншій частині вказане рішення слід залишити без змін.

В частині стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача аліментів на її утримання в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 20 липня 2015 року та до досягнення нею 23-х років за умови продовження навчання та в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення половини вартості технічних засобів - смартфону та навушників рішення суду першої інстанції слід залишити без змін. .

Керуючись ст.ст. 303, 30, п.3 ч. 1 ст. 307, 309, 313, 316, 317, 319, 323, 324 ЦПК України колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2016 року змінити, скасувавши його в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткових витрат на оплату навчання в сумі 3 000 грн., на оплату медичних послуг та придбання медичних препаратів в сумі 2786,10 грн. Відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині.

В іншій частині вказане рішення залишити без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ: СУДДІ: