Справа № 219/5862/16-ц
Провадження № 2/219/2990/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 серпня 2016 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

судді Павленко О.М.,

за участі секретаря Кудла Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

позивач ОСОБА_1 просить розірвати шлюб з відповідачем ОСОБА_2, вказуючи, що в шлюбі вони перебувають з 27.11.2014 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку Вікторію, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина Дмитра, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказує, що протягом останнього часу вони з дружиною живуть кожен своїм життям та будь-які моральні та фізичні зв`язки між ними остаточно втрачено внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя, сумісне співіснування та ведення спільного господарства між нми припинилися остаточно. За таких обставин збереження їхнього шлюбу стало суперечити їхнім інтересам. Розлад у їхніх сімейних стосунках на теперішній час набув стійкого характеру, у звязку з чим примирення між ними неможливе, а надання строку для примирення є недоцільним.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, згідно якої просила справу розглядати за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала (а.с.17).

Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27.11.2014 року. Шлюбні відносини на момент розгляду справи припинені подружжям.

Ст. 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен з подружжя має рівні права та обовязки.

Зазначене положення конституційної норми знайшло свій подальший розвиток у Сімейному Кодексі України, відповідно до ст. 21 якого, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Вжите у цій правовій нормі слово «союз» підкреслює законодавче визнання теорії договірної природи шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ст.55 СК України).

Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного чи психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст. 110 СК України кожен із подружжя має право на предявлення позову про розірвання шлюбу, тобто припинення шлюбних відносин.

При цьому подальше збереження шлюбу в будь-якому випадку можливе лише на паритетних засадах на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

ОСОБА_3 шлюбно-сімейні відносини не підтримує довгий час, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Позивач відновлювати стосунки з відповідачем намірів не має, а тому суд вважає, що шлюб подружжя носить формальний характер, їх подальше спільне життя і збереження сімї неможливе. Суд розриває шлюб подружжя ОСОБА_3, оскільки між ними втрачені почуття взаємної любові та поваги.

Позивач наполягає на розірванні шлюбу, він не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги непримирення сторін в період знаходження справи в суді, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Неповнолітні діти: донька Вікторія, ІНФОРМАЦІЯ_1, син Дмитро, ІНФОРМАЦІЯ_2, будуть проживати з матірю.

Майнових претензій один до одного подружжя не заявляли.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 15, 60, 212-215 ЦПК України, ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 24, 55, 56, 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд, -

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 27 листопада 2004 року відділом реєстрації актів громадянського стану Артемівського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області (актовий запис № 504).

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище «Брик».

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 10-ти днів з моменту отримання копії цього рішення.

ОСОБА_4

Суддя О.М.Павленко