Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2397/16-ц
Провадження №: 2/332/1132/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2016 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Безлер Л.В.,

при секретарі Мельнік Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду цивільну справу №332/2397/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

21 липня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23.07.2010 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції (актовий запис №163), посилаючись на те, що подружнє життя з відповідачем виявилось невдалим через несумісність характерів, поступово втрачено почуття любові, поваги та взаємопорозуміння. З 1 травня 2015 року з відповідачем проживають окремо, подружні стосунки не підримують, сумісне господарство не ведуть. Наданий час у неї фактично склалася інша сімя, тому подальше сумісне проживання сумісно з відповідачем суперечить її інтересам та інтересам дитини.

Позивач у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Спорів щодо місця проживання дитини та поділу майна не мають.

Відповідач, повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Спорів щодо місця проживання дитини та поділу майна не мають.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії І-ЖС, №085156, виданого 23 липня 2010 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, 23.07.2010 року сторони уклали шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №163 (а.с.6).

Згідно із свідоцтвом про народження, виданого 13.01.2011 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Судом також встановлено те, що сім'я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага.

Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Пунктом 9 статті 7 Сімейного Кодексу України передбачено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності, відповідно до моральних засад суспільства

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Як зазначено у статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановленізаконом.

За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно із ст.111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У даному випадку позивач не вважає за можливе, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати його прийняти заходи до примирення.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

На підставі ч.1 ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Позивач не заявляв вимог про стягнення судового збору, тому на підставі ст. 11 ЦПК України, суд залишає витрати по сплаті судового збору за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 174, 209, 212, 214, 215, 235 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 23.07.2010 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції (актовий запис №163).

ОСОБА_1 залишити прізвище «Нетіпайло», яке було змінене під час державної реєстрації шлюбу між сторонами.

Рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м.Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.В. Безлер