справа № 208/2891/16-ц
№ провадження 2/208/1706/16
УХВАЛА

11 серпня 2016 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого,судді Івченко Т.П.,

При секретарі Бейгул Н.Ю.,

За участю:

Позивача - ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 «про забезпечення позову, шляхом накладення арешту», суд

встановив:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про стягнення боргу».

В судовому засіданні з боку позивача ОСОБА_1 подано клопотання про забезпечення позову, шляхом накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка є власністю ОСОБА_2.

Позивач ОСОБА_1 підтримав свою заяву, послався на наявність зареєстрованого за відповідачем майна та те, що невжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду,

Вислухав позивача ОСОБА_1, вивчив матеріали клопотання, суд приходить до наступного:

Згідно до вимог ч. 1 ст. 151 ЦПК України, Суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна є мірою, що забезпечує інтереси громадян, організацій та держави у випадках, передбачених законом. Власне арешт майна полягає: 1) у проведенні його опису, 2) оголошенні заборони розпоряджатися ним, 3) обмеженні права користування майном, 4) вилученні у боржника та передаванні на зберігання іншим особам.

Згідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на квартиру АДРЕСА_2, на підставі свідоцтва про право на спадщину ВАМ № 328316 реєстр № 4-1636, 16.07.2003 року Перша Дніпродзержинська державна нотаріальна контора, проведено реєстрацію права власності в державному реєстрі 03.03.2004 року, реєстраційний номер 856244.

Згідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Відповідно до положень ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом, зокрема, накладення арешту на майно або грошові кошти, що належить відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно із ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи положення ст. ст. 151, 152, 209 ЦПК України, положення Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 «про забезпечення позову, шляхом накладення арешту» - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2, на підставі свідоцтва про право на спадщину ВАМ № 328316 реєстр № 4-1636, 16.07.2003 року Перша Дніпродзержинська державна нотаріальна контора, проведено реєстрацію права власності в державному реєстрі 03.03.2004 року, реєстраційний номер 856244.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред'явлення до виконання ухвали про забезпечення позову один рік.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Івченко Т. П.