Провадження № 2/161/712/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Марчак Е.Є.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представників відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ПАТ «Електротермометрія», ОСОБА_9 відділення Фонду державного майна України у Волинській області, ОСОБА_10 економічного розвитку і торгівлі, третя особа без самостійних вимог на стороні позивачів ОСОБА_11 міська рада, про визнання частково недійсним акту, виключення гуртожитку із статутного фонду, визнання гуртожитку обєктом міської комунальної власності

В С Т А Н О В И В:

08.10.2015 року позивачі звернулися до суду з даним позовом, заявою про уточнення позовних вимог на обґрунтування вказавши, що наказом ОСОБА_10 машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України № 743 від 23.05.1994 року «Про корпоратизацію Луцького приладобудівного заводу» було затверджено комісію по корпоратизації Луцького приладобудівного завду та комісію по інвентаризації цього заводу. 04.08.2004 року заступником міністра ОСОБА_10 машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України ОСОБА_12 затверджено акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу Луцького приладобудівного заводу. З даного акту та відомостей ВАТ «Електротермометрія», вбачається, що гуртожиток, який знаходиться за адресою: м. Луцьк, бульвар Дружби Народів, 4 не увійшов до переліку обєктів, які не підлягають приватизації. Наказом ОСОБА_10 машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України №1123 від 08.08.1994 року на базі Луцького приладобудівного заводу створено ВАТ «Електротермометрія» та затверджено його статут. Наказом Фонду державного майна України від 06.12.2000 року №2554 передано повноваження власника державного пакету акцій ВАТ «Електротермометрія» регіональному відділенню Фонду державного майна по Волинській області. Наказом ОСОБА_9 відділення Фонду державного майна України по Волинській області №315 від 01.08.2000 року визнано виконаним план розміщення акцій ВАТ «Електротермометрія». Згідно з переліком нерухомого майна, переданого у власність ВАТ «Електротермометрія», ОСОБА_9 відділенням Фонду державного майна України по Волинській області гуртожиток в м. Луцьку, бульвар Дружби Народів, 4, був переданий у власність даного товариства. 20.05.2003 року за ВАТ «Електротермометрія» зареєстровано право власності на будівлю даного гуртожитку. Таким чином, гуртожиток приватизовано у складі цілісного майнового комплексу Луцького приладобудівного заводу і включено до статутного фонду ВАТ «Електротермометрія». Вважають, що при включенні гуртожитку до статутного фонду відповідачами було порушено ст.1, ч.9 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст..4, ст.ст. 127-131 Житлового кодексу УРСР, ст. 3 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» та Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебуває у повному господарському віданні, або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій, затвердженого Постановою КМУ від 06.11.1995 р. №891. Рішенням ОСОБА_11 міської ради від 30.07.2015 року №76/140 надано згоду на прийняття у міську комунальну власність гуртожитку на бульварі Дружби Народів, 4. Однак, ПАТ «Електротермометрія» не вжило жодних заходів по передачі гуртожитку у міську комунальну власність, розуміючи незаконність перебування вказаного гуртожитку в статутному фонді. Вважають, що це є грубим порушенням їх майнових прав на користування та подальшу приватизацію житла, в якому вони проживають багато років. Також позивачі зазначають, що про порушення їх прав дізнались лише після розгляду цього питання на пленарному засіданні 76 сесії ОСОБА_11 міської ради 30.07.2015 року, а тому не знали і не могли раніше знати про умови передачі цього гуртожитку у приватну власність господарського акціонерного товариства. Вважали, що гуртожиток є власністю міста ОСОБА_11, а ПАТ «Електротермометрія» лише управляє ним, що зможуть у будь- який час приватизувати належне їм майно. За таких підстав, вважають, що строк позовної давності пропустили з поважних причин і просить поновити його. Крім того, з урахуванням уточнених позовних вимог просять визнати наказ ОСОБА_10 машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України №1123 від 08.08.1994 року в частині передачі до статутного фонду ВАТ «Електротермометрія» житлового приміщення гуртожитку за адресою м. Луцьк, бульвар Дружби народів, 4, за виключенням нежилих приміщень першого поверху, а саме: приміщень з 1-1 по 1-14, з 4-1 по 4-4, з 5-1 по 5-9 , з 6-1 по 6-13 та 7-1 по 7-6 (літер А-9) та виключити житлове приміщення гуртожиток: за адресою м. Луцьк, бульвар Дружби народів, 4 з статутного фонду ПАТ «Електротермометрія» за виключенням нежитлових приміщень : з 1-1 по 1-14, з 4-1 по 4-4, з 5-1 по 5-9 , з 6-1 по 6-13 та 7-1 по 7-6 (літер А-9).

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_13 заявлені позивачами вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві, заяві про уточнення позовних вимог, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «Електротермометрія» в судовому засіданні позовні вимоги позивачів не визнав, суду пояснив, що правових підстав для передачі гуртожитку, розташованого за адресу м. Луцьк, бульвар Дружби Народів, 4 немає. Передачі в комунальну власність підлягають житлові будинки відомчого житлового фонду (крім гуртожитків). Вважає, що з боку ПАТ «Електротермометрія» не було допущено порушень норм діючого законодавства. Таким чином, позовна заява позивачів є необґрунтованою. Крім того, представник відповідача подав суду заяву про застосування наслідків пропуску позивачами позовної давності.

Представник відповідача ОСОБА_9 відділення Фонду державного майна України у Волинській області в судовому засіданні позовні вимоги позивачів не визнала, пояснила, що регіональне відділення не формувало статутний фонд ВАТ «Електротермометрія» та не проводило приватизацію гуртожитку. Зазначила, що регіональне відділення здійснювало лише продаж пакету акцій ВАТ «Електротермометрія» на виконання наказу Фонду державного майна України від 06.12.2000 року №2554 «Про передачу повноважень з управління державними корпоративними правами ВАТ «Електротермометрія». Крім того, пояснила, що гуртожиток не повинен був включатися до статутного фонду. Вважає, що гуртожиток був включений до статутного фонду ВАТ «Електротермометрія» ОСОБА_10 машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України неправомірно, а саме в порушення вимог ст. 3 ЗУ «Про приватизацію державного майна».

Представник відповідача ОСОБА_10 економічного розвитку і торгівлі в судове засідання не зявився, надав суду письмові пояснення по заявленим вимогам, в яких просив проводити розгляд справи без його участі. В своїх пояснення відповідач зазначив, що позивачі не обґрунтували якими доказами підтверджується правонаступництво Мінекономрозвитку відносно ОСОБА_10 машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України. Зазначає, що Мінекономрозвитку є правонаступником ОСОБА_10 промислової політики України та яке згідно постанови КМ України від 23.03.2014 року № 94 реорганізовано шляхом приєднання до Мінекономрозвитку. Тому, від ОСОБА_10 промислової політики України за передавальним актом до Мінекономрозвитку прийнято документи з 2013 року. Будь-які інші документи Мінекономрозвитку не передавались, в тому числі документи стосовно корпоратизації Луцького приладобудівного заводу. Вважає, що позивачі пропустили строк позовної давності, оскільки їм задовго до подання позову до суду було відомо про включення гуртожитку до статутного фонду ВАТ "Електротермометрія". Це вбачається з публікацій в мережі інтернет, які висвітлюють протистояння мешканців гуртожитку до ВАТ «Електротермометрія». Зокрема, в мережі інтернет розміщено статтю, у якій йдеться про те, що «у 2004 році мешканці гуртожитку вирішили поборотися за свої права» і подали до суду з проханням передати гуртожиток у комунальну власність, з подальшою приватизацією. Крім того, в мережі інтернет можливо знайти інші посилання на публікації з даного приводу. Просить суд застосувати наслідки спливу строку позовної давності та з даної підстави відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник третьої особи ОСОБА_11 міської ради в судовому засіданні пояснила,, що ОСОБА_11 міська рада та її виконавчий комітет неодноразово розглядали звернення мешканців гуртожитку на бульварі Дружби Народів, 4, щодо питань передачі гуртожитку в комунальну власність та реалізації ними своїх прав на приватизацію житла. На даний час, будівля гуртожитку включена до статутного фонду ПАТ «Електротермометрія» та не визнана обєктом державного житлового фонду. З метою забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку на приватизацію займаних приміщень ОСОБА_11 міська рада неодноразово зверталась до власника будівлі з пропозицією та проханням передати вказану будівлю в міську комунальну власність, проте згоди товариства не досягнуто. Крім того, зазначають, що ОСОБА_11 міською радою прийнято рішення від 30.07.2015 року №76/140 про надання згоди на прийняття в міську комунальну власність гуртожитку на бульварі Дружби Народів, 4. Прийняти даний гуртожиток в міську комунальну власність можна лише у випадку позитивного вирішення питання безоплатної передачі зі сторони ПАТ «Електротермометрія».

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, в результаті всебічного, повного та обєктивного дослідження доказів, суд дiйшов висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог та на підставі доданих доказів.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8є мешканцями гуртожитку, розташованого за адресою: м. Луцьк, бульвар Дружби Народів, 4.

Наказом ОСОБА_10 машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України № 743 від 23.05.1994 року «Про корпоратизацію Луцького приладобудівного заводу» затверджено комісію по корпоратизації Луцького приладобудівного заводу та комісію по інвентаризації цього заводу.

04.08.2004 року заступником міністра ОСОБА_10 машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України ОСОБА_12 затверджено акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу Луцького приладобудівного заводу. Зі змісту даного акту та відомостей засобів ВАТ «Електротермометрія», що не підлягають приватизації, вбачається, що гуртожиток, який знаходиться за адресою: м. Луцьк, бульвар Дружби Народів, 4 не увійшов до переліку обєктів, які не підлягають приватизації.

Відповідно до наказу ОСОБА_10 машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України №1123 від 08.08.1994 року «Про створення відкритого акціонерного товариства і затвердження статуту» на базі Луцького приладобудівного заводу створено ВАТ «Електротермометрія» та затверджено його статут (а.с.51).

З копії наказу Фонду державного майна України від 06.12.2000 року № 2554 «Про передачу повноважень з управління державними корпоративними правами ВАТ «Електротермометрія» вбачається, що повноваження власника державного пакету акцій ВАТ «Електротермометрія» передано регіональному відділенню Фонду державного майна по Волинській області (а.с.54).

Відповідно до переліку нерухомого майна, переданого у власність ВАТ «Електротермометрія», ОСОБА_9 відділенням Фонду державного майна України по Волинській області гуртожиток в м. Луцьку, бульвар Дружби Народів, 4, був переданий у власність даного товариства (а.с.9-11).

Згідно зі ст.41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

20.05.2003 року за ВАТ «Електротермометрія» зареєстровано право власності на будівлю даного гуртожитку. Таким чином, гуртожиток приватизовано у складі цілісного майнового комплексу Луцького приладобудівного заводу і включено до статутного фонду ВАТ «Електротермометрія».

На теперішній час ПАТ «Електротермометрія» є власником будівлі вказаного гуртожитку за виключенням нежитлових приміщень : з 1-1 по 1-14, з 4-1 по 4-4, з 5-1 по 5-9 , з 6-1 по 6-13 та 7-1 по 7-6 (літер А-9).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (в редакції від 22.02.1994 р., яка діяла на момент приватизації гуртожитку), приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків) та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

При цьому, згідно зі ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (в редакції від 22.02.1994 р.), до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків та одноквартирні будинки (надалі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Не підлягають приватизації житлові приміщення у гуртожитках.

Статтею 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (в редакції від 22.02.1994 р.) передбачалось, що в разі зміни форми власності або ліквідації підприємств, установ, організацій, у повному господарському віданні яких перебуває державний житловий фонд, останній (крім гуртожитків) одночасно передається у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських Рад народних депутатів.

На виконання цієї норми наведеного Закону постановою Кабінету Міністрів України від 06.11.1995 за № 891, затверджено «Положення про порядок передачі в комунальну власність загальнодержавного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій», згідно п. 2 якого, передачі в комунальну власність підлягають житлові будинки відомчого житлового фонду (крім гуртожитків).

При цьому, зміни щодо передачі в комунальну власність відомчого житлового фонду, в т.ч. гуртожитків до наведеного Закону внесено лише 03.03.2005 року, а до згаданого Положення - лише 26.05.2004 року.

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України «Про власність», в редакції від 05.05.1993 р., яка діяла на момент приватизації спірного гуртожитку, майно, що є державною власністю і закріплене за державним підприємством, належить йому на праві повного господарського відання, крім випадків, передбачених законодавством України. Здійснюючи право повного господарського відання, підприємство володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном, вчиняючи щодо нього будь-які дії, які не суперечать закону та цілям діяльності підприємства. До права повного господарського відання застосовуються правила про право власності, якщо інше не встановлено законодавчими актами України.

Аналізуючи наведені вище положення чинного законодавства, суд приходить до висновку, що на момент проведення приватизації, гуртожитки не відносилися до об'єктів державного житлового фонду, який підлягав приватизації громадянами України чи підлягав передачі в комунальну власність відповідних рад, і могли бути включені до вартості майна підприємств, які підлягали приватизації, оскільки законодавчої заборони не існувало.

Згідно з п. 4 ч.1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових права мешканців гуртожитків», гуртожитки, що було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), передаються у власність територіальних громад відповідно до державної програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Статтею 14 наведеного Закону встановлюється перелік особливостей передачі гуртожитків у власність територіальних громад, зокрема, гуртожитки, що було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), передаються у власність територіальної громади за умови попередньої повної компенсації вартості гуртожитку або безоплатно, за умови згоди на це власника гуртожитку. Розмір компенсації вартості гуртожитків розраховується відповідно до вартості гуртожитків, за якою їх було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), з урахуванням її зменшення внаслідок нарахованого фізичного зносу і збільшення в результаті фактичних витрат власників на проведення капітального ремонту за час перебування гуртожитків у їх власності. У разі наявності корпоративних прав держави у статутному капіталі таких товариств розмір компенсації визначається пропорційно обсягу таких прав відповідно до закону. За згодою сторін компенсація вартості гуртожитків може здійснюватися грошима або майном (майновими правами).

Таким чином, вимоги позивачів щодо виключення спірного гуртожитку зі статутного капіталу ВАТ «Електротермометрія» не можуть бути задоволені і у звязку з тим, що це суперечать нормам Цивільного кодексу України та Закону України «Про акціонерні товариства» і призвало б до порушенная встановленого порядку зменшення статутного капіталу акціонерного товариства передбаченого чинним законодавством та порушення майнових прав і інтересів акціонерів згаданого товариства, гарантії яких згідно з п. 3 ч .2 ст.152 ЦК України, встановлюються законом.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачама та їх представником не надано жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_10 економічного розвитку і торгівлі є правонаступником ОСОБА_10 машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України.

Таким чином, суд, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Також, відповідачами ПАТ «Електротермометрія» та ОСОБА_10 економічного розвитку і торгівлі ставилося питання щодо застосування наслідків пропуску позивачами строку позовної давності.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 261 ч. 1 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно із ч.ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

З заявою про застосування строків позовної давності звернення до суду звернулися відповідачі, позивачі та їх представник вважають, що що строк позовної давності не пропущено.

Як слідує з розяснень постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі» (п. 11), встановивши, що строк для звернення до суду пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову у позові з цих підстав, якщо про застосування строку позовної давності заявлено стороною у спорі, і зроблено до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

За таких обставин суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 слід відмовити у звязку з їх недоведеністю.

На підставі ст.ст. 257, 267, 319, 321 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ПАТ «Електротермометрія», ОСОБА_9 відділення Фонду державного майна України у Волинській області, ОСОБА_10 економічного розвитку і торгівлі про визнання частково недійсним акту, виключення гуртожитку із статутного фонду, визнання гуртожитку обєктом міської комунальної власності відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_14