Справа № 212/1162/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі;

Головуючого судді; ВОДОП 'ОСОБА_1 ,

при секретарі ; ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста ОСОБА_3 за участю позивача адвоката ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5, представника відповідача - Приватного акціонерного товариства «Інгулецький Гірничо-збагачувальний комбінат» - ОСОБА_6 , позовну заяву ,-

ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5 до Приватного акціонерного товариства «Інгулецький Гірничо-збагачувальний комбінат», про відшкодування моральної шкоди завданої смерті працівника внаслідок професійного захворювання,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 201 року позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Інгулецький Гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника внаслідок професійного захворювання, посилаючись на те, що 22 вересня 2003 року помер його батько ОСОБА_7.

Згідно акту № 5 від 06.01.2004 комунального закладу "Обласний центр медико соціальної експертизи Управління охорони здоровя Дніпропетровської обласної державної адміністрації" встановлено причинний зв'язок смерті ОСОБА_7 з встановленим йому за життя професійним захворюванням.

Відповідно до Акту розслідування професійного захворювання від 04.10.1993 року причиною виникнення професійного захворювання у ОСОБА_7 було визнано його роботу на підприємстві Відповідача протягом 15 років в умовах впливу шкідливих факторів, а саме періодичного переохолодження внаслідок недодержання Відповідачем вимог щодо належного температурного режиму повітря робочої зони.

Смертю батька Позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у наступному: він втратив рідну йому людину, яку дуже любив і поважав. Батько був дуже близькою для нього людиною. За життя батько постійно опікував його, підтримував у складних життєвих ситуаціях.. Смерть батька призвела до того, що Позивач постійно перебуває у напруженому психічному стані., адже думки про його смерть не залишають його навіть до теперішнього часу. Отже, смертю батька Позивачу завдано глибоких моральних страждань.

Зважаючи на втрату батька, смерть якого настала у звязку з систематичним порушенням роботодавцем вимог щодо безпеки праці, що призвело до його професійного захворювання і згодом до його смерті, глибину та тривалість моральних страждань, суттєвих незворотних негативних змін, які відбулись у особистому житті, Позивач вважає, що розмір завданої йому моральної шкоди, якій підлягає стягненню з Відповідача на його користь становить 220 000 гривень.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги, заявлені ОСОБА_8 у позовній заяві, підтримав у повному обсязі та просив суд стягнути на користь позивача з відповідача ПАТ «Інгулецький Гірничо-збагачувальний комбінат» 220 000 гривень у відшкодування спричиненої йому моральної шкоди.

У судовому засіданні представник відповідача ПАТ «Інгулецький Гірничо-збагачувальний комбінат» - ОСОБА_6 позовні вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди не визнав, та просив суд у задоволені позовних вимог - відмовити.

Вислухавши представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи і оцінивши в сукупності всі досліджені в справі докази, суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_5 до відповідача ПАТ «Інгулецький Гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, пов'язаного з виконанням трудових обов'язків слід відмовити у повному обсязі за наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 працював на підприємстві відповідача на РЗФ-2 з 02.12.1974 року по 06.05.1987 року. Актом лікарсько-трудовою експертною комісією від 03.11.1993 року ОСОБА_7 встановлено втрату професійної працездатності у розмірі 70%. З 01.12.1999 року згідно акту ЛТЕК, встановлена втрата працездатності 70% та 2 група інвалідності безстроково. Відповідно до Акту розслідування професійного захворювання від 04 жовтня 1997 року причиною виникнення професійного захворювання у ОСОБА_7 було визнано його роботу на підприємстві Відповідача протягом 15 років в умовах впливу шкідливих факторів, а саме періодичного переохолодження внаслідок недодержання Відповідачем вимог щодо належного температурного режиму повітря робочої зони. ОСОБА_7 - батько позивача, помер 22 вересня 2003 року. Актом посмертного огляду МСЕК № 2 від 06.01.2004 року № 5 встановлено причинний зв'язок смерті його батька з встановленим йому за життя професійним захворюванням.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними в дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

На правовідносини, які виникли до набрання чинності відповідним законодавчим актом про відшкодування моральної шкоди, обов'язок з її відшкодування не поширюється, в тому числі й на ті випадки, коли позивач після набрання чинності цим актом ще зазнає моральних чи фізичних страждань від раніше вчинених неправомірних дій (постанова Пленуму Верховного Суду від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди").

На вирішення суду передано спір між сторонами з приводу спричинення позивачу моральної шкоди, завданої смертю батька внаслідок професійного захворювання, що було встановлено (діагностовано) з 03 листопада 1993 року.

Між тим, спірні правовідносини, зокрема, професійне захворювання ОСОБА_7, що було спричинене незабезпеченням відповідачем безпечних і нешкідливих умов праці до 2004 року та яке, в свою чергу, потягло смерть ОСОБА_7 виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року, яким було визначене право члена сім'ї потерпілого на відшкодування моральної шкоди, завданої його смертю.

У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним відмовити в повному обсязі у позовній заяві ОСОБА_5 до Приватного акціонерного товариства «Інгулецький Гірничо-збагачувальний комбінат», про відшкодування моральної шкоди завданої смерті працівника внаслідок професійного захворювання.

Керуючись ст. 46 Конституції України, ст.ст. 153, КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. 13 Закону України "Про охорону праці", суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити у повному обсязі у задоволенні позову ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5 до Приватного акціонерного товариства « Інгулецький Гірничо-збагачувальний комбінат », про відшкодування моральної шкоди завданої смерті працівника внаслідок професійного захворювання.

На рішення суду може бути подана усіма учасниками процесу апеляційна скарга на протязі 10 днів, з дня виготовлення повного тексту цього рішення, в палату з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_3.

Суддя: С. М. Водоп"янов