ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2760/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі головуючого - судді Парамонова М.Л., за участі секретаря Гаврилюк О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 16.09.2015 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми за договором позики від 02.08.2015 року - у загальному розмірі 206104,48 грн.

Позивач зазначав, що між ним та відповідачем ОСОБА_3 02.08.2012 року було укладено договір позики грошових коштів, згідно якого він (позивач) надав Відповідачу грошові кошти в сумі 5400,00 євро, за умовами договору - зі строком повернення 15.09.2012 року, про що відповідачем було написано розписку від 02.08.2012 року.

Оскільки відповідач не виконав свої зобов»язання за договором, тому позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом та просить суд: станом на 03.09.2015 року - стягнути з відповідача на його (позивача) користь - борг у сумі 5400,00 євро, що згідно офіційного курсу НБУ (24,748241 грн. за 1 євро) становить 133640,50 грн., а також - згідно ч.2 ст.625 ЦК України: за період з 05.10.2012 року по 03.09.2015 року - 3% річних в сумі 6759,82 грн. та інфляційну складову боргу у розмірі 65704,16 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі; відповідач ОСОБА_3 та його представники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позов не визнали; відповідач ОСОБА_3, стверджуючи, що він грошові кошти у розмірі 5400,00 євро від позивача за договором позики від 02.08.2012 року не отримував, не заперечуючи факт написання та підписання ним розписки від 02.08.2012 року, просив в задоволенні позову відмовити повністю; після оголошення перерви в судовому засіданні позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, до матеріалів справи надав письмову заяву від 18.05.2016 року, якою просив продовжити розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, представників відповідача - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні, допитавши свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування).

В судовому засіданні встановлено: згідно розписки від 02.08.2012 року ОСОБА_3 (відповідач) отримав в борг від ОСОБА_2 (позивача) грошові кошти в сумі 5400,00 євро, які був зобов»язаний повернути позивачеві до 15.09.2012 року (а.с.4 - копія розписки).

Оригінал зазначеної розписки від 02.08.2012 року на суму 5400,00 євро зберігається у

позивача ОСОБА_2, розписка надана позивачем в судовому засіданні для огляду.

Як стверджує позивач ОСОБА_2, відповідачем суму боргу за вказаною розпискою не повернено по теперішній час, що також у розумінні ст.545 ЦК України підтверджується наявною у позивача розпискою як оригіналу боргового документа, цей факт також не заперечується відповідачем ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_3 також не заперечує факт написання та підписання зазначеної розписки ним особисто, а також факт не повернення ним зазначеної у розписці суми позивачеві по теперішній час.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.3 ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві суми боргу, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно ст.1050, 625 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, на вимогу кредитора він зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог.

Як стверджує позивач ОСОБА_2, позика надавалась відповідачу у валюті Євро, тому відповідач ОСОБА_3 зобов»язаний повернути суму боргу з урахуванням офіційного курсу НБУ на день повернення коштів; інших невиконаних боргових зобов»язань перед ним відповідач ОСОБА_3 не має.

Згідно ч.1 ст.1051 ЦК України - позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Відповідачем ОСОБА_3 не оспорюється в установленому ч.1 ст.1051 ЦК України порядку договір позики - розписка від 02.08.2012 року (за безгрошовістю); відповідних належних доказів на підтвердження своїх заперечень у межах заявлених позивачем вимог, відповідачем судові також не надано.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи та надані сторонами докази у їх сукупності, в тому числі з урахуванням показань свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, суд приходить до висновку про те, що заперечення відповідача не доведені в судовому засіданні належними та достатніми доказами.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що відповідач ОСОБА_3 зобов»язаний повернути ОСОБА_2 (позивачеві) суму позики у розмірі еквівалентному сумі 5400,00 євро за офіційним курсом Національного Банку України станом на 23.05.2016 року (28,27357 грн. за 1 Євро), що становить (5400,00 х 28,27357) = 152677,27 грн.

Оскільки в разі невиконання зобов»язання за Договором позики Відповідач зобов»язаний на вимогу позикодавця (позивача) повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором, а також на підставі ч.2 ст.625 ЦК України - на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення, тому з відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь позивача ОСОБА_2: сума 5400,00 євро за офіційним курсом Національного Банку України станом на 23.05.2016 року (28,27357 грн. за 1 Євро), що становить (5400,00 х 28,27357) = 152677,27 грн., а також 3% від суми боргу за період прострочення - відповідно до розрахунку позивача у розмірі 6759,82 грн., а всього підлягає стягненню (152677,27 + 6759,82) = 159437,09 грн.

Оскільки позивачем заявлено вимогу в частині стягнення суми боргу за договором позики у розмірі, еквівалентному валюті зобов»язання (євро), яка (вимога) підлягає задоволенню, тому в задоволенні позову в частині стягнення інфляційної складової суми боргу у розмірі 65704,16 грн. (за розрахунком позивача) має бути відмовлено, як заявленої без достатніх правових підстав.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 1594 грн. 37 коп. (а.с.7).

Керуючись ст.15, 30, 60, 209-218 ЦПК України, на підставі ст.ст.11, 16, 530, 533, 545, 625, 1046-1050, 1051 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2) 159437 грн. 09 коп., судові витрати в сумі 1594 грн. 37 коп., а всього - 161031 (сто шістдесят одну тисячу тридцять одну) грн. 46 коп.; в решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Парамонов М.Л.