АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1808/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16 червня 2016 року про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и л а :

6 березня 2014 року ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку садибного типу з господарсько-побутовими будівлями та спорудами за адресою: Черкаська обл., м. Золотоноша, пров. Шефський, 9.

ОСОБА_7 прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8, але позивач не може оформити право на спадщину, так як її право заперечує відповідач по справі.

2 квітня 2014 року представник ОСОБА_7 ОСОБА_9 своєю заявою про зменшення позовних вимог просив суд визнати за ОСОБА_7 право власності на 1/ 2 частину спадщини, а саме на 1/ 4 частину житлового будинку садибного типу з відповідною частиною господарсько-побутових будівель і споруд за вищевказаною адресою.

8 квітня 2016 року ОСОБА_6 звернулась до суду із зустрічним позовом про визнання права власності на спадкове майно до ОСОБА_7, в якому просила суд визнати за нею право власності на 1/ 2 частину спадкового майна, а саме на 1/ 4 частину житлового будинку та 1/ 2 частину господарсько-побутових будівель і споруд, що за тією ж адресою.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19.06.2014 року позовні вимоги сторін по цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання права власності на спадкове майно задоволено повністю.

28 січня 2015 року ОСОБА_6 подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по справі, в задоволенні якої ухвалою суду від 10 лютого 2015 року було відмовлено за відсутністю підстав.

23 травня 2016 року ОСОБА_6 було повторно подано до суду заяву про винесення додаткового рішення. Заявник просила суд винести додаткове рішення, яким визнати за нею право власності на 1/ 4 частину будинку та 1/ 4 частину літньої кухні Ж та 1/ 2 частину господарсько-побутових будівель та споруд, а саме гараж К, сарай Б, погріб В, що знаходиться за адресою: Черкаська обл., м. Золотоноша, пров. Шефський, 9 в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16 червня 2016 року ОСОБА_6 було відмовлено в ухваленні додаткового рішення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_6 оскаржила її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що ухвала суду є незаконною, такою, що не грунтується на матеріалах цивільної справи. Просить скасувати ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16 червня 2016 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву ОСОБА_6 у повному обсязі.

Суд першої інстанції, відмовляючи ОСОБА_6 в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у даній справі, прийшов до висновку про відсутність підстав для ухвалення такого рішення, оскільки заявлені вимоги заявника фактично зводяться до зміни сутності рішення, що суперечить вимогам процесуального законодавства.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Перелік обставин, що дають підстави для ухвалення додаткового рішення, що наведений в ст. 220 ЦПК України є вичерпним.

Як роз'яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року № 4 "Про судове рішення у цивільній справі", додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення та просила визнати за нею право власності на 1/ 4 частину будинку та 1/ 4 частину літньої кухні Ж та 1 / 2 частину господарсько побутових будівель та споруд, а саме гараж К, сарай Б, погріб В, що знаходиться за адресою: Черкаська область м. Золотоноша пров. Шефський, 9. Заявлена вимога була викладено в позовній заяві, судом розглянута і по ній ухвалено рішення з дотриманням принципу диспозитивності та вимог ст. 119 ЦПК України.

Причиною подання заяви про ухвалення додаткового рішення стало те, що в ОСОБА_6 наявні архівні витяги з протоколів засідань виконкому Золотоніської міської ради та рішення міської ради, а також копія технічного паспорта від 20.11.2014 року, однак вони були подані після ухвалення рішення. Обставини, викладені в заяві ОСОБА_6, були предметом розгляду в суді першої інстанції при ухваленні рішення та їм надана належна правова оцінка. Тому у випадку непогодження сторони із рішенням суду, остання може звернутись до суду з апеляційною скаргою.

У випадку, якщо сторона не погоджується з рішенням суду першої інстанції повністю або частково має право оскаржити його в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів приходить до висновку, що обставин, визначених ст. 220 ЦПК України, при розгляді справи встановлено не було, тому у суду першої інстанції не було підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, тому колегія суддів не вбачає підстав для їх задоволення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, у звязку з чим оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 220, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16 червня 2016 року про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання права власності на спадкове залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :