05.05.2016 Справа № 756/3788/16-ц
№756/3788/16-ц
№2/756/3017/16
УХВАЛА

5 травня 2016 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Шевчук А.В. перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності,

встановив:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, як співвласників трикімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 130,6 кв.м. про визнання за ним права власності на вказану квартиру за набувальною давністю в порядку ст. 344 ЦК України.

Позовну заяву подано з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру, зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги з зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

При цьому, в порушення ст. 119 ЦПК України позовна заява не містить реальної ціни позову, обґрунтування щодо можливості набуття за набувальною давністю права власності на нерухоме майно яке перебувало і перебуває у власності інших осіб за наявності попередніх спорів щодо цього майна та наявності у позивача певного юридичного титулу на користування цим житлом за життя спадкодавця.

У відповідності до Закону України «Про судовий збір» від 04.08.2011 року визначено правові засади справляння судового збору, платників, об»єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно ч.2 ст. 4 цього Закону ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру поданої фізичною особою складає 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно ч. 9 ст. 80 ЦПК України, ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

У відповідності до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року "Про судову практику в справах за позовами про захист права приватної власності" вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Враховуючи позовні вимоги та реальну ринкову вартість подібних квартир, при поданні до суду позовної заяви судовий збір сплачено явно не в повному розмірі.

За таких обставин, позовну заяву залишено без руху, надано термін для усунення вказаних недоліків.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29.03.2016 року для усунення цих недоліків був установлений строк до 11.04.2016 року, однак не більше п'яти днів з часу отримання даної ухвали.

04.04.2016 року позивачем до суду подано заяву у якій представник позивача аналізуючи ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 29.03.2016 року приходить до висновку про відсутність підстав для повернення позовної заяви, і зазначає про те, що на його думку слід відкрити провадження у справі, оскільки судом не вказано які саме недоліки потрібно усунути.

При цьому, вимоги ухвали суду про усунення недоліків позову щодо необхідності сплати судового збору у максимальному розмірі, зазначення реальної ціни позову, обґрунтування щодо можливості набуття за набувальною давністю права власності на нерухоме майно яке перебувало і перебуває у власності інших осіб за наявності попередніх спорів щодо цього майна та наявності у позивача певного юридичного титулу на користування цим житлом за життя спадкодавця станом на 04.05.2016 року не виконано.

У відповідності до ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виправить вказані недоліки, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності, - визнати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання в 5-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В. Шевчук