БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1007/417/11 провадження № 2-зз/361/27/16
У Х В А Л А

«12» серпня 2016 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

при секретарі - Харченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву позивача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області як орган опіки та піклування, про поділ спільного сумісного майна подружжя й визначення місця проживання малолітньої дитини, а також за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання малолітньої дитини, поділ спільного сумісного майна подружжя із урахуванням інтересів малолітньої дитини, а також визнання рухомого майна, яке набуте за час шлюбу, особистою приватною власністю,

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебувала наголошена вище цивільна справа.

У цій цивільній справі ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2010 року за заявою позивача ОСОБА_1 було вжито заходи забезпечення позову й накладено арешт на: - квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 червня 2011 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, а також зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволені частково. Визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, із батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Збільшено частку ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_2, із урахуванням інтересів малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 2/3 частин цього нерухомого майна, яке належить йому та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності. Визначено ОСОБА_1 частку в квартирі АДРЕСА_3 в розмірі 1/3 частини цього нерухомого майна. Здійснено поділ квартири АДРЕСА_2 на 2/3 частини, яка належить ОСОБА_2 із урахуванням інтересів малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та на 1/3 частину, яка належить ОСОБА_1, без виділення цих часток в натурі. З визначенням часток у квартирі АДРЕСА_4 це нерухоме майно належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності. Визнано особистою приватною власністю ОСОБА_2: - автомобіль марки«Lexus RX 300», реєстраційний номер НОМЕР_1; - автомобіль марки «Mercedes-Benz 316», реєстраційний номер НОМЕР_2; автомобіль марки «Wolkswagen LT 35», реєстраційний номер НОМЕР_3; - автомобіль марки «Wolkswagen LT 35», реєстраційний номер НОМЕР_4. Ці транспортні засоби належать ОСОБА_2 на праві приватної власності. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ предметів домашньої обстановки й побуту, а також техніки, визнання права власності на частину квартири та автомобіль марки «Lexus RX 300», реєстраційний номер НОМЕР_1, стягнення грошової компенсації за частку в автомобілі й про визначення місця проживання дитини відмовлено. У задоволенні решти зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину квартиру відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 16 вересня 2011 року скасоване рішення суду першої інстанції від 01 червня 2011 року в частині збільшення частки ОСОБА_2 у нерухомому майні квартирі АДРЕСА_1 з урахуванням інтересів малолітньої дитини, до 2/3 частин цього нерухомого майна, визначення частки ОСОБА_1 у нерухомому майні квартирі АДРЕСА_3 в розмірі 1/3 частини, поділу нерухомого майна квартири АДРЕСА_5 шляхом визнання права власності на 2/3 частини вказаної квартири за ОСОБА_2, а на 1/3 частину квартири за ОСОБА_1, а також в частині визнання за ОСОБА_2 права особистої власності на автомобіль марки «Lexus RX 300», реєстраційний номер НОМЕР_1, - автомобіль марки «Mercedes-Benz 316», реєстраційний номер НОМЕР_2; автомобіль марки «Wolkswagen LT 35», реєстраційний номер НОМЕР_3; - автомобіль марки «Wolkswagen LT 35», реєстраційний номер НОМЕР_4. У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності за кожним на ? частину квартири АДРЕСА_6 без виділення цих часток у натурі. Визнано за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки «Lexus RX 300», реєстраційний номер НОМЕР_1. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за належну їй частку в автомобілі марки «Wolkswagen LT 35», реєстраційний номер НОМЕР_3, в сумі 59 850 грн. 00 коп. Визнано за ОСОБА_2 право власності на: автомобіль марки «Mercedes-Benz 316», реєстраційний номер НОМЕР_2, автомобіль марки «Wolkswagen LT 35», реєстраційний номер НОМЕР_3; - автомобіль марки «Wolkswagen LT 35», реєстраційний номер НОМЕР_4. В решті рішення суду першої інстанції залишене без зміни.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних спав від 17 листопада 2011 року залишено без зміни рішення Апеляційного суду Київської області від 16 вересня 2011 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 серпня 2012 року залишено без зміни рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 червня 2011 року та рішення Апеляційного суду Київської області від 16 вересня 2011 року.

У заяві позивач ОСОБА_1 просить суд скасувати заходи забезпечення позову, що були вжиті в цій цивільній справі у виді накладення арешту на: - квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування доводів заяви зазначається, що рішення суду апеляційної інстанції від 16 вересня 2011 року в частині визнання права власності за нею на ? частину квартири АДРЕСА_3 виконане.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, надала до суду письмове клопотання про перенесення розгляду її заяви на інший день у звязку із сімейними обставинами.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, надав до суду письмове клопотання про розгляд заяви про скасування заходів забезпечення позову у виді арешту квартири АДРЕСА_3 у його відсутність. Просить скасувати заходи забезпечення позову.

Відповідно до статті 151 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

За змістом частин пятої, шостої статті 154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується у судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 передбачено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про скасування заходів забезпечення позову, зважаючи на відсутність обставин, які зумовили їх застосування, й виконанням рішення суду апеляційної інстанції від 16 вересня 2011 року в частині поділу спірної квартири, підлягає задоволенню.

Як вбачається із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки: 65684460, дата й час формування: 12.08.2016, 10:32:28) квартира АДРЕСА_3 належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1В (1/2 частка) й ОСОБА_2 (1/2 частка) на підставі рішення суду, справа № 22-ц-4842/11, 16.09.2011, колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 151 154, 210 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

у х в а л и в:

Заяву про скасування заходів забезпечення позову позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати:

захід забезпечення позову у виді арешту на: - квартиру АДРЕСА_3 (застосований ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2010 року).

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин