н/п 2/490/1909/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2016 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого - судді Чулуп О.С.

при секретарі - Балдич Х.М., Бунін Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про припинення права власності, визнання права власності, стягнення коштів

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про припинення права власності. Позивач вказує, що з 15.08.1998р. по 29.03.201р. перебував у шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу сторони придбали квартиру АДРЕСА_1, дану квартиру зареєстровано на відповідача. Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 17.08.2011р. за позивачем було визнано право власності на 1/3 частини спірної квартири. Позивач вказує, що після розірвання шлюбу сторони не проживають однією сім'єю, тому позивач користуватися своєю часткою квартири можливості не має, виділ в натурі частки квартири технічно неможливий, а тому просив припинити його право власності на належну йому 1/3 частку в спірній квартирі, визнати за відповідачем ОСОБА_2 право власності на належну йому 1/3 частку в спірній квартирі, а натомість стягнути з відповідача в рахунок компенсації вартість належної йому 1/3 частки спірної квартири.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала з підстав вказаних в запереченні. Позивач вказала, зокрема, що згідно висновку експерта частка позивача в спірній квартирі не підлягає виділу в натурі. Відповідач вказала також, що позивач має інші домоволодіння де мешкає по теперішній час, зокрема,- 1/5 частку в квартирі АДРЕСА_2. Окрім цього, відповідач вказала, що її заробітна плата складає близько 4 тис.грн. на які вона вимушена утримувати себе і спільну дитину сторін. Відповідач вказала, що іншої нерухомості окрім спірної квартири у неї не має, доходи у неї невеликі, тому вона не в змозі компенсувати позивачу вартість його частки у спірній квартирі. Відповідач просила в позові відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

У відповідності до ч.1,2,3 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Судом досліджено свідоцтво про розірвання шлюбу згідно якого шлюб між сторонами розірвано 29.03.2011р.

Судом встановлено, що рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 17.08.2011р. проведено розподіл сумісно нажитого майна подружжя, визнано за позивачем право власності на 1/3 частка спірної квартири.

Судом досліджено витяг про державну реєстрацію згідно якої позивачу на підставі рішення суду від 17.08.2011р. належить1/3 частка спірної квартири.

Судом встановлено, що рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 18.05.2012р. зобов?язано відповідача не чинити перешкоди в користуванні приміщенням квартири та вселено позивача до спірної квартири.

Судом досліджено висновок експерта №115 від 17.12.2015р. згідно якого 1/3 частка вказано квартири не може бути виділена в натурі. Ринкова вартість 1/3 частки вказаної квартири складає 231320грн.

Судом досліджено довідку ДП "АМП" згідно якої заробітна плата відповідача за період з січня по червень 2016р. складає 55441,92грн.

Судом досліджено інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.07.2016р. згідно якого відповідач на праві власності володіє 2/3 частками спірної квартири. Іншого нерухомого майна за відповідачем не зареєстровано.

Судом досліджено розрахунок заборгованості по сплаті аліментів позивачем відповідачу згідно якої позивач сплачує відповідачу на утримання спільної дитини аліменти, заборгованість станом на 01.11.2015р. складає 13681,03грн.

Судом досліджено постанову державного виконавця Центрального відділу ДВС ММУЮ від 23.10.2012р. згідно якої виконавче провадження з примусового виконання рішення суду про вселення позивача до спірної квартири закінчено.

Отже, судом встановлено, що спірна квартира знаходить у власності сторін. Позивач не користується своєю часткою у спірній квартирі, після 18.05.2012р. відповідач не чинить позивачу перешкод в користуванні його часткою в спірній квартирі. Виділення частки, що належить позивачу у спірній квартирі, в окреме житло за висновком експерта технічно неможливо. Позивач бажає позбутися своєї частки в спірному житлі та отримати від відповідача грошову компенсацію за належну йому частку житла.

Проте, рівень доходів відповідача є низьким, у відповідача на утриманні є неповнолітня дитина. Сума компенсації за 1/3 частку спірної квартири для відповідача є значною, і при виконанні такого рішення стягнення може бути звернено на частку відповідача в спірній квартирі, тобто потягнути позбавлення права власності на спірну квартиру відповідача, вплинути на майнові та житлові права відповідача, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,212 ЦПК України, ч.1ст.364,358 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні вимог ОСОБА_1 про припинення права власності ОСОБА_1 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, про визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок вартості 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 грошових коштів в розмірі 231320грн., - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Суддя