Справа № 495/8011/15-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

12 січня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

в складі головуючого - судді Смаглій М.В.

при секретарі - Корженко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білгород-Дністровському справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання батька. Просить стягнути з ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно.

Позивач у судовому засіданні пояснив, що на даний час проживає один, отримує пенсію у розмірі 1033 грн. щомісяця, відповідач ОСОБА_3 є його донькою, більше дітей він не має, з серпня 2015 року став непрацездатним, тобто пенсіонером за віком, відповідач матеріальну допомогу добровільно не надає, просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні пояснила, що з позовними вимогами не згодна, позивач всіляко уникав від участі у її утриманні та вихованні, вона працює соціальним педагогом, її заробітна плата складає біля 2000 грн. щомісяця, проживає з матірю, яка є пенсіонеркою, у позивача від першого шлюбу є син, просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивач вдруге перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, спільне життя не склалося, у звязку з чим вони припинили шлюбні відносини. Від цього шлюбу має дитину ОСОБА_3.

Позивач є пенсіонером, отримує пенсію в розмірі 1033 грн., після розірвання шлюбу проживає один. З серпня 2015 року став непрацездатним, тобто пенсіонером за віком. Знаходиться в скрутному матеріальному становищі, донька ОСОБА_2 добровільно не допомагає позивачеві його утримувати, інших дітей та джерел доходів в нього не має, у звязку з чим він змушений звернутися до суду з позовом.

Відповідач працює соціальним педагогом, отримує заробітну плату у розмірі біля 2000 грн. щомісяця, також на її утриманні знаходиться мати з якою відповідачка проживає, яка також потребує допомогу, позивач всіляко уникав від участі у її отриманні та вихованні, позивач з 1997 року не працював. Позивач має від першого шлюбу сина ОСОБА_5, про що свідчить копія свідоцтва про народження від ІНФОРМАЦІЯ_1, яке видане відділом РАДСу Суворовського району м. Одеси, тому просить позовні вимоги залишити без задоволення.

Згідно наказу № 356-к від 04.09.2013 року, яка видана Білгород-Дністровською міською радою Відділом освіти, що відповідач ОСОБА_3 прийнята тимчасово на посаду соціального педагога та практичного психолога Білгород-Дністровської загальноосвітньої школи I-III ступенів № 6.

Позивач заперечував про те, що у нього є ще одна дитина, але вході судового засідання позивач зізнався, що дійсно від першого шлюбу має дитину сина ОСОБА_5, який позивачу матеріальну допомогу не надає, тому позивач вважає, що у нього немає ще одної дитини.

На підставі вищевказаного, суд вважає, що достатнім та допустимим буде стягувати з відповідача аліменти на утримання батька у розмірі 200 грн. щомісяця, враховуючи майновий стан відповідача та те, що у позивача є ще дитина, яка повинна надавати йому матеріальну допомогу.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна особа зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка чи син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Тобто, для виникнення у повнолітніх

дітей обовязку утримувати батьків потрібна наявність одночасно трьох підстав:

дочка, син повинні бути повнолітніми,

батьки повинні бути непрацездатними,

батьки повинні потребувати матеріальної допомоги.

Наявність потреби в матеріальній допомозі означає нестачу коштів, необхідних для підтримання нормальної життєдіяльності людини.

Закон передбачає примусовий порядок стягнення аліментів на батьків з їхніх повнолітніх дітей у випадку, якщо останні не надають матеріальної допомоги добровільно. Згідно зі ст. 205 СК розмір аліментів на батьків визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням всіх обставин справи. До уваги береться матеріальний та сімейний стан сторін, можливість одержання батьками утримання від інших осіб: дітей, дружини, чоловіка, а також своїх батьків.

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, з урахуванням майнового стану відповідача, суд вважає за необхідне задовольнити частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька, та вважає за можливе стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на користь позивача ОСОБА_1 у розмірі 200 грн. щомісячно.

Саме цей розмір аліментів суд вважає достатнім та допустимим для стягнення аліментів, враховуючи всі обставини, матеріальній стан відповідача та те, що позивач має ще одну дитину, яка повинна надавати йому матеріальну допомогу.

Керуючись ст.ст.10,60,88,212,213,215 ЦПК, ст. 202, 205 СК України, суд -

Вирішив:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, і/к НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 в розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 03.11.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 243,60 грн. на користь держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, або в порядку ст. 295 ЦПК України.

Суддя: