Справа № 199/7604/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

15.07.2016 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючий суддя Богун О.О.,

при секретарі Рибак КО.,

За участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника третьої особи Анненкової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за об'єднаними в одне провадження позовними вимогами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ОСОБА_8, третя особа Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора та Дніпропетровська міська рада про визнання права власності в порядку спадкування за законом та зустрічними позовними вимогами за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_4, третя особа Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання договору про розподіл спадкового майна недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_7 звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що виробничим кооперативом «Калина» було здійснено будівництво магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_3, що складається з: магазин літ. А-1, загальна площа 61,9 кв.м., основна площа 55,8 кв.м., допоміжна площа 2,7 кв.м. : 1- коридор площею 2,7 кв.м., 2-торгова зала площею 37,8 кв.м., 3-склад площею 9,1 кв.м., 4- кабінет площею 8,9 кв.м., 1-вітрина площею 3,4 кв.м.

Рішенням Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів міста Дніпропетровська від 18.09.1992 року № 485 виробничий кооператив «Калина» було ліквідовано.

ОСОБА_9, який був чоловіком ОСОБА_7 та батьком ОСОБА_1 і ОСОБА_8, набув право власності на об'єкт нерухомості магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2», розташований за адресою: АДРЕСА_3, оскільки фактично приймав участь у будівництві особистими коштами, тому після ліквідації виробничого кооперативу «Калина» магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2» розташований за адресою: АДРЕСА_3 даний об'єкт перейшов йому у власність, як члену кооперативу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер.

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої війшов спірний об'єкт нерухомого майна магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_3. Після його смерті позивачі та ОСОБА_8 звернулись із заявами про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори. Проте, сторонам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що в них відсутній правовстановлюючий документ на об'єкт спадкового майна магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_3. Між позивачами та відповідачкою ОСОБА_8 було укладено договір про розподіл спадкового майна від 19.04.2014 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Коцар І.В., відповідно до якого між позивачами спадкове майно спадкодавця ОСОБА_9 було розподілено по ? частині включаючи спірний об'єкт - магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_3; відповідачці ОСОБА_8 відійшла квартира АДРЕСА_1.

Пізніше відповідачка ОСОБА_8 стала оспорювати право позивачів на спірний магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2», стала чинити перешкоди у користуванні магазином «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_3, відмовилась передати всі оригінали документів, та заявила про своє право на 1/3 частину магазина «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_3.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_9 за своє життя право власності на спірний магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_3 у встановленому на той час законному порядку не оформив та приймаючи до уваги, що відповідачка ОСОБА_8 оспорює право власності позивачів на магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_3, позивачі просили суд, визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_7 за кожною право власності на 1/2 частину магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, літера А-1, який має загальну площу 61,9 кв.м, основну площу 55,8 кв.м, допоміжну площу 2,7 кв.м. яке складається з: приміщення 1 - коридор площею 2,7 кв.м., приміщення 2 - торговий зал площею 37,8 кв.м., приміщення 3 - склад площею 9,1 кв.м., приміщення 4 - кабінет площею 8,9 кв.м., вітрини І площею 3,4 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник позивачів ОСОБА_6, ОСОБА_7 - ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_8 позовні вимоги не визнала, звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_4 , посилаючись на те, що ОСОБА_9 є батьком її та позивачки ОСОБА_1, чоловіком - ОСОБА_7.

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько ОСОБА_9 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді: квартири АДРЕСА_1; нежитлового приміщення - магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», що розташований за адресою: АДРЕСА_3; нежитлове приміщення магазину № 72, розташоване за адресою: АДРЕСА_4; нежитлового приміщення магазину № 267, розташоване за адресою: АДРЕСА_5; житлового будинку АДРЕСА_6; нежитлове приміщення № 317, в будинку АДРЕСА_7; складу літ. А-1, площею 95,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_8; приміщення літ. А-1, загальною площею 34,4 кв. в будинку АДРЕСА_9.

Між ОСОБА_1, ОСОБА_7. та відповідачкою ОСОБА_8, інтереси якої представляла ОСОБА_4, що діяла по підставі довіреності було укладено договір про розподіл спадкового майна від 19.04.2014 року, посвідчений державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Коцар І.В., зареєстрований в реєстрі за № 387, згідно якого між позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_7 спадкове майно спадкодавця ОСОБА_9 було розподілено по ? частині включаючи спірний об'єкт - магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_3; відповідачці ОСОБА_8 відійшла квартира АДРЕСА_1.

Відповідачка ОСОБА_8 зазначила, що враховуючи не відповідність проведеного розподілу спадкового майна між спадкоємцями їх ідеальним часткам у праві на спадщину, що становлять по 1/3 кожному, відсутність визначення в договорі ідеальних та реальних часток у праві на спадщину кожного із спадкоємців та відсутність зазначення вартості спадкового майно, ОСОБА_8 вважала такий договір про поділ спадкового майна від 19.04.2014 року - недійсним, так як він укладений з порушенням норм Цивільного законодавства.

Відповідачка ОСОБА_8 зазначила, що її представником ОСОБА_4, що діяла на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 від 14.03.2014 року, від неї під час укладання договору про розподіл спадкового майна від 19.04.2014 року було перевищено повноваження, а саме: зменшено частку ОСОБА_8 на користь інших спадкоємців, на що їй такої згоди ОСОБА_8 не давала. Також ОСОБА_12 є матір'ю ОСОБА_8 та позивачки ОСОБА_1, а тому, як вважає відповідачка ОСОБА_8 діяла внаслідок зловмисної домовленості з ОСОБА_1, що призвело до порушень інтересів відповідачки ОСОБА_8 За таких обставин ОСОБА_8 просила визнати недійсним договір про розподіл спадкового майна від 19.04.2014 року, укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_4, яка діяла від імені ОСОБА_8, посвідчений державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Коцар І.В., зареєстрований в реєстрі за № 387.

Представник відповідачки ОСОБА_8 - ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_7 не визнав, зустрічні позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення аналогічні викладеним у зустрічній позовній заяві.

Представник позивача ОСОБА_1, ОСОБА_7 - ОСОБА_2 зустрічні позовні вимоги ОСОБА_8 не визнав, просив у позові відмовити, зазначивши, що дії відповідачки ОСОБА_8 після укладення вищезазначеного договору про розподіл спадкового майна від 19.04.2014 року щодо прийняття у власність та володіння квартири АДРЕСА_2, свідчать про схвалення ОСОБА_8 правочину, укладеного від її імені та в її інтересах, а тому виключає обставини щодо перевищення ОСОБА_4 своїх повноважень під час укладання оспорюваного правочину - договору про розподіл спадкового майна від 19.04.2014 року. Проси

Представник третьої особи Дніпропетровської міської ради - ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, про день судового розгляду повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила.

Представник третьої особи Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про день судового розгляду повідомлений належним чином, проти позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_7 за основним позовом та позовних вимог ОСОБА_8 за зустрічним позовом не заперечував, просив розглянути справу за його відсутності, про що надав відповідну заяву.

Представник третьої особи ПІІ «Макдоналд крейн ЛТД» судове засідання не з'явився, про день судового розгляду повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_7 підлягають задоволенню, у зустрічному позові ОСОБА_8 необхідно відмовити.

Судом встановлено, що виробничим кооперативом «Калина» було здійснено будівництво магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_3, що складається з: магазин літ. А-1, загальна площа 61,9 кв.м., основна площа 55,8 кв.м., допоміжна площа 2,7 кв.м. : 1- коридор площею 2,7 кв.м., 2-торгова зала площею 37,8 кв.м., 3-склад площею 9,1 кв.м., 4- кабінет площею 8,9 кв.м., 1-вітрина площею 3,4 кв.м.

Рішенням Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів міста Дніпропетровська від 18.09.1992 року № 485 виробничий кооператив «Калина» було ліквідовано.

ОСОБА_9, який був чоловіком ОСОБА_7 та батьком ОСОБА_1 і ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу від 05.08.1995 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного виконкому міста Дніпропетровська, актовий запис № 746 та свідоцтвом про народження від 08.06.1973 року, виданим РАГС Індустріального району міста Дніпропетровська, актовий запис № 542 відповідно, набув право власності на об'єкт нерухомості магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2», розташований за адресою: АДРЕСА_3, оскільки фактично приймав участь у будівництві особистими коштами, тому після ліквідації виробничого кооперативу «Калина» магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_3 даний об'єкт перейшов йому у власність, як члену кооперативу, що також підтверджується актом перевірки від 30.07.1992 року фінансово-господарської діяльності по ліквідації кооперативу «Калина», складеним Державною податковою інспекцією Амур-Нижньодніпровського району міста Дніпропетровська, відповідно до якого зазначено, що на балансі виробничого кооперативу «Калина» перебуває основних фондів на суму 55,1 тисяча рублів, список основних фондів приведений у додатку. У зазначеному переліку основних фондів вказаний спірний об'єт магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2» розташований за адресою: АДРЕСА_3, площею 65кв.м.. Також в акті перевірки від 30.07.1992 року фінансово-господарської діяльності по ліквідації кооперативу «Калина» зазначено, що оскільки більшу частину вніс голова кооперативу «Калина» ОСОБА_9, тому власність кооперативу переходить до його особистої власності, у зв'язку з чим стягнуто з ОСОБА_9 подохідний податок на суму 16192 рублів.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер, згідно із свідоцтвом про смерть від 11.06.2013 року, виданим Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 901.

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої війшли: квартира АДРЕСА_1; нежитлове приміщення - магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», що розташований за адресою: АДРЕСА_3; нежитлове приміщення магазину № 72, розташоване за адресою: АДРЕСА_4; нежитлове приміщення магазину № 267, розташоване за адресою: АДРЕСА_5; житловий будинок АДРЕСА_6; нежитлове приміщення № 317, в будинку АДРЕСА_7; склад літ. А-1, площею 95,6 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_8; приміщення літ. А-1, загальною площею 34,4 кв. в будинку АДРЕСА_9. Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулись із заявами про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори. Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.04.2014 року державного нотаріуса Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Коцар І.В. ОСОБА_1, ОСОБА_7 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що в них відсутній правовстановлюючий документ на об'єкт спадкового майна магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_3. Такі дії нотаріуса відповідають вимогам п.4.15 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 року №296/5.

Між позивачами та відповідачкою ОСОБА_8 було укладено договір про розподіл спадкового майна від 19.04.2014 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Коцар І.В., відповідно до якого між позивачами спадкове майно спадкодавця ОСОБА_9 було розподілено по ? частині включаючи спірний об'єкт - магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_3; відповідачці ОСОБА_8 відійшла квартира АДРЕСА_1.

Згідно ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до т. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 15 Закону СРСР «Про кооперацію», при ліквідації кооперативу майно, яке лишилося після розрахунків з бюджетом, банками та іншими кредиторами,

розподіляється між членами кооперативу.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Згідно з Наказом Міністерства Регіонального розвитку, будівництва та жило-комунального господарства України від 13.06.2012 року N 304 «Про затвердження Змін до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», Прийняття в експлуатацію об'єктів (крім закінчених будівництвом до 5 серпня 19 92 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них) здійснюється

безоплатно територіальними органами Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - Інспекція) за результатами технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж та за наявності документа, що посвідчує право

власності або користування земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, шляхом реєстрації поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація), яка складається за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку.

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 19 92 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Застосовуючи вищенаведні норми права до спірних правоввідносин, суд вважає, що оскільки іншим порядком, крім судового, неможливо захистити спадкові права позивачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7, тому позовні вимоги щодо визнання права власності по 1/2 частині спірного спадкового майна за кожним з позивачів є законними та обґрунтованими.

Що стосується зустрічних позовних вимог, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_8 у повному обсязі.

Згідно ст. 4 ЦК України, основу цивільного законодавства України становить Конституція України.

Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України.

Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу

Відповідно до вимог ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу..

Приймаючи до уваги роз'яснення п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року № 9, суд не вбачає суперечності змісту укладеного оспорюваного правочину - договору про розподіл спадкового майна від 19.04.2014 року нормам діючого законодавства, та в ході судового розгляду судом встановлено його повну відповідність нормам ст. ст. 1267, 1278 ЦК України, що виключає можливість визнання його недійсним на підставі ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Факт родинних відносин ОСОБА_4 з позивачкою ОСОБА_1 не доводить умислу в діях ОСОБА_4 щодо вчинення оспорюваного правочину - договору про розподіл спадкового майна від 19.04.2014 року. всупереч інтересам ОСОБА_1, а відтак не є підставою для визнання договору про розподіл спадкового майна від 19.04.2014 року недійним з підстав ст. 232 ЦК Ук раїни.

Також суд вважає за доцільне віднести судові витрати за рахунок позивачів.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 212-218 ЦПК України, ст.ст. 1268, 1270 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_7 до ОСОБА_8 третя особа Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора та Дніпропетровська міська рада про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити в повному обсязі

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_7 за кожною право власності на 1/2 частину магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, літера А-1, який має загальну площу 61,9 кв.м, основну площу 55,8 кв.м, допоміжну площу 2,7 кв.м. яке складається з: приміщення 1 - коридор площею 2,7 кв.м., приміщення 2 - торговий зал площею 37,8 кв.м., приміщення 3 - склад площею 9,1 кв.м., приміщення 4 - кабінет площею 8,9 кв.м., вітрини І площею 3,4 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 до ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 третя особа Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання договору про розподіл спадкового майна недійсним - відмовити в повному обсязі. Судові витрати віднести за рахунок позивачів.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий: