АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2685/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 57 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 на рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 18 жовтня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, за участю третьої особи інспекції з питань захисту прав споживачів у Черкаській області, про захист прав споживача шляхом зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7 звернулася до суду з даним позовом, яким, з урахуванням послідуючих доповнень, просила зобовязати ФОП ОСОБА_6 здійснити гарантійний ремонт холодильника ATLANT XM-4723-100, серійний №.

В обґрунтування вказано на те, що 07.08.2015 позивачка на підставі усного договору купівлі-продажу за 7965,00 грн. придбала холодильник ATLANT XM-4723-100. 18.08.2015 службою доставки «Міст експрес» їй доставлено вказаний холодильник. При візуальному огляді придбаного приладу пошкоджень холодильника виявлено не було, упаковка холодильника мала пошкодження, була склеєна стрічкою, пакувальний пінопласт був пошкоджений, а на самій упаковці були наявні маслянисті плями. Того ж дня, діючи у відповідності до інструкції з експлуатації, позивачка увімкнула холодильник в електричну мережу, але останній через 15 хвилин вимкнувся, від нього пішов різкий неприємний запах. У послідуючому холодильник через тривалі проміжки часу вмикався в електричну мережу автоматично, але холоду не виробляв.

Вказані обставини стали фактичним підставами для звернення з даним позовом до суду.

Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 18.10.2016 позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач ФОП ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та зобовязати позивачку сплатити апелянту 2956,80 грн., сплачених останньою згідно рахунку №1298 від 18.02.2016 (за проведення незалежної експертизи). В ході розгляду даної скарги представник апелянта уточнив вимоги скарги та просив скасувати рішення суду першої інстанції з винесенням нового рішення по справі, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вказує на те, що не має права здійснювати гарантійний ремонт холодильника, оскільки не є кваліфікованим механіком сервісної служби, що передбачено керівництвом з експлуатації цього приладу. Пунктом 3 судової товарознавчої експертизи №70/16-23 встановлено, що виявлений у холодильнику недолік можливо усунути в умовах спеціалізованого сервісного центру. Апелянт здійснює підприємницьку діяльність у виді роздрібної торгівлі за допомогою компаній поштового замовлення або мережі Інтернет та не має права здійснювати ремонт електричних приладів. Апелянт не має сплачувати судовий збір позивачу, оскільки свої зобовязання продавця виконала після виявлення дефекту викликала майстра з офіційного спеціалізованого сервісного центру, який недоліків, спричинених транспортуванням чи зберіганням холодильника, не виявив, а зазначив лише розгерметизацію холодильника. Майстер запропонував безкоштовний ремонт заміну корпусу холодильної шафи, але покупець відмовилась та захотіла провести незалежну експертизу. Апелянт за власні кошти провела експертизу приладу в Черкаському відділенні КНДІСЕ, якою встановлена відсутність суттєвих недоліків у холодильника, а наявні недоліки можуть бути усунуті в авторизованому сервісному центрі. Суд не врахував, що обстеженням від 25.08.2015 холодильника представником авторизованого сервісного центру «Ласк-Сервіс» у присутності свідків не було виявлено механічних пошкоджень холодильника, однак у висновку судової товарознавчої експертизи, проведеної у червні 2016 року, уже виявлено механічні пошкодження холодильника, які, на думку апелянта, виникли з вини покупця. З цих підстав апелянт вважає, що покупець має повернути їй кошти, сплачені за проведення експертизи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав та мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивач, як покупець, згідно положень ЗУ «Про захист прав споживачів» має право за рахунок продавця усунути недоліки у придбаного нею товару неналежної якості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду та вважає, що встановивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалив у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не вбачає, виходячи з наступного.

При розгляді справи встановлено, що 07.08.2015 ОСОБА_7 придбала у ФОП ОСОБА_6 згідно усного договору купівлі-продажу холодильник ATLANT XM-4723-100, вартістю 7965,00 грн. 18.08.2016 службою доставки «Міст експрес» ОСОБА_7 за місцем її проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 доставлено вказаний холодильник, нижня частина упаковки якого була пошкоджена та мала масткі плями. Цього ж дня, о 18 год. 30 хв. позивач ввімкнула холодильник в електричну мережу згідно Інструкції з експлуатації холодильника, але він через 15 хвилин вимкнувся, від нього пішов різкий неприємний запах і в морозильній та охолоджувальній камері не було відповідної температури.

Строк гарантії на придбаний холодильник становить 3 роки, що вбачається з гарантійного талону та свідоцтва про приймання та продаж холодильника.

Згідно результатів обстеження холодильника ATLANT XM-4723-100, проведеного спеціалістом сервісного центру «Ласк-сервіс» за участю свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вказаному приладі виявлені пошкодження зєднань труб, витікання масла та розгерметизацію, внаслідок чого холодильник не охолоджує.

У відповіді Корсунь-Шевченківської РДА від 26.08.2015 №З-49/04-32 на заяву ОСОБА_7 щодо недоліків проданого товару зазначено, що спеціалістом сервісного центру «Ласк Сервіс» встановлено поломку холодильника, але ФОП ОСОБА_6 своєї вини не вбачає, відмовляється повернути кошти та надати аналогічну техніку.

У п.п.1,2,3,6 висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 29.06.2016 №346/16-23 холодильника ATLANT XM-4723-100 зазначено, що згідно маркування наданий для експертизи побутовий пристрій є холодильним приладом - двокамерним холодильником-морозильником ATLANT ХМ-4723-100, компресійного типу, зав. № НОМЕР_1, виготовлений на 35 тижні 2013 року, призначений для зберігання їжі, продуктів харчування, як у холодильному так і морозильному відділеннях. В придбаному позивачем холодильнику є дефект - холодильник не охолоджує. Встановити під впливом яких причин виник вказаний дефект та чи має він виробничий характер або виник в результаті будь-яких пошкоджень при транспортуванні, зберіганні, експлуатації, експерту неможливо, так як він проводив огляд у кінцевого користувача, а не був присутній при виготовленні, транспортуванні, зберіганні до дати проведення експертизи. Виявлений недолік вказаного побутового пристрою не робить його суттєво іншим ніж холодильник ATLANT ХМ-4723-100.

Указані фактичні обставини сторонами справи не оспорюються.

З аналізу викладеного вище вбачається, що користуватися придбаним холодильником за призначенням позивачка не може, адже холодильник не охолоджує у звязку з розгерметизацією системи охолодження, що свідчить про придбання споживачем товару неналежної якості.

Далі, як вірно вказано судом першої інстанції, відповідно до положень ч.4 ст.7 ЗУ «Про захист прав споживачів» у разі продажу товарів за зразками, поштою, а також у випадках, коли час укладення договору купівлі-продажу і час передачі товару споживачеві не збігаються, гарантійний строк обчислюється починаючи від дня передачі товару споживачеві, а якщо товар потребує спеціальної установки (підключення) чи складення - від дня їх здійснення, а якщо день передачі, установки (підключення) чи складення товару, а також передачі нерухомого майна встановити неможливо або якщо майно перебувало у споживача до укладення договору купівлі-продажу, - від дня укладення договору купівлі-продажу, тобто гарантійний строк на холодильник у даній справі обчислюється з 18.08.2015 (дата фактичного одержання холодильника позивачкою).

Частиною 1 статті 6 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено, що продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний, зокрема, передати споживачеві продукцію належної якості.

Частиною 1 статті 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» регламентовано перелік вимог, які споживач може предявляти у разі придбання товару неналежної якості Так у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: - пропорційного зменшення ціни; - безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; - відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Частиною 3 статті 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено перелік осіб, до яких споживач може предявити вимоги у випадку придбання ним товару неналежної якості. Так вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред'являються на вибір споживача : - продавцеві за місцем купівлі товару, - виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Зазначені вимоги за місцезнаходженням споживача задовольняють також створені власником продавця торговельні підприємства та філії, що здійснюють продаж аналогічних придбаним споживачем товарів, або підприємства, на які ці функції покладено на підставі договору. Функції представників підприємств-виробників виконують їх представництва та філії, створені виробниками для цієї мети, або підприємства, які задовольняють зазначені вимоги на підставі договору з виробником.

З системного аналізу викладених вище фактичних обставин справи та норм законодавства вбачається, що у звязку з придбанням позивачем у відповідача товару неналежної якості, що встановлено висновком експертизи, позивач правомірно заявив позовну вимогу на власний вибір до продавця про зобовязання усунути виявлені в товарі недоліки, яка ґрунтується на положеннях ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів», що свідчить про правильність висновків суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів відхиляє апеляційні доводи про те, що відповідач не має права здійснювати гарантійний ремонт холодильника, оскільки не є кваліфікованим механіком сервісної служби та вказана діяльність не входить до переліку видів підприємницької діяльності відповідача, адже ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» покладає на продавця обовязок усунути недоліки товару неналежної якості, проданого ним, незалежно від того, яким основним видом діяльності займається продавець. При цьому, цей обовязок реалізується не безпосередньо самим продавцем, а спеціалізованими організаціями, однак продавець за власний рахунок забезпечує організацію проведення ремонту, тобто доставляє товар до сервісного центру чи відповідного працівника товару для проведення його ремонту та вчиняє інші необхідні дії для усунення недоліків товару.

Також колегія суддів відхиляє апеляційні доводи про те, що апелянт не має сплачувати судовий збір позивачу, так як свої зобовязання продавця виконала, оскільки відповідно до положень ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

У даному випадку позивача, як споживача, на підставі ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» звільнено від сплати судового збору за позовами, що повязані з порушенням його прав, що й має місце у даній справі.

Отже суд правомірно прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь держави суми судового збору.

Крім того, норми цивільного процесуального законодавства не повязують вирішення питань про розподіл судових витрат між сторонами справи в залежності від виконання ними тих чи інших обовязків у цивільних правовідносинах, а ставлять вирішення такого питання в залежність лише від задоволення позовних вимог у справі, що передбачено ст. 88 ЦПК України.

Колегія суддів відхиляє вимоги апеляційної скарги про відшкодування позивачем витрат відповідача на проведення експертизи у справі, виходячи з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи; п.4 ч.3 ст.79 ЦПК України - до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз.

Норми статті 88 ЦПК України регламентують розподіл судових витрат (у тому числі витрат на проведення експертизи) між сторонами справи в залежності від результатів вирішення позовних вимог.

Таким чином у разі задоволення позовних вимог у справі, що має місце у даному випадку, усі витрати відповідача га розгляд справи несе він сам.

Крім того, згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Указані положення визначають принцип диспозитивності цивільного судочинства.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У даній справі відповідач у суді першої інстанції не предявляв вимог до позивача про відшкодування зроблених ним витрат на проведення експертизи, отже такі позовні вимоги не можуть бути предметом розгляду у суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів враховує, що апелянтом не доведено доказами, що холодильник не можна використовувати за призначенням у звязку з його неправильною експлуатацією саме позивачем, про що вказано в апеляційні скарзі, адже факт несправності приладу встановлено відразу після його запуску в експлуатацію, а не після того, як прилад використовувався протягом певного часу позивачем.

Відповідно до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Інші доводи апеляційної скарги є несуттєвими, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для скасування рішення суду, яке є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 18 жовтня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, за участю третьої особи інспекції з питань захисту прав споживачів у Черкаській області, про захист прав споживача шляхом зобовязання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :