№ провадження 2/646/302/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2016 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Чудновської І.І.,

за участі секретаря Жура О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1С.( довіреність № 337 від 30.11.2015 року )

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Харківської обласної кредитної спілки «Слобожанська» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет застави,

ВСТАНОВИВ:

20.11.2015 року позивач-Харківська обласна кредитна спілка «Слобожанська» звернувся до суду з позовом (з урахуванням уточення позовних вимог від 11.12.2015 року) до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 суму заборгованості за кредитним договором № 8263 від 21.11.2014 року у розмірі 20863,58 грн, та звернути стягнення на предмет застави за договором застави № ДЗ/8263 від 21.11.2014 року в межах задоволення позовних вимог, власником якого є ОСОБА_3.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та першим відповідачем укладено договір кредиту № 8263 від 21.11.2016 року, який відповідач не виконав. Станом на 30.11.2015 р. відповідач має заборгованість 20 863,58 грн.

В обґрунтування позовних вимог щодо звернення стягнення на предмет застави посилається на укладання договору застави у якості забезпеченням виконання позичальником зобов`язання за договором кредиту № 8263 від 21.11.2016 року, умовами якого передбачено звернення стягнення на предмет застави, а саме автомобіль марки HONNDA ACCORD, 2008 року випуску.

Представник позивача ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності № 337 від 30.11.2015 року, позов підтримала та просила його задовольнити.

Перший відповідач у судовому засіданні наголосила на тому, що у зв 'язку з тяжким фінансовим положенням вона дійсно частково здійснювала сплату за кредитним договором, але враховуючи те, що договір кредиту забезпечується заставою, проти звернення стягнення на предмет застави за договором застави № ДЗ/8263 від 21.11.2014 року не заперечувала.

Другий відповідач у призначене судове засідання не з' явився. На адресу, зазначену у позовній заяві та за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України у місті Харкові, неодноразово надсилались судові повістки, які поверталися на адресу суду з позначкою « за закінченням строку зберігання». 12.05.2016 року ОСОБА_3 через канцелярію Червонозаводського районного суду міста Харкова надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. У заяві зазначив, що проти задоволення позовних вимог заперечує. У наступні судові засідання не з являвся, повістки поверталися на адресу суду з позначкою «за закінченням строку зберігання». 25.07.2016 через канцелярію Червонозаводського районного суду міста Харкова надав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Враховуючи те, що судом були здійсненні заходи щодо належного повідомлення другого відповідача, з урахуванням його клопотання від 12.05.2016 року та думки позивача та першого відповідача, суд приходить до висновку про розгляд справи за його відсутністю.

Суд, вислухавши представника позивача, першого відповідача, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судовим розглядом встановлено, що між позивачем та першим відповідачем укладено договір кредиту № 8263 від 21.11.2016 року відповідно до умов якого Харківська обласна кредитна спілка «Слобожанська» - кредитодавець, зобов' язується надати грошові кошти (кредит) ОСОБА_2 (надалі - позичальник), у розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень з процентом у розмірі 42% річних, а позичальник зобов'язався сплачувати відповідно до графіку повернення кредиту і сплати процентів (додаток № 1 до кредитного договору). Строк дії договору до 21.11.2015 року. / а.с. 6-7/.

Договір підписаний обома сторонами.

Пунктом 1.2 вищезазначеного договору встановлено, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення під час дії договору та не припиняє нарахування процентів в розмірі встановленого розділом 3 вищезазначеного договору.

Розділом 3 договору визначено розмір процентів за користування кредитом.

Пунктом 3.1. встановлено, що позичальник зобов'язаний сплатити кредитодавцю за користування кредитом проценти у розмірі 42% процентів річних в порядку та строку, передбачений цим договором.

Відповідно до п.3.2 сторони дійшли згоди, що договір укладено з наступною відкладальною обставиною (умовою): п.3.2.1. У разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з п'ятого дня прострочення, цей кредит визнається кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком, плата за користування кредитом - процентна ставка становить 72% річних, а процентна ставка вказана у п.3.1. не застосовується; п. 3.2.2. передбачено, що з дати виконання позичальником своїх поточних зобов' язань у повному обсязі, включаючи сплату процентів за ставкою, визначеною п. 3.2.1. цього договору, такий кредит вважається кредитом з нормальним режимом сплати і плата за користуванням ним справлятиметься за процентною ставкою, встановленою п.3.1 цього договору.

Відповідно до п. 3.3. сторони дійшли згоди, що вказана у пункті 3.2. відкладальна обставина (умова) застосовується відповідно до п.2 ч.1 ст. 611 та ст. 212 ЦК України та не є неустойкою чи компенсацією у разі невиконання зобов'язань за договором.

Відповідно до п. 3.4. тим процентної ставки за договором фіксована.

Розділом 4 договору встановлені умови взаєморозрахунків між сторонами.

Розділом 5 договору встановлений детальний розпис сукупної вартості кредиту.

Розділом 6 договору передбачені права та обов'язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або за неналежне виконання умов договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Згідно розрахунку за кредитним договором станом на 30.11.2015 р. має заборгованість 20 863,58 грн. /а.с.4-5/, яка складається з наступного:

- 14222,62 грн. заборгованість за кредитом; ( видано 20000,00 грн. ( видатковий касовий ордер від 21.11.2014 року), сплачено 5 777,38 грн. ( прибутковий ордер № 3733 від 22.12.14 р., прибутковий ордер № 303 від 06.02.15 р., прибутковий ордер № 674 від 25.03.15 р.)

- 6 640,96 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом згідно п.3.2.1- 72%

Суд встановив, що Харківська обласна кредитна спілка «Слобожанська» свої зобов'язання за кредитним договором № 8263 від 21.11.2016 року виконала в повному обсязі, а саме надавши позичальнику кредит у розмірі, передбаченому умовами Кредитного договору (а.с.13 ), а позичальник свої зобов язання щодо повної та своєчасної оплати не здійснив, доказів сплати не надав.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Харківської обласної кредитної спілки «Слобожанська» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у сумі 20868,58 грн., обґрунтований та підлягає задоволенню.

Посилання відповідача на неможливість виконання зобов'язання через скрутне матеріальне становище суд відхиляє, оскільки діючим законодавством України не передбачено звільнення боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

На посилання позивача та другого відповідача на те, що забезпеченням виконання позичальником зобов`язання за договором виступає застава автомобіля марки HONNDA ACCORD, 2008 року випуску, на предмет якого може бути звернено стягнення, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що забезпеченням виконання позичальником зобов`язання за договором кредиту № 8263 від 21.11.2016 року виступає застава -автомобіль марки HONNDA ACCORD, 2008 року випуску.

21.11.2014 року між Харківською обласною кредитною спілкою «Слобожанська » та ОСОБА_3 укладено договір застави автотранспорту № ДЗ/8263 від 21.11.2014 року. Предметом застави автомобіль марки HONNDA ACCORD, 2008 року випуску, шасі №, кузов № НОМЕР_1, реєстраційний № НОМЕР_2 який належить на праві власності ОСОБА_3 / а.с. 8-9/.

Статтею 572 ЦК України встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До застави, яка виникає на підставі закону, застосовуються положення цього Кодексу щодо застави, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом, відповідно до статті 574 ЦК України.

Статтею 577 ЦК України передбачено, що застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Статтею 13 Закону України « Про заставу » встановлено, що договір застави повинен бути укладений у письмовій формі. У випадках, коли предметом застави є транспортні засоби, що підлягають державній реєстрації, договір застави повинен бути нотаріально посвідчений на підставі відповідних правовстановлюючих документів. Нотаріальне посвідчення договору застави транспортних засобів провадиться за місцезнаходженням (місцем реєстрації) цього майна або за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін договору.

Недотримання вимог щодо форми договору застави та його нотаріального посвідчення тягне за собою недійсність договору з наслідками, передбаченими законодавством України відповідно до статті 14 Закону України « Про заставу».

Ст.ст. 15, 16 Закону України « Про заставу» застава рухомого майна може бути зареєстрована відповідно до закону.Право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Реєстрація застави не повязується з моментом виникнення права застави та не впливає на чинність договору застави.

З вимог Закону України «Про забезпечення вимог кредитора та реєстрацію обтяжень» з послідуючими змінами і доповненнями, із ст. 11, слідує, що обтяження рухомого майна реєструється в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом. Статтею 21 цього ж Закону встановлено, що до забезпечувальних обтяжень належить застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 ЦК України, що виникає на підставі договору (забезпечення виконання зобов'язань, застава).

Відповідно до статті 137 ЦПК України, положень ч.4 статті 10 ЦПК України за клопотанням позивача були витребувані докази щодо встановлення право власності на автомобіль марки HONNDA ACCORD, 2008 року випуску, шасі №, кузов №1HGCS22839AO01626, реєстраційний № НОМЕР_2.

Відповідно до відповіді МВС України Регіонального сервісного центра в Харківській області від 29.01.2016 р., вищезазначений автомобіль належить ОСОБА_4.

Відповідно до листа від 07.06.2016 р. № 31/9/2366 МВС України територіального сервісного центру № 2642 регіонального сервісного центру в Івано-Франківській області та листа № 31/26-9384 МВС України регіонального сервісного центру в м. Києві при реєстрації вищезазначеного автомобіля арешти та обмеження відсутні.

Відповідно до ст. 203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. ч.2 ст.215 ЦК, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Частиною 1 ст. 216 ЦК, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих що пов`язані з його недійсністю.

Відповідно до ч.1 ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Суд встановив, що договір застави рухомого майна не відповідає вимогам ст. 13 ч.2 Закону України « Про заставу», який встановлює, що коли предметом застави є транспортні засоби, що підлягають державній реєстрації, договір застави повинен бути нотаріально посвідчений на підставі відповідних правовстановлюючих документів.

За таких обставин суд встановив, що оскільки сторонами не дотримані вимоги щодо нотаріального посвідчення договору застави, право вимоги на предмет застави в силу статті 585 ЦК України та статті 16 Закону України "Про заставу" не виникає.

У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином у позивача відсутні підстави для звернення стягнення на предмет застави, так як договір застави є нікчемним

Суд відмовляє у задоволенні позову в частині звернення стягнення на предмет застави за договором застави № ДЗ/8263 від 21.11.2014 року у зв'язку з тим, що позивач не довів обставини, на які посилався в обґрунтування своїх вимог.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись 203,215,216,525,527,530,572,577, 615, 1054 ЦК України, ст. ст.13-16 ЗУ « Про заставу», ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 208-210, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІДП НОМЕР_3) на користь Харківської обласної кредитної спілки « Слобожанська» ( ЕДРПОУ 24337738, р/р 5454 в АТ «Сбербанк Росії» МФО 320627) суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 20863,58 грн. ( двадцять тисяч вісімсот шістдесят три гривні п'ятдесят вісім копійок).

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІДП НОМЕР_3) на користь Харківської обласної кредитної спілки « Слобожанська» ( ЕДРПОУ 24337738, р/р 5454 в АТ «Сбербанк Росії» МФО 320627) судові витрати в сумі 1 218 ( одна тисяча двісті вісімнадцять ) грн.

В інший частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текс рішення виготовлений 26.07.2016 року.

Суддя: І .І. Чудновська