Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2016 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Музичук Н. Ю.

при секретарі Довбенко Г.В.

за участю заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

зацікавленої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особи ОСОБА_3, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

В грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в із заявою про встановлення факту смерті сина громадянина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що настала 14 січня 2015 року в м. Луганськ Луганської області, що має юридичне значення, від якого залежить виникнення права на спадкування після смерті спадкодавця ОСОБА_4.

В заяві вказував, що він, ОСОБА_1, громадянин України, має статус особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою Управління правці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому № НОМЕР_1 від 20.11.2014 року. До виїзду з постійного місця проживання, проживав в ІНФОРМАЦІЯ_3. Мікрорайон 1АДРЕСА_1.

Із 26 грудня 1980 року заявник перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Кочерженко) ОСОБА_5, від шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження сина. Син заявника ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав ІНФОРМАЦІЯ_4, що знаходиться на тимчасово окупованій території в зоні проведення АТО. Вказана обставина підтверджується копією паспорта на ім»я ОСОБА_4

14 Січня 2015 року син ОСОБА_4 помер в м. Луганськ, на що Луганським обласним бюро судово-медичної експертизи 15.01.2015 року видане лікарське свідоцтво про смерть № 65, а Виконавчим комітетом Георгіївської селищної ради Лутугинського району Луганської області 19 січня 2015 року видане свідоцтво про смерть серії І-ЕД № 423864, документи видані, органами, які знаходяться на окупованій території. Син похований за участю заявника ОСОБА_1 та дружини ОСОБА_3 на кладовищі смт. Георгіївна Лутугинського району Луганської області 20 січня 2015 року. Вказану обставину підтверджено довідкою № 33 від 20 січня 2015 року, виданою Георгіївською селищною радою Лутугинського району Луганської області, яка знаходиться на окупованій території, та проїзними документами.

06 Лютого 2015 року заявник звернувся до Другої рівненської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За загальними правилами, виписаним в главі 89 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом за місцем відкриття спадщини. Оскільки всі перераховані вище документи видані від імені державних органів, які знаходяться на окупованій території, йому рекомендовано встановити факт смерті сина, що має юридичне значення, в судовому порядку. Без встановлення такого факту смерті ОСОБА_4, 14 січня 2015 року в м. Луганську, та місця відкриття спадщини в судовому порядку оформлення свідоцтва про право на спадщину по місцю тимчасового проживання неможливо.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 повністю підтримали вимоги заяви в суді. Заявник дав пояснення по суті заяви, зокрема пояснив, що заінтересованими в справі особами можуть бути невістка ОСОБА_6 в своїх інтересах та інтересах внука ОСОБА_7, яка подала заяву в нотаріальну контору, залучення яких до участі в справі фактично неможливе. Просить врахувати надані суду письмові докази, показання свідків і задовольнити рішенням суду вимоги заяви про встановлення факту смерті сина та місця відкриття спадщини, що має юридичне значення, від якого залежить виникнення особистого права на спадкування, оскільки законом не встановлено іншого порядку встановлення таких фактів.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні вважає вимоги заявника такими, що доведені наданими в справі доказами, обґрунтованими, такими що підлягають до задоволення. Підтвердила відомі їй факти смерті сина ОСОБА_4 та місця відкриття спадщини.

Будучи допитаною за правилами свідка ОСОБА_3 підтвердила, що, отримавши телефонні повідомлення про смерть сина, вона із чоловіком, заявником в справі, терміново відбули та дістались на окуповану територію, де переконались в смерті сина, за власні кошти організували поховання сина 20 січня 2015 року по місцю останнього проживання в ІНФОРМАЦІЯ_5, де все було оформлено документами місцевих органів на окупованій території. Підтвердила, що на території селища і в селищній раді Георгіївки добре відомі були сім»ї їх сина та сватів, батьків невістки, всі факти, що підтверджуються документами, виданими місцевими органами, відповідають дійсності, помилки виключаються. Вказані документи перевірялись та були підставою їх переїзду та повернення із окупованої території.

Оцінюючи пояснення, досліджені надані в справі докази, в тому числі показання свідка ОСОБА_8 і ОСОБА_9, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення за таких підстав.

Із наданих суду особистих документів, які суд оцінює належними та допустимими доказами встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії І ЕД № 137338, виданого відділом РАГС м. Красний Луч Луганської області 19 листопада 1998 року, вбачається, що він народився 10 листопада 1983 року в м. Красний Луч, актовий запис № 1703, батьками його є ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Відповідно дослідженої копії паспорту серії ЕМ № 555132 виданого Краснолуцьким МВ УМВС України в Луганській області 11 лютого 2000 року, яка не піддана сумніву в судовому засіданні, ОСОБА_4 народився 10 листопада 1983 року в місті Красний Луч Луганської області, одружений, має сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, останнє зареєстроване із 10.11.2009 року місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_7.

Допитана в якості свідка ОСОБА_8 з достовірністю підтвердила, що з дитинства і добре знає заявника, як батька померлого її двоюрідного брата ОСОБА_4. Підтвердила, що заявник та його дружина, проживаючи в Рівному, в січні 2015 року отримали повідомлення про смерть сина, терміново виїхали на Луганщину. Вона їх супроводжувала на поїзд, в телефонному режимі підтримували звязок та зустрічала з їх поверненням через два тижні. Зі слів заявника та дружини було відомо, що вони похоронили свого сина, її брата, ОСОБА_4 20 січня 2015 року на кладовищі смт. Георгіївна Лутугинського району Луганської області, а також всі обставини події втрати ними сина.

З дослідженого лікарського свідоцтва про смерть, виданого Комунальним закладом «Луганське обласне бюро судово-медичної експертизи» Луганської обласної ради під час окупації 15 січня 2015 року, за № 65 вбачається проведення медичного дослідження в обласному бюро судово-медичної експертизи померлого ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, встановлення, що його смерть настала 14.01.2015 року в м. Луганську від гострої крововтрати внаслідок вогнепального дробового проникаючого поранення грудної клітки з ушкодженням серця при невідомих обставинах.

Довідкою Георгіївської селищної ради Лутугинського району Луганської області № 33 від 20 січня 2015 року, виданою органом місцевого самоврядування в період окупації, підтверджується, що ОСОБА_1 дійсно знаходився на похованні сина ОСОБА_4, померлого 14.01.2015 року.

З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть встановлено, що ОСОБА_4 помер 14 січня 2015 року в м. Луганськ Луганської області, про що складений відповідний актовий запис № 22 Виконавчим комітетом Георгіївської селищної ради Лутугинського району Луганської області 19 січня 2015 року, в період окупації, та видане свідоцтво про смерть серії І-ЕД № 423864.

Проїзними документами на залізничному транспорті підтверджується проїзд заявника

ОСОБА_6 та зацікавленої особи ОСОБА_9 14-15.01.2015 року в м. Харків поїздом №064 сполученням Київ-Харків, із метою подальшого слідування в м. Луганськ.

Дослідженою копією заяви в Другу рівненську нотаріальну контору від 06.02.2015 року, нотаріально посвідченою приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_11 за р.№137, підтверджується намір заявника на прийняття спадщини після смерті сина.

Таким чином, аналізом наданих заявником письмових доказів, суд прийшов до висновку, що вони підтверджені показами свідків в судовому засіданні, іншими обєктивними доказами, відповідають встановленим в справі обставинам, можуть бути прийняті до уваги належними доказами на підтвердження заяви ОСОБА_1

Оцінкою вищенаведених пояснень і доказів, суд вважає доведеними сукупністю досліджених в справі доказів юридичний факт смерті сина заявника ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_9, 14 січня 2015 року в місті Луганську та місце відкриття спадщини - селище Георгіївка Лутугинського району Луганської області, вул. Щорса,65, що є підставою до задоволення заявлених вимог за рішенням суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,57-60,208,209,212-215,218,234-235,256-259,223,292,294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт смерті 14 січня 2015 року в місті Луганську громадянина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_9, останнє місце проживання селище ІНФОРМАЦІЯ_10.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через місцевий Рівненський міський суд поданням апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а для осіб які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського міського суду Н.Ю.Музичук