Справа № 297/2013/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Гал Л. Л., при секретарі Адамчо К.С., перекладачі: ОСОБА_1, з участю позивачки ОСОБА_2, представника позивачки за угодою адвоката Інглик К.В., відповідача ОСОБА_4, представника відповідача за договором адвоката Борисова І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегове цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та утримання до досягнення дитиною трирічного віку,

встановив:

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали шлюб 08 вересня 2012 року, про що у відділі ДРАЦСу Берегівського районного управління юстиції, зроблений актовий запис за №73 (а.с. 4). У шлюбі в сторін народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Позивачка ОСОБА_2 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбута стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всього його доходу щомісячно і до досягнення ним повноліття зазначивши, що спільне життя з відповідачем не склалося. Відповідач у всіх питаннях слухався тільки своїх батьків, перестав турбуватися про сім'ю, вихованням сина не займається. Крім того, позивачка просила стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всього його доходу щомісячно до досягнення ним повноліття, оскільки відповідач працює за кордоном та отримує дохід приблизно 40 000 грн., та він, як батько зобов'язаний утримувати свого сина. Також позивачка просила стягнути в її користь з відповідача 1000 грн. щомісячно на її утримання до досягнення сином трьохрічного віку.

Позивачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що бажає розірвати шлюб із відповідачем тому, що він не бажає з нею миритися та зберегти шлюб, в нього є інша жінка. Крім того, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, у зв'язку з чим просить стягувати з нього аліменти та аліменти на її утримання до досягнення сином трьохрічного віку.

Представник позивачки адвокат Інглик К.В. підтримала позовні вимоги ОСОБА_2 та додала, що позивачка впевнена, що відповідач заробляє гроші за кордоном, має хорошу зарплатню, оскільки ще час спільного проживання відповідач пересилав 800 доларів США на рахунок для сім'ї.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнав частково, ствердив, що іншої жінки у нього не має, однак враховуючи, що позивачка насправді не бажає миритися, тому він не заперечує проти розірвання шлюбу. Погодився сплачувати аліменти в розмірі 650 грн. на утримання сина щомісячно, та у разі працевлаштування він допомагатиме позивачці більше, однак наразі більшу суму він не спроможний платити. Щодо утримання позивачки до досягнення сином трьох років відповідач заперечив, пояснив, що він проживає з батьками та сестрою, ніде не працює, тому не має можливості утримувати дружину.

Представник відповідача адвокат Борисов І.В. підтримав подане письмове заперечення та пояснення відповідача і ствердив, що відповідач офіційно не працює, регулярного доходу не має, тому просив задовольнити частково вимоги позивачки.

Заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало не можливим. Обставини, які склалися під час подружнього життя - відсутність взаєморозуміння, суперечать їх інтересам та інтересам їхнього сина.

Наданий судом двомісячний строк для примирення подружжя не надав результатів.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Подружжя має сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходяться на утриманні позивачки(а.с. 5).

Встановлено, що відповідач ОСОБА_4 офіційне місце роботи не має, тобто регулярний дохід не отримує.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Таким чином, враховуючи, що позивачці потрібно утримувати неповнолітнього сина, те, що відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, однак постійне місце роботи та регулярний дохід не має, тому суд вважає, що позовні вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно до досягнення ним повноліття підлягає до часткового задоволення, а саме аліменти слід стягувати в твердій грошовій сумі 650 грн..

Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частиною 4 ст. 84 Сімейного кодексу України передбачено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Так, позивачкою та її представником не надано суду жодних доказів на підтвердження того, відповідач окрім сплати аліментів на утримання сина спроможний сплачувати щомісячно 1000 грн. на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку. Твердження позивачки про те, що відповідач офіційно ніде не працює, підробляє за кордоном та отримує місячний дохід в розмірі 40 000 грн., з яких спроможний сплачуватиме і аліментів на утримання сина і на її утримання в судовому засіданні не були доведені, у зв'язку з чим суд вважає, що у вказаній вимозі позивачки ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214, п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, ст.ст. 84, 112 ч. 2, 180, 182 ч. 1, ч. 1 ст. 184 СК України,

рішив:

Позов задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 08 вересня 2012 року, у відділі ДРАЦСу Берегівського районного управління юстиції, за актовим записом №73, між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Мочола, мешканця АДРЕСА_1, в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки та мешканки АДРЕСА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, в твердій грошовій сумі в розмірі 650 (шістсот п'ятдесят) гривень щомісячно, починаючи з 17 серпня 2016 року і до повноліття дитини.

Рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

В задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 на її утримання 1000 гривень щомісячно до досягнення сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, трьохрічного віку - відмовити.

Стягнути ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одної) гривні 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одної) гривні 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Гал Л. Л.