Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 320/8596/13-ц Головуючий у 1-й інстанції: Редько О.В.
Провадження № 22-ц/778/2636/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Трофимової Д.А.,

суддів: Крилової О.В.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 лютого 2016 року по справі за заявою ОСОБА_3 про перегляд рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2013 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Мелітопольської міської ради Запорізької області, треті особи Реєстраційна служба Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, КП «ММБТІ», ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування, у звязку з нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулася із заявою про перегляд рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2013 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Мелітопольської міської ради Запорізької області, треті особи Реєстраційна служба Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, КП «ММБТІ», ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування, у звязку з нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви ОСОБА_3 зазначала, що після ухвалення вищевказаного рішення суду від 20.11.2013 року та набрання ним чинності 28.01.2014 року, Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області було ухвалено рішенням від 14.01.2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання прав власності на 1/2 частину майна та стягнення грошової компенсації.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14.01.2015 року було встановлено факт проживання ОСОБА_3 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 у період з 26.09.1996 року по 25.11.2012 року, тобто по час смерті.

Під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання прав власності на 1/2 частину майна та стягнення грошової компенсації та ухвалення рішення Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області від 14.01.2015 року суд відмовив в задоволені позову ОСОБА_3 через те, що право власності на все спірне майно в порядку спадкування вже визнано за ОСОБА_4 на підставі рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20.11.2013 року.

Отже, на думку ОСОБА_3, визнання судовим рішенням її та померлого ОСОБА_5 такими, що проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, дає їй право на поділ майна набутого під час спільного проживання.

Посилаючись на зазначені обставини, заявник просила суд скасувати рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2013 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Мелітопольської міської ради Запорізької області, треті особи Реєстраційна служба Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, КП «ММБТІ», ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування, у звязку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 лютого 2016 року заяву ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2013 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Мелітопольської міської ради Запорізької області, треті особи Реєстраційна служба Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, КП «ММБТІ», ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування, позов ОСОБА_4 було задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 25.11.2012р.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на гараж № 6, який розташований у дворі будинку 81 по вулиці Дзержинського в м. Мелітополі Запорізької області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 25.11.2012р. (т. 1, а.с. 130-131).

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 28.01.2014 року апеляційна скарга ОСОБА_3 була відхилена, рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2013 року залишено без змін (т. 1, а.с. 179-180).

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на 1/2 частину майна та стягнення грошової компенсації, позов ОСОБА_3 було задоволено частково.

Встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у період з 26 вересня 1996 року по 25.11.2012 року, тобто по час смерті останнього.

Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_5 автомобіль КІА RIO DG 411 А, державний номер НОМЕР_1.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля в розмірі 36 396 грн. 50 коп. та судові витрати в сумі 607 грн. 57 коп., а всього - 37 004 грн. 07 коп.

В іншій частині позову відмовлено (т. 1, а.с. 217-220).

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 19.03.2015 року апеляційна скарга ОСОБА_3 була відхилена, рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 січня 2015 року залишено без змін (т. 2, а.с. 20-22).

За положеннями ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

У п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" судам роз'яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК України).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

За положеннями п. 5 зазначеної Постанови Пленуму процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до п. 6 зазначеної Постанови Пленуму при вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 361 ЦПК підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 362, 364 ЦПК.

Судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд правильно виходив із того, що підстави, вказані заявником, не відповідають змісту та критеріям підстав для перегляду рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами, що встановлені ст. 361 ЦПК України, та ґрунтуються на помилковому розумінні підстав для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки є повторенням обставин, якими заявник обґрунтовувала свою заяву, всебічна оцінка яким була дана судом першої інстанції, і зводяться лише до особистої незгоди з висновками суду щодо їх оцінки, або базуються на викладі фабули справи.

Докази та обставини, на які посилається ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми права.

Таким чином, суд першої інстанції, постановляючи ухвалу, керувався положеннями ст.ст. 361, 365 ЦПК України та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2013 року, ухвала суду вмотивована та відповідає вимогам ст. 210 ЦПК України, підстав для скасування ухвали колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 лютого 2016 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: