Справа №333/592/15-ц
Пр. №2/333/947/16
13 квітня 2016 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Наумової І.Й., при секретарі Кунець В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю професійний футбольний клуб «МЕТАЛУРГ-ЗАПОРІЖЖЯ» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку,-
В судове засідання позивач, представник позивача не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися судом своєчасно та належним чином, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволені позовних вимог у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача ТОВ «Професійний футбольний клуб «Металург-Запоріжжя» в судове засідання повторно не зявився. Копію позовної заяви отримав, про розгляд справи був повідомлений у передбаченому п.5 ч.5 ст. 74 ЦК України порядку (а.с.17). При цьому пояснень або заперечень по суті заявлених позовних вимог суду не надав. На запит суду щодо витребування від відповідача довідки з розрахунком заборгованості перед позивачем станом на 01.03.2016 року, витребувана довідка суду не надана. Суд розцінює його неявку без поважної причини, та згідно ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України, приходить до висновку про необхідність розгляду справи в порядку заочного провадження.
Відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що згідно копії трудової книжки серії БТ-І №4604948, 01 жовтня 2007 року, згідно наказу 03/01-1-к від 01.10.2007 року, ОСОБА_1 працевлаштувався до ТОВ «Професійний футбольний клуб «Металург-Запоріжжя» на посаду головного механіка транспортного відділу (а.с.6-7)
14 грудня 2015 року на підставі наказу №05/14-12-ЛС, ОСОБА_1 було звільнено з посади головного механіка транспортного відділу, у звязку із скороченням штату працівників, відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України. (а.с.3)
Згідно зі ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Статтею 115 Кодексу законів про працю України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічне положення закріплено в ст. 24 Закону України «Про оплату праці».
Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Відповідно до ч.1ст.233 Кодексу законів про працю України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.
Згідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду про стягнення належної йому заробітної плати без обмежень будь-яким строком.
Як зазначає позивач, в день звільнення з роботи йому не виплачено заробітну плату за період з 15.09.2015 року по 14.12.2015 року та компенсацію за невикористану відпустку, усього на суму 15 382,98 грн., у наслідок відсутності грошових коштів.
Відповідно до довідки про середню заробітну плату від 17.12.2015 року №101 середньоденна заробітна плата складає 151,63 грн..(а.с.4).
Голова ліквідаційної комісії ОСОБА_2 надіслав суду посвідчення № 22 від 14.12.2015р., яким комісія по трудовим спорам ТОВ "ПКФ "Металург-Запоріжжя" стягнула з відповідача на користь ОСОБА_1 заробітну плату за період з вересня 2015 року по листопад 2015р. в сумі 9078,05 грн.
Доказів на підтвердження того, що позивача було повідомлено про рішення комісії по трудових спорах та отримання позивачем зазначеного посвідчення для подальшого примусового стягнення заборгованості, відповідачем суду не надано.
На запит суду щодо витребування від відповідача довідки з розрахунком заборгованості перед позивачем станом на 01.03.2016 року, відповідачем довідка суду не надана.
У відповідності до ст.117 КЗпП України, відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Виплата середнього заробітку за час затримки розрахунку повинна бути проведена відповідачем з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів, які проводяться на підприємстві.
Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд прийшов до висновку, що обставини, якими позивач ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги, доведені, підтверджені дослідженими по справі доказами, та не спростовані відповідачем, який отримав позовну заяву з усіма додатками, та не надав суду будь-яких заперечень, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Судовий збір, у розмірі встановленому на час подання позову, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Керуючись ст.ст. 8, 10, 57, 58, 59, 60, 174, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю професійний футбольний клуб «МЕТАЛУРГ-ЗАПОРІЖЖЯ» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку задовольнити у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте на підставі заяви відповідача, поданої до Комунарського районного суду міста Запоріжжя на протязі десяти діб з дня отримання копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя І.Й.Наумова