Справа № 754/9876/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

05 серпня 2016 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Петріщева І.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, в інтересах ОСОБА_2, до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправним та скасування Акту про нещасний випадок невиробничого характеру №28 від 21.08.2015 року, Акту спеціального розслідування нещасного випадку від 21.08.2015 року та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, в інтересах ОСОБА_2, звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить: 1) Визнати протиправним та скасувати Акт про нещасний випадок невиробничого характеру №28 від 21.08.15 року (форма НТ). 2) Визнати протиправним та скасувати Акт спеціального розслідування нещасного випадку від 21.08.15 року (форма Н-5); 3) Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Київській області визнати факт нещасного випадку з тяжкими наслідками, що стався 27.07.2015 року за участю ОСОБА_2 таким, що стався у період проходження служби та при виконанні службових обов'язків; 4) Витребувати у Головного управління Національної поліції в Київській області всі документи на які є посилання в акті спеціального розслідування (Форма Н-5), які є додатками до акту.

Перевіривши зазначену позовну заяву й додані до неї матеріали, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви без руху, оскільки вона подана без додержання вимог ст. 119 ЦПК України, з таких підстав.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява має відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту цивільних прав та інтересів.

Проте зміст позовних вимог повинен бути конкретизованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Захист порушених прав та інтересів можливий кількома способами.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд не може захищати порушені права та інтереси у спосіб, не передбачений ні законом, ні договором.

Позивач повинен подбати про обрання саме такого способу захисту своїх прав, який ґрунтуються на законі або договорі.

Таким чином, судами неможливо застосування таких способів захисту прав та законних інтересів осіб, які не передбачені чинним законодавством, зокрема статтею 16 ЦК, та які не випливають із положень законодавства.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Судом встановлено, що зміст позовних вимог не конкретизований, не відповідає способам захисту цивільних прав та інтересів, тому позивачу необхідно усунути зазначені недоліки, конкретизувавши зміст позовних вимог із зазначенням способів захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у спосіб, визначений законами України.

Відповідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати свої процесуальні обов'язки.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, в інтересах ОСОБА_2, до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправним та скасування Акту про нещасний випадок невиробничого характеру №28 від 21.08.2015 року, Акту спеціального розслідування нещасного випадку від 21.08.2015 року та зобов'язання вчинити дії, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків п'ять днів з дня отримання копії цієї ухвали, у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Петріщева І.В.