Провадження № 2/127/4544/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина С.В.,

за участі секретаря судового засідання Тонкопій Ю.І.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 22.06.2016 року звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 22.09.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що 22.09.2007 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №2640, та стягнути зі ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1 455,00 гривень до досягнення дитиною повноліття.

Позовна заява мотивована тим, що спільне життя подружжя не склалося через відсутність між ними взаєморозуміння, постійні суперечки, сварки та скандали. Подружжя намагалося протягом останніх трьох років налагодити сімейні відносини, проте результату такі спроби не дали. Відносини між позивачем та відповідачем стали вкрай ворожі, що призвело до припинення між ними шлюбних відносин, відповідач залишив місце спільного проживання, сім»ю матеріально не забезпечує та участі у вихованні дитини не приймає. Позивач переконана в тому, що відносини подружжя налагодити не вдасться, шлюб носить формальний характер, збереження шлюбу і подальше спільне проживання є неможливим, на примирення та відновлення подружніх відносин не згодна, подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам та інтересам спільної дитини подружжя.

Питання поділу майна, набутого подружжям в період шлюбу, сторони вирішать в позасудовий спосіб.

Від шлюбу у подружжя є малолітня дитина донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матірю та проживатиме з нею після розірвання шлюбу. Дитина знаходиться на утриманні позивача.

Позивач не має достовірних відомостей стосовно місця роботи відповідача, однак їй відомо, що розмір його офіційної заробітної плати значно менший його дійсного доходу, тобто відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Незважаючи на матеріальну можливість відповідача утримувати дитину він не надає дружині жодної допомоги на утримання дитини. Відповідач не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб. Позивач змушена сама утримувати малолітню дочку, розмір заробітної плати позивача складає близько 2 000 гривень на місяць, яких недостатньо для належного, необхідного та достатнього рівня матеріального забезпечення спільної з відповідачем дитини, а тому позивач потребує допомоги батька дитини.

Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з вказаною позовною заявою.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, зазначив, що він офіційно працює на посаді майстра дільниці дефектоскопії Вінницької дистанції колії, його середньомісячна заробітна плата, яку він отримує «на руки» складає 3500-3800 гривень. Інших утриманців, крім доньки ОСОБА_4, він не має, стан здоров»я у нього добрий, кредитних зобовязань не має, має у власності квартиру та автомобіль, вказав, що він згоден платити аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі, про який просить позивач. З приводу позовної вимоги щодо розірвання шлюбу позов також визнав, просив шлюб розірвати.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ч. 6 п. 11 Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини ч. 4 ст. 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Суд, заслухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, встановивши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що наявні всі законні підстави для прийняття визнання позову відповідачем, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.09.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що 22.09.2007 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №2640 (а.с.6).

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом, відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява, в частині вимог про розірвання шлюбу, відповідає дійсній волі позивача та відповідача, їх бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним.

Згідно п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України ( 254к/96-ВР ) охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін.

Досліджуючи вказані обставини, суд зважає на те, що фактично шлюбні відносини між сторонами по справі припинено близько 3 років тому, шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально, ведення спільного господарства припинено, подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін та їх дитини, тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Під час шлюбу у позивача та відповідача народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-АМ №125716, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 12.02.2009 року (а.с.14), в якому в графі «Батько» зазначено відповідача ОСОБА_3.

Позивач разом з донькою проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою комітету мікрорайону «Підлісний» №140 від 14.06.2016 року (а.с.12).

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Зі слів відповідача, він офіційно працевлаштований, доказів, які б підтверджували цю обставину, суду не представлено.

При визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги те, що спільна дитина позивача та відповідача, проживаючи разом з матірю, знаходиться на її повному утриманні, що потребує значних коштів. Тому, суд зважаючи на розмір заявлених вимог, взаємний обовязок батьків по утриманню дітей, враховуючи повне визнання відповідачем позову, та те, що стягнення з відповідача суми аліментів в твердій грошовій сумі жодним чином не порушить права третіх осіб, інші встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає можливим встановити аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі, про який просить позивач, а саме 1 455,00 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, що буде розумним та справедливим розміром, зважаючи на взаємний обовязок батьків утримувати свою неповнолітню дитину.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред'явлення позову, тобто у даній справі з 22.06.2016 року.

У відповідності до п. 1. ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів в розмірі 551,20 грн. та на користь позивача судовий збір, сплачений позивачем при подачі до суду позову в частині розірвання шлюбу в розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112, 180-184, 191 СК України, ст. ст. 10, 60, 88, 212- 215, 218, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище «Дрембулько»), ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, який зареєстровано 22.09.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що 22.09.2007 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №2640.

Стягнути зі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1 455,00 гривень щомісячно з дня предявлення позову до суду, тобто з 22.06.2016 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути зі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, судові витрати у виді судового збору в розмірі 551,20 гривень.

Стягнути зі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Згідно п. 1. ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення зі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_2, суми платежу (аліментів) за один місяць допустити до негайного виконання.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з моменту його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя: