Справа №705/4043/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі:

головуючого судді Коваля А.Б.

при секретарі Обуховській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, треті особи: Управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області, Уманська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянки

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про те, що 23 березня 2014 року померла її мама, ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 787, яка при житті залишила заповіт, посвідчений секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_4 27 травня 2003 року та зареєстрований в реєстрі за № 39.

Після смерті заповідача відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Берестівець, по вулиці Леніна, будинок 22, Уманського району Черкаської області та земельні ділянки розміром 3,6422 га, 0,2959 га розташовані на території ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області, для ведення товарно-сільськогосподарського виробництва та особистого підсобного господарства, що підтверджується Державними актами на право приватної власності на землю серії І-ЧP № 010675 від 10 серпня 2001 року та згідно серії ЧР 15-4-145 від 05 листопада 2001 року.

Згідно відомостей, які зберігаються в Уманській райдержнотконторі, спадкова справа після смерті ОСОБА_3, померлої 23 березня 2014 року, заведена під № 354 за 2014 рік.

Позивач, як спадкоємець майна померлої, у відповідності до заповіту звернулась до Уманської державної нотаріальної контори, щоб оформити спадщину на майно спадкодавця.

22 грудня 2015 року за вих. № 1503/02-31 позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, в якій нотаріус посилається на те, що у Державному акті на право приватної власності на землю серії I-ЧP № 010675 містяться закреслення, а так як відповідно до п.2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договір на право тимчасового користування землею (в т.ч. на умовах оренди) та договір оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 за № 43, усі записи в державних актах мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються, вищевказаний Державний акт до спадкової справи приєднати неможливо.

Також, відповідно до п. 4.20 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку або витягу з поземельної книги, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель .

У відповіді управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області чітко зазначено, що відомості про земельну ділянку розміром 0,2959 га не внесені до Державного реєстру земель. Щоб такі відомості з'явилися у базі даних, потрібно здійснити державну реєстрацію на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) за заявою власника (власників) земельної ділянки (земельних ділянок).

Так як власник земельної ділянки померла, провести державну реєстрацію земельної ділянки неможливо. Таким чином ОСОБА_1 не отримала Витягу з Державного земельного кадастру для оформлення спадщини розміром 0,2959га.

Це стало причиною відмови їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказані земельні ділянки у зв'язку з допущенням помилки у Державному акті на право приватної власності на землю та відсутністю витягу з Державного земельного кадастру.

Позивач просить суд визнати за нею, ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, площею 3,6422 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області, що належала ОСОБА_3, яка померла 23 березня 2014 року, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії I-ЧP №010675, зареєстрованого в Книзі з Державних актів на право приватної власності на землю за №438-04 від 10 серпня 2001 року.

Визнати за нею, ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, площею 0.2959 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області, що належала ОСОБА_3 Iрині Максимівні, яка померла 23 березня 2014 року, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЧP 15-4-145, зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за №137 від 05 листопада 2001 року.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні в повному обємі підтримала позовні вимоги та пояснила, що є спадкоємцем за заповітом після смерті матері. Спадщину фактично прийняла і у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса з метою належного оформлення права на спадкове майно, але нотаріусом було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкову земельну ділянку, оскільки у державному акті були наявні виправлення, а також земельна ділянка не була зареєстрована у земельному кадастрі. На цей час усунути зазначені недоліки неможливо, у звязку зі смертю власника земельної ділянки, а єдиним можливим варіантом визнання права власності на спадкове майно є судовий, тому звернулася до суду з вказаним позовом, який просить задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають.

Представник третьої особи Уманської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника.

Представник третьої особи управління Дкержгеокадастру в Уманському районі Черкаської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомляли.

Згідно заповіту складеного 27 травня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 39, посвідченого секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області, ОСОБА_3 усе належне їй майно заповіла ОСОБА_1.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ДР № 0344012, виданого 24 березня 2014 року відділом РАГС Гроднінського виконкому Республіка Бєларусь, ОСОБА_3 померла 23 березня 2014 року. Актовий запис № 787.

Згідно державного акту серії І-ЧР № 010675, виданого 10 серпня 2001 року, ОСОБА_5 (ОСОБА_3) Максимівна на підставі рішення № 22-9 від 15.03.2001 року ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області є власником земельної ділянки площею 3,6422 га, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Уманського району та передана для ведення товарно-сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 438-04.

Згідно державного акту серії ЧР № 15-4-145, ОСОБА_3 на підставі рішення № 14 від 22.03.1994 року ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області є власником земельної ділянки площею 0,2959 га, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Уманського району та передана для особистого підсобного господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю.

Згідно постанови державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6 від 22 грудня 2015 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її матері ОСОБА_3, померлої 23.03.2014 року, на земельну ділянку розміром 0,2959 га, надану для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області, у звязку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини, а саме: відсутній витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; на земельну ділянку розміром 3,6422 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області, у звязку з допущенням помилки у державному акті на право приватної власності на землю.

Суд, вислухавши позивача та вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом достовірно встановлено про те, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 23.03.2014 року. Прийнявши спадщину фактично, у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом, але у вчиненні такої дії постановою нотаріуса їй було відмовлено. У зазначеній постанові нотаріус посилається на те, що у державному акті про право власності на спадкові земельні ділянки наявні виправлення, а також відсутній витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

У відповідності до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

У відповідності до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. З такими вимогами особа може звернутися до суду лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Відповідно до ст. 49 ЗУ «Про нотаріат»: «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову».

На думку суду, оскільки нотаріусом було винесено постанову про відмову у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, через відсутність витягу про її грошову оцінку, що на цей час зробити неможливо, оскільки власник помер, а позивач спадщину фактично прийняла, тому її позов є обґрунтованим і є достатньо підстав для визнання за ОСОБА_7 права власності на земельну ділянку, розташовану на території Рижавської сільської ради с. Рижавка Уманського району Черкаської області.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1225, 1233 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, площею 3,6422 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області, що належала ОСОБА_3, яка померла 23 березня 2014 року, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії I-ЧP № 010675, зареєстрованого в Книзі державних актів на право приватної власності на землю за № 438-04 від 10 серпня 2001 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, площею 0,2959 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області, що належала ОСОБА_3, яка померла 23 березня 2014 року, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЧP 15-4-145, зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за №137 від 05 листопада 2001 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. Б. Коваль