Справа № 132/3149/15-ц Провадження № 22-ц/772/2182/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 48 Доповідач Жданкін В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Жданкіна В.В.

Суддів: Оніщука В.В., Шемети Т.М.

При секретарі: Торбасюк О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 19 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та розподіл спільно нажитого майна подружжя , -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом у якому зазначала, що з грудня 2007 року по листопад 2012 року проживала з ОСОБА_2 однією сімєю без реєстрації шлюбу.

В період проживання однією сімєю позичили гроші у ОСОБА_4 та у матері позивачки ОСОБА_5 на купівлю житлового будинку з господарськими будівлями № 2 по вул. Тарасівка в с. Гулівці Калинівського району Вінницької області. Відповідач обіцяв, що будинок розділить добровільно, потім обіцяв заплатити гроші за 1/2 будинковолодіння, але цього часу нічого не зробив та уникає спілкування з нею.

А тому, просила суд, задоволити її позов.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 19 квітня 2016 року позов задоволено.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, яке ухвалено на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджені тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали однією сімєю чоловіка та жінки, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, але не перебували в шлюбі, що було підтверджено довідками сільради, актами про спільне проживання та свідками. Сторони були повязані спільним побутом, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обовязки подружжя, але не зареєстрували шлюб в офіційному порядку.

За час проживання однією сімєю чоловіка та жінки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 позичили гроші у ОСОБА_4 та у матері позивачки ОСОБА_5 на купівлю житлового будинку з господарськими будівлями № 2 по вул. Тарасівка в с. Гулівці Калинівського району Вінницької області та придбали його згідно договору купівлі-продажу від 11 листопада 2008 року посвідченого приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Вінницької області, зареєстрованого в реєстрі № 5795 на імя ОСОБА_2

Проте, такі висновки суду першої інстанції помилкові, оскільки суд неповно дослідив всі обставини справи, взявши до уваги лише доводи позивачки, і не надавши належної оцінки доводам ОСОБА_2

Так, з матеріалів справи вбачається, а саме, довідки №749 Микулинецької сільської ради Літинського району від 08.12.2015 року, що позивачка ОСОБА_3 ніколи не проживала і не була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.41).

Усі необхідні платежі по обслуговуванню будинку, в тому числі і земельний податок сплачувались лише ОСОБА_2 (а.с.42).

Крім того, будинок № 2 по вул. Тарасівка в с. Тарасівка Калинівського району не придатний для проживання, у ньому відсутнє опалення, меблі, особисті речі (а.с. 49 - 53), а тому проживати у ньому в період з листопада 2008 року по листопад 2012 року сторони не могли.

Той факт, що сторони не вели спільного господарства, також підтверджується показами свідків .

Згідно до ст. 70 СК України розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя є рівними.

Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживали однією сімєю чоловіка та жінки, але не перебували у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності.

ОСОБА_3 не надала належних доказів того, що проживала спільно з відповідачем та вела з ним спільне господарство в період з 04 грудня 2007 року по 29 листопада 2012 року, а тому в задоволенні її позову слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду перщої інстанції слід скасувати, як незаконне, постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 19 квітня 2016 року скасувати і ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та розподіл спільно нажитого майна подружжя відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: