Справа № 289/497/16-ц
Номер провадження 2/289/437/16
Рядок статистичного звіту: 20
УХВАЛА

19.09.2016 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі судді: Невмержицького І.М.

при секретарі - Шуба В.М.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

29.03.2016 до Радомишльського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним. Разом із позовною заявою надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить накласти арешт на цілий житловий будинок загальною площею 35,1 кв.м. та житловою площею 22,7 кв.м., разом з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться в м. Радомишлі Житомирської області за адресою по вул. Ватутіна, буд. 15 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 5850355 1 825 0) посвідчений ОСОБА_2 приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області 5.11.2015 року, який належать на праві приватної власності ОСОБА_3.

та накласти арешт на земельну ділянку (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 50), кадастровий номер 825010100:06:002:1117, площею 0,0900 га, цільовим призначенням для удівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель І поруд (присадибна ділянка), яка знаходиться в м. Радомишлі Житомирської бласті за адресою по вул. Ватутіна, буд. 15, та на якій розміщене вищевказана нерухомість посвідчений ОСОБА_2 приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської зласті 25.11.2015 року, яка належать на праві приватної власності ОСОБА_3.

Заявник зазначає що необхідність накладення арешту на земельну ділянку та будинок виникла в результаті вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечних дій, якими ОСОБА_1 завдано майнової та моральної шкоди, останній як потерпілий відповідно до вироку Радомишльського районного суду Житомирської області №1-кп/289/2/16 від 29.02.2016 року має право на їх відшкодування у повному обсязі.

ОСОБА_3 відмовляється в добровільному порядку відшкодувати завдану ОСОБА_1 матеріальну та моральну шкоду та понесені витрати, мотивуючи свою відмову відсутністю у нього грошових коштів.

Окрім того, зі слів заявника, ОСОБА_3 на протязі досудового та судового слідства вчинялися активні дії, щодо відчуження належного йому на праві приватної власності нерухомого майна та приховування належного йому на праві приватної власності рухомого майна, а саме ОСОБА_3 відповідно до договору дарування від 02.07.2016 року посвідченого приватним нотаріусом Радомишльського нотаріального округу, ОСОБА_2 подарував будинок ОСОБА_3 В»ячеславівні з метою унеможливлення виконання вироку Радомишльського районного суду Житомирської області №1- кп/289/2/16 від 29.02.2016 року в частині забезпечення відшкодування матеріальної шкоди та компенсації моральної (немайнової) шкоди, завданих ОСОБА_1 вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Виходячи з матеріалів позову, заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 208-210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме на цілий житловий будинок загальною площею 35,1 кв.м. та житловою площею 22,7 кв.м., разом з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться в м. Радомишлі Житомирської області за адресою по вул. Ватутіна, буд. 15 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 5850355 1 825 0) посвідчений ОСОБА_2 приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області 5.11.2015 року, який належать на праві приватної власності ОСОБА_3.

Накласти арешт на земельну ділянку (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 50), кадастровий номер 825010100:06:002:1117, площею 0,0900 га, цільовим призначенням для удівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель І поруд (присадибна ділянка), яка знаходиться в м. Радомишлі Житомирської бласті за адресою по вул. Ватутіна, буд. 15, та на якій розміщене вищевказана нерухомість посвідчений ОСОБА_2 приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської зласті 25.11.2015 року, яка належать на праві приватної власності ОСОБА_3.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області протягом пяти днів після її оголошення через Радомишльський районний суд Житомирської області, а особами, які не були присутніми у судовому засіданні - у той же строк з моменту її отримання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя І. М. Невмержицький