Справа № 392/772/16-ц
Провадження № 2/392/574/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 липня 2016 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Кратка Д.М., із участю секретаря судового засідання Жельман О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 25 травня 2012 року у Любоіванівській сільській раді Арбузинського району Миколаївської області, актовий запис № 1, та після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Артюхова».

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що шлюб виявився невдалим, причиною розпаду сім'ї стало несумісність характерів, різні погляди на життя, а також те, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини.

У судове засідання сторони, повідомлені про час і місце розгляду справи, не зявились.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Повідомлений належним чином відповідач ОСОБА_2 (у відповідності до ст.ст. 74 76 ЦПК України), не повідомив про причини своєї неявки, належне повідомлення осіб, які беруть участь у справі є обовязковим (ст. 158 ЦПК України), у разі неповідомлення суду про причини неявки у судове засідання вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин (ч. 2 ст. 77 ЦПК України), участь у справі є процесуальним правом таких осіб (ст. 27 ЦПК України), а згідно за ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належить змагальність сторін та доведення суду переконливості своїх доводів (повідомлення про судове засідання є елементом змагальності та обовязком суду), тому, на думку суду, неявка відповідача в судове засідання та неповідомлення ним про причини своєї неявки свідчить проте, що відповідач розпорядився своїми процесуальними правами шляхом не брати участь у судовому засіданні та не користуватися наданими йому процесуальними правами ( передбаченими ст.ст. 11, 27, 31, 60, 128, 131, 158, 168 ЦПК України).

Згідно ст. 224 ЦПК України суд, зі згоди позивача, проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові пояснення осіб, які беруть участь у справі, письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 25 травня 2012 року Виконкомом Любоіванівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, прізвище після реєстрації шлюбу якої «Артюхова», актовий запис № 1, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб (а.с. 5).

Від спільного сумісного проживання та шлюбу у сторін народилась дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, позивач та відповідач є батьками дитини, що підтверджується копією Свідоцтва про народження (а.с. 6).

Як вбачається з письмових пояснень позивача, сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо.

Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, зокрема позивача, що має істотне значення.

Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається.

Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки позивач не бажає перебувати у шлюбі, а примушування до шлюбу не допускається збереження шлюбу суперечить його інтересам, при цьому також враховується, що відповідачем жодних заперечень на позовну заяву не подано.

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 213-215, 218, 222-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 25 травня 2012 року Виконкомом Любоіванівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, актовий запис № 1 розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище «Артюхова».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 551,20 грн. (п»ятсот п»ятдесят одна гривня 20 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 (десяти) днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Д.М. Кратко