РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/562/16-ц

Провадження № 2/700/260/16

01 серпня 2016 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: Пічкур С.Д.

за участю секретаря: Сіденко Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шестеринської сільської ради Лисянського району Черкаської області, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 25 лютого 1996 року помер його дід, ОСОБА_3, з яким він проживав до смерті, доглядав його і на даний час проживає у спадковому будинку. Він є спадкоємцем майна померлого в пяту чергу, але в звязку з відсутністю документів на спадкове майно, нотаріусом відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому він звернувся до суду.

В судове засідання позивач не зявився, направив суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Направив суду письмову заяву про визнання позову.

Третя особа, ОСОБА_2 направив суд заяву про повне визнання позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення виходячи з таких підстав.

25 лютого 1996 року ОСОБА_3 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 020063.

Згідно свідоцтва про народження позивача та свідоцтва про народження його батька, довідки сільської ради, підтверджується, що померлий є дідом позивача, відтак за ст. 1265 ЦК України, позивач є спадкоємцем майна померлого за законом пятої черги.

Згідно письмової заяви, посвідченої сільською радою, син померлого відмовився від прийняття спадщини в користь позивача.

Згідно довідки сільської ради №157 від 04 липня 2014 року, ОСОБА_1 постійно проживав в будинку свого діда ОСОБА_3 до дня його смерті, отже фактично прийняв спадщину. В спадковому будинку проживає і по даний час.

Постановою державного нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю документів на спадкове майно.

Згідно довідки сільської ради № 184 від 16 вересня 2014 року, за померлим ОСОБА_3 рахується житловий будинок з надвірними спорудами в с. Шестеринці по вул. Березина, 6 на присадибній земельній ділянці площею 0,43 га.

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 вказаного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч. 5 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009року "Про судове рішення у цивільній справі" у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Визнання позову відповідачем не порушує прав та інтересів сторін та третіх осіб, не суперечить вимогам закону, відтак може бути прийняте судом.

За таких обставин, позов є обґрунтованим і підстав для відмови в його задоволенні суд не вбачає.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 1218, 1265, 1268, 1296, ЦК України, ст.ст. 2, 3, 6, 7, 8, 10, 18, 57, 157, 158, 159, 174, 179, 196, 208, 209, 213, 214, 215, ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,7614 га. в адмінмежах Шестеринської сільської ради, Лисянського району Черкаської області, кадастровий номер :05:001:0077, що належала померлому ОСОБА_3, на підставі державного акту серії ЧР № 008437.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами в с. Шестеринці, Лисянського району, Черкаської області, по вул. Березина, 6, що належав померлому ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня отримання його копії сторонами через Лисянський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. Д. Пічкур