Провадження № 2-др/185/11/16
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 червня 2016 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Палюх Т.Д.
за участю секретаря Федосімової Ю.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» про відновлення втраченого судового провадження по справі № 2/257/47/14 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про поновлення на роботі, стягнення недоотриманої оплати днів тимчасової непрацездатності, стягнення моральної шкоди та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд -
При винесенні рішення суду від 15 лютого 2016 року за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» про відновлення втраченого судового провадження Павлоградським міськрайонним судом вирішено питання про повне відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі, проте не зазначено повний текст відновленого рішення Київського районного суду м. Донецька від 03 квітня 2014 року.
На виклик суду, сторони, які були належним чином сповіщені про дату та час розгляду справи в судове засідання не зявились та не сповістили суд про причини своєї неявки.
Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України, суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право , не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати.
Суд, вивчивши документи, додані до справи вважає за необхідне винести додаткове рішення, в якому зазначити повний текст відновленого рішення Київського районного суду м. Донецька від 03 квітня 2014 року.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 220 ЦПК України, суд
Викласти резолютивну частину рішення Павлоградського міськрайонного суду від 15 лютого 2016 року за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» про відновлення втраченого судового провадження по справі № 2/257/47/14 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про поновлення на роботі, стягнення недоотриманої оплати днів тимчасової непрацездатності, стягнення моральної шкоди та середнього заробітку за час вимушеного прогулу в гнаступній редакції:
Заяву ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі № 2/257/47/14 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про поновлення на роботі, стягнення недоотриманої оплати днів тимчасової непрацездатності, стягнення моральної шкоди та середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.
Відновити повністю втрачене судове провадження по цивільній справі № 2/257/47/14 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про поновлення на роботі, стягнення недоотриманої оплати днів тимчасової непрацездатності, стягнення моральної шкоди та середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Вважати встановленим зміст відновленого рішення Київського районного суду м. Донецька від 03 квітня 2014 року по справі № 2/257/47/14 (№ 257/642/13-ц) в такій редакції:
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2014 року Київський районний суд м. Донецька в складі: головуючого - судді Коваленко В.В.., при секретарі - Муха І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства « УкрСиббанк » про поновлення на роботі, стягнення недотриманої оплати днів тимчасової непрацездатності, стягнення моральної шкоди та середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про поновлення на роботі, стягнення недотриманої оплати днів тимчасової непрацездатності, стягнення моральної шкоди та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що з 15.10.2008 року вона працювала в ПАТ «Укрсиббанк». З 19.08.2011 р. вона займала посаду начальника управління « Східне управління споживчого кредитування Департаменту з продажів продуктів споживчого кредитування AT «Укрсиббанк». 10 липня 2012 року вона була попереджена про скорочення її посади і вивільнення з 17.09.2012 року. Як вбачається із тексту повідомлення, підставою для вивільнення стала зміна в організаційній структурі банку, що призводить до скорочення чисельності і штату працівників, на підставі наказу від 06 липня 2012 року № 402 « Про внесення змін в організаційну структуру та штатний розклад Департаменту продажів продуктів споживчого кредиту AT « Укрсиббанк » та на підставі наказу № 270 - ВК від 10 липня 2012 року « Про вивільнення ». 20 липня 2012 року вона була ознайомлена з повідомленням AT «Укрсиббанк » від 16.07.2012 р. про пропонування посади консультанта Північно - Східного управління споживчого кредитування Департаменту з продажів продуктів споживчого кредитування з робочим місцем у м. Донецьку та посадовим окладом 1 514, 00 грн. 20 липня 2012 року вона була ознайомлена з повідомленням AT « Укрсиббанк » від 16.07.2012 року про пропонування посади фахівця з навчання Північно - Східного управління споживчого кредитування Департаменту з продажів продуктів споживчого кредитування з робочим місцем у м. Луганську і посадовим окладом 1 650, 00 грн. Цим же повідомленням їй було запропоновано посаду фахівця з навчання Подільського управління споживчого кредитування Департаменту з продажів продуктів споживчого кредитування з робочим місцем у м. Тернопіль і посадовим окладом 1 650, 00 грн. 11 вересня 2012 року вона була ознайомлена з повідомленням AT « Укрсиббанк » від 11.09.2012 р. про пропонування посади фахівця відділу обліку матеріальних цінностей управління матеріально - технічного забезпечення Департаменту закупівельної діяльності з робочим місцем у м. Києві і посадовим окладом 4 162, 00 грн. 18 грудня 2012 року вона була ознайомлена з повідомленням AT « Укрсиббанк » від 11.09.2012 р. про пропонування посади фахівця з навчання Південного управління споживчого кредитування Департаменту з продажів продуктів споживчого кредитування з робочим місцем у м. Одеса і посадовим окладом 1 650 грн. 00 коп. З наведеними пропозиціями вона не погодилась через низький рівень посадового окладу порівняно з тим, який був передбачений для її посади. 18 грудня 2012 року наказом № 494- ВК « Про кадрові питання » вона булла звільнена з посади начальника управління « Східне управління споживчого кредитування Департаменту з продажів продуктів споживчого кредитування «AT « Укрсиббанк ». Наказ мотивований посиланням на п. 1 ст. 40 КЗпП України. Вважає звільнення незаконним, оскільки мала переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством, оскільки з 06.10.2012 р. вона проходить навчання без відриву від виробництва на Факультеті перепідготовки кадрі ДонНТУ для отримання другої вищої освіти. Просить суд, уточнивши позовні вимоги, поновити її на посаді начальника управління, Східне управління споживчого кредитування Департаменту з продажів продуктів споживчого кредитування AT «УкрСиббанк», стягнути з ПАТ « УкрСиббанк » на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 705 203, 50 грн. Крім того вважає, що діями відповідача їй була заподіяна моральна шкода, яку вона оцінює у розмірі 3 000 тисяч гривень, яка полягає, в тому, що незаконним звільненням були порушені її трудові права, що призвело до втрати нормальних життєвих зв'язків, та потребує від неї додаткових зусиль для організації його життя.
Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги.
Представник відповідача позов не визнала і суду пояснила, що звільнення ОСОБА_1 відбулось внаслідок реорганізації Департаменту споживчого кредитування, одним з елементів якого була ліквідація Східного управління споживчого кредитування шляхом його приєднання до Північного управління споживчого кредитування. У зв'язку з тим, що ліквідувалось саме Східне управління, відповідно була скорочена і посада начальника вказаного управління, яку займала ОСОБА_1 Враховуючи, що у східному управлінні ПК вказана посада в штатному розкладі була одна, відповідно, питання щодо наявності або відсутності у ОСОБА_1 переважного права на залишення на роботі - виникнути не могло, оскільки вказане право виникає виключно у випадку скорочення однієї з декількох однакових посад. При вирішенні питання щодо пропонування ОСОБА_1 іншої роботи, адміністрація банку керувалась виключно кваліфікаційними вимогами щодо вільних посад. Так, з наданих банком суду документів (посадові інструкції) вбачається, що посадовими інструкціями для більшості посад, що були вільні в період з моменту попередження по момент звільнення позивача, ІНФОРМАЦІЯ_1, або технічна освіта з досвідом роботи за спеціальністю, та досконале знання іноземної мови. ОСОБА_1 має вищу технічну освіту, але не має жодного дня досвіду по роботі за вказаною в дипломі спеціальністю, будь - якої економічної освіти не має, досконало іноземною мовою не володіє (з анкети особової справи вбачається, що ОСОБА_1 володіє англійською мовою з словником), тобто кваліфікаційний рівень не відповідав кваліфікаційним вимогам щодо більшості вільних в банку у вказаний період посад. Всі посади, які передбачали кваліфікаційні вимоги, що були наявні у ОСОБА_1 (вища технічна освіта, відсутність будь - якого досвіду по вказаній у дипломі спеціальності « інформаційні управляючи системи та технології », відсутність досконалого знання іноземної мови ) - фахівець з навчання, консультант споживчого кредитування, фахівець відділу обліку матеріальних цінностей ( вимоги освіта - без вказання на профіль ) - були запропоновані ОСОБА_1 Таким чином, вважає, що банком були додержані всі вимоги трудового законодавства при звільненні ОСОБА_2, у зв'язку з чим просила відмовити у задоволенні позовних вимог.
Суд, заслуховує сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала в AT « УкрСиббанк » з 15 жовтня 2008 року. З 19.08.2011 р. ОСОБА_1 була переведена за її згодою на посаду начальника Східного управління споживчого кредитування Департаменту з продажів продуктів споживчого кредитування.
Згідно наказу № 402 від 06.07.2012 року по AT « УкрСиббанк » внесено зміни в організаційну структуру Департаменту у продажів продуктів споживчого кредитування, вказані зміни полягали в ліквідації Східного управління споживчого кредитування у складі Департаменту з продажів продуктів споживчого кредитування, як наслідок - скорочення всіх посад, що входили у склад вказаного управління. Ha підставі цього наказу 10.07.2012 г. по AT був виданий наказ № 270 - ВК про заплановане з 17 вересня 2012 року звільнення працівників вищевказаного структурного підрозділу банку у зв'язку зі змінами в організаційній структурі банка.
Відповідно до ст. 40 п.1 КЗпП України трудовий договір укладений на невизначений термін може бути розірваний за ініціативою власника, або уповноваженого їм особи у разі скорочення штатів.
10.07.2012 року ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 49-2 КЗпП України, була попереджена про наступне заплановане 17.09.2012 року вивільнення.
У зв'язку з тим, що в період з 12 вересня 2012 року по 17 грудня 2012 року ОСОБА_1 хворіла, вона була звільнена з банку за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України в перший день виходу на роботу після закінчення непрацездатності - 18 грудня 2012 року.
Посилання позивача на те, що керівництво ПАТ «УкрСиббанк » не виконала вимог ст. 42 КЗпП України щодо визначення її переважного права на залишення на роботі, суд вважає необґрунтованими, оскільки до кола працівників, серед яких визначаються особи, які мають переважне право на залишення на роботі, і працівників, які не мають таких переваг, а тому підлягають звільненню входять працівники що займають таку ж посаду і виконують таку ж роботу на підприємстві. У зв'язку з тим, що скорочувана посада « начальник Східного управління споживчого кредитування » в штатному розкладі була єдиною, як наслідок, будь - які інші працівники вказану посаду не займали та, відповідно, не виконували таку ж, як позивач роботу, поняття « використати переважне право на залишення на роботі » відносно позивача застосувати неможливо.
Крім того, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 40, 49-2 КЗпП України, ОСОБА_1 неодноразово пропонувалися до працевлаштування вакантні в банку посади:
- 20.07.2012 року - спеціаліст з навчання Північно - Східного управління споживчого кредитування, консультант Північно - Східного управління споживчого кредитування - позивач відмовилась від вказаних посад без вказівки на причини;
- 11.09.2012 року - спеціаліст відділу обліку матеріальних цінностей управління матеріально-технічного забезпечення департаменту закупівельної діяльності позивач відмовилась від вказаної помади без вказівки на причини;
- 12.09.2012 року - фахівець з навчання Південного управління споживчого кредитування позивач відмовилась від вказаної посади без вказівки на причини.
Пропонуючи позивачу вищевказані вакантні посади, відповідачем було прийнято до уваг той факт, що ОСОБА_1:не має вищої освіти за фахом « економіст » ( згідно наданого нею диплому ОСОБА_1 отримала повну вищу освіту за спеціальністю « інформаційні управляючи системи та технології »;протягом своєї трудової діяльності працювала педагогом, фахівцем групи з анімацій та навчання персоналу, регіональним представником групи з продажів споживчих кредитів.
Будь - яких інших вакантних посад, що відповідали б кваліфікації або спеціальності ОСОБА_1, в банку в період з 10.07.2012 року по 18.12.2012 року не було.
Посилання позивача на те, що працівникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були запропоновані інші посади і саме цей факт є доказом недотримання банком вимог ст. 49 -2 КЗпП України, в частині пропонування іншої роботи, суд вважає необгрунтованими, оскільки вказані працівники відразу ж (10.07.2012 р.) погодилися на переведення на запропоновані їм посади, вказане підтверджується копіями попереджень про звільнення вказаним працівникам та наступними наказами про їх переведення на запропоновані посади.
Відповідно до ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності або штату працівників у звязку зі змінами в організації виробництва та праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією та продуктивністю, тобто насамперед необхідно враховувати кваліфікацію, та продуктивність праці.
При звільненні ОСОБА_1 з роботи адміністрацією ПАТ « УкрСиббанк » ці обставини були враховані, тому на думку суду доводи позивача про те, що вона мала переважне право перед іншими з працівниками, не можуть прийматись до уваги.
У зв'язку з тим, що в ПАТ « УкрСиббанк » відсутній профспілковий орган, згода його на звільнення ОСОБА_1 не вимагалась.
При звільненні ОСОБА_1 порушень діючого трудового законодавства які б давали підстави для її поновлення на попередньому місці роботи судом не встановлено, тому на думку суду позов про поновлення |її на попередньому місці роботи задоволенню не підлягає, а у зв'язку з цим і не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Не знайшли свого підтвердження і вимоги позивача про стягнення моральної шкоди.
Таким чином, суд приходить до висновку, що звільнення позивача за ст. 40 п.1 КЗпП України проведене правильно, у зв'язку з чим в задоволенні позову, слід відмовити.
На підставі ст. ст. 40 ч. І, 43 ч. І, 49-2, 237-1 КЗпП України, Постанови Пленума Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 " Про практику розгляду судами трудових спорів керуючись ст.ст. 11, 66, 76, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства « УкрСиббанк» про поновлення на роботі, стягнення недотриманої оплати днів тимчасової непрацездатності, стягнення моральної шкоди та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відмовити.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Апеляційного суду Донецької області через Київський районний суд м. Донецька протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дні отримання копії цього рішення.
Суддя: підпис»
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Т. Д. Палюх