Справа № 297/1586/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого Драб В. І., при секретарі Гарані О. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Берегово, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Квасівської сільської ради про визнання права власності за заповітом на будинковолодіння, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Квасівської сільської ради про визнання права власності за заповітом на будинковолодіння.

Позов мотивований наступним.

Будинковолодіння в АДРЕСА_1, згідно книги погосподарського обліку Квасівської сільради, рахується за ОСОБА_2, батьком позивачки.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 помер, залишивши заповіт від 27 жовтня 2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу Гарапко Х. М, згідно якого все своє майно, в тому числі і будинок, заповів позивачці. Цей заповіт не змінено і не скасовано.

Мати позивачки ОСОБА_4 також померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, тому ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті батька на належне йому майно.

Після смерті батька ОСОБА_2, позивачка подала заяву до державної нотаріальної контори та звернулася в КП «Берегівського РБТІ», однак оформити право власності по заповіту не може, так як будинок в РБТІ не був зареєстрований на спадкодавця.

19 березня 2016 року КП «Берегівське БТІ БРР» виготовило технічний паспорт на вищевказаний одноквартирний (садибний) житловий будинок (інвентаризаційна справа №12863).

Право власності позивачки ніким не оспорюється, однак відповідачем не може бути визнане право власності за нею без судового рішення, тому іншої можливості оформити право власності на спадкове майно, а саме, - житловий будинок в АДРЕСА_1, Закарпатської обл., в неї немає.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, при цьому подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити.

Відповідач - представник виконкому Квасівської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак подали до суду заяву, в якій просять справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги визнають.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою.

Відповідно до п. 28 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно» і «Порядку надання інформацій з державного реєстру речових прав на нерухоме майно», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України за № 868 від 17.10.2013 року, підставою для державної реєстрації прав на нерухоме майно є рішення суду, що набрало законної сили щодо права власності та їхніх речових прав на нерухоме майно.

Згідно з абз. 3 листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 30.07.2012 року № 40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів», документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків та господарських будівель і споруд, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Однак отримавши техпаспорт, позивачка не мала змоги зареєструвати її право власності на майно, так як таке право робити має лише власник майна.

Відповідач визнав позов в повному обсязі. Вважають вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, про що свідчить подана ними заява.

Частиною 1 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 174 ЦПК України).

За відсутності будь-якого застереження, факт, визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст. 61 ЦПК України, є обов'язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, суд приймає визнання позову відповідачем у справі і з цих підстав задовольняє позов.

Позовні вимоги підтверджуються також довідками сільради та РБТІ, свідоцтвами про смерть батьків, заповітом, техпаспортом на будинковолодіння.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 61, 79, 88, 174, 208, 209, 212-216, 223 ЦПК України, ст.ст. 376, 392 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати в цілому за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на житловий будинок садибного типу з надвірними спорудами та будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1, загальною площею 102,2 кв. м., з яких житлова 54,7 кв. м. та допоміжна 47,5 кв. м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Драб В. І.