ОСОБА_1 документу 08.09.2016 Справа № 554/3648/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 вересня 2016 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави, у складі:

головуючого судді Шевської О.І.,

при секретарі Федоренко О.П.

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_5 до тереторіальної громади м.Полтава в особі Полтавської міської ради, третя особа: Управління майном комунальної власності міста про встановлення факту спільного постійного проживання однією сімєю із спадкодавцем, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом тереторіальної громади м.Полтава в особі Полтавської міської ради, третя особа: Управління майном комунальної власності міста про встановлення факту спільного постійного проживання однією сімєю із спадкодавцем, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом. А саме просила суд встановити факт спільного постійного проживання ОСОБА_5 03.05.1967 р. н. (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з ОСОБА_1 однією сімєю, починаючи з 16.09.1983року по 23 липня 1996 року включно. Визнати ОСОБА_5 03.05.1967 р. н. (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) спадкоємцем четвертої черги за законом після померлої 23 липня 1996 року ОСОБА_1

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним, 23 липня 1996 року померла ОСОБА_1 (копія свідоцтва про смерть надається), якій на праві власності належала 1/3 частина будинку з частиною надвірних будівель, що знаходиться в м. Полтаві по пров. Комісарівському, 6 (копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.02.1977р. надається). ОСОБА_1 мала родинні звязки та проживала у вказаному житловому будинку разом з позивачем ОСОБА_5, вони вели спільне господарство, були повязані спільними правами та обвязками як члени однієї родини.

Дід позивача, ОСОБА_6, і чоловік померлої ОСОБА_1, ОСОБА_7, були рідними братами.

Як зазначено в свідоцтві про право на спадщину за законом від 10.02.1977р., дружиною ОСОБА_7 була ОСОБА_1.

Як зазначено в свідоцтві про право на спадщину за законом від 06.06.1975р. (копія надається), ОСОБА_6 мав дочку ОСОБА_8.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_9 (копія надається), її мати ОСОБА_8.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу (копія надається), ОСОБА_9 на підставі укладення шлюбу 04.09.1991р. з ОСОБА_10 змінила прізвище на ОСОБА_10.

Позивач, ОСОБА_5, - онука ОСОБА_6, який був рідним братом чоловіка померлої ОСОБА_1.

Згідно домової книги (копія надається), запис № 2, ОСОБА_1 була зареєстрована за адресоюм. Полтава, пров. Комісарівський, 6, починаючи з 26.10.1942р. і по день смерті 23 липня 1996 року.

Позивач, ОСОБА_9 була також зареєстрована і фактично проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 16.09.1983р. по 19.09.2000р.

При цьому позивач постійно проживала за вказаною адресою однією сімєю з ОСОБА_1, вела з нею спільне господарство, доглядала за ОСОБА_1, допомагала їй в побуті, як рідній бабусі.

За свого життя ОСОБА_1 заповіту не залишила. Спадкоємці, які прийняли спадщину за ОСОБА_1, крім позивача, відсутні.

Постійно проживаючи із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, позивач прийняла спадщину, продовжувала проживати у вказаному будинку до 19.09.2000р., частина вищевказаного житлового будинку, що належала померлій ОСОБА_1, перейшла в її фактичне користування, позивач утримувала вказану частину будинку за власний рахунок, не подавала заяви про відмову в прийнятті спадщини після померлої ОСОБА_1

Відповідно до договору купівлі продажу від 02.10.2015р. (копія договору надається) позивач набула у власність 7/27 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться за адресою м. Полтава, пров. Комісарівський, б. 6., що підтверджується також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 02.10.2015р. (копія надається).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.06.2015р. (копія надається) позивач, ОСОБА_5 набула у власність 7/54 часток житлового будинку, що знаходиться за адресою м. Полтава, пров. Комісарівський, б. 6., що підтверджується також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 12.06.2015р (копія надається). Таким чином, на даний час позивач є співвласником вказаного житлового будинку.

Відповідно до договору № 667 на право забудови від 28.12.1936р. (копія надається), забудовниками зазначеного житлового будинку були ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11.

Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Також в судовому засіданні подала додаткові пояснення.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, та просила відмовити у їх задоволенні у повному обсязі, в своїх запереченнях зазначила, що ОСОБА_1 померла 23 липня 1996 року, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Правовідносини щодо спадкування після померлої ОСОБА_1 виникли у день її смерті 23 липня 1996 року, тобто до дня набрання ЦК України чинності (01 січня 2004 року), а тому представник відповідача вважає, що необхідно застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, тобто норми чинного на той час законодавства. Коло мпадкоємців після смерті ОСОБА_1 визначається повинно визначатися за нормами ЦК УРСР, якими не передбачено спадкоємців четвертої черги, до яких відносить себе позивач.

Представник третьої особи також заперечувала проти задоволення позовних вимог з огляду їх безпідставності та не обґрунтованості. В своїх запереченнях зазначила про необхідність застосування строків позовної давності, що є підставою для відмови у позові. Представник третьої особи вважає, що перебіг строку позовної давності розпочався з 23 липня 1996 року (дата смерті ОСОБА_1В.) та закінчився 23 липня 1999 року. В своїх запереченнях представник третьої особи, також зазначила, про те, що оскільки спадщина після померлої ОСОБА_1 відкрилася 23.07.1996 року , то для врегулювання даних спадкових відносин має застосовуватися Цивільний кодекс УРСР. Зазначила, що у померлої ОСОБА_1 не було спадкоємців, і ОСОБА_5 до них не відноситься, а також враховуючи не прийняття упродовж встановленого шестимісячного строку спадщини, 1/3 частина будинку з частиною надвірних будівель, що знаходяться за адресою:м.Полтава, пров.Комісарівський 6, перейшла до держави відповідно до вимог ст.555 ЦК УРСР.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, 23 липня 1996 року померла ОСОБА_1 (а.с.12), якій на праві власності належала 1/3 частина будинку з частиною надвірних будівель, що знаходиться в м. Полтаві по пров. Комісарівському, 6 (а.с.23). ОСОБА_1 мала родинні звязки та проживала у вказаному житловому будинку разом з позивачем ОСОБА_5, вони вели спільне господарство, були повязані спільними правами та обвязками як члени однієї родини.

Позивач, ОСОБА_5, - онука ОСОБА_6, який був рідним братом чоловіка померлої ОСОБА_1

Згідно домової книги (копія надається), запис № 2, ОСОБА_1 була зареєстрована за адресоюм. Полтава, пров. Комісарівський, 6, починаючи з 26.10.1942р. і по день смерті 23 липня 1996 року. (а.с.25-31)

Позивач, ОСОБА_9 була також зареєстрована і фактично проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 16.09.1983р. по 19.09.2000р.

При цьому позивач постійно проживала за вказаною адресою однією сімєю з ОСОБА_1, вела з нею спільне господарство, доглядала за ОСОБА_1, допомагала їй в побуті, як рідній бабусі.

За свого життя ОСОБА_1 заповіту не залишила. Спадкоємці, які прийняли спадщину за ОСОБА_1, крім позивача, відсутні.

Постійно проживаючи із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, позивач прийняла спадщину, продовжувала проживати у вказаному будинку до 19.09.2000р., частина вищевказаного житлового будинку, що належала померлій ОСОБА_1, перейшла в її фактичне користування, позивач утримувала вказану частину будинку за власний рахунок, не подавала заяви про відмову в прийнятті спадщини після померлої ОСОБА_1

Відповідно до договору купівлі продажу від 02.10.2015р. (а.с.16) позивач набула у власність 7/27 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться за адресою м. Полтава, пров. Комісарівський, б. 6., що підтверджується також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 02.10.2015р. (а.с.18).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.06.2015р. (а.с.19) позивач, ОСОБА_5 набула у власність 7/54 часток житлового будинку, що знаходиться за адресою м. Полтава, пров. Комісарівський, б. 6., що підтверджується також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 12.06.2015р (а.с.20). Таким чином, на даний час позивач є співвласником вказаного житлового будинку.

Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру від 01.09.2016 року, спадкова справа за померлою ОСОБА_1 не відкривалася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 повідомила, що позивач постійно проживала зі спадкодавцем (померлою ОСОБА_1В.) за адресою пр.Комісарівський 6, м.Полтава. Позивач мала добрі стосунки з померлою, допомагала по господарству, піклувалася.

Згідно п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася , але не була прийнята ніким із спадкоємців, встановлених Цивільним кодексом Української РСР, до набрання чинності Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 4.2. гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 (далі Порядок), доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.

Згідно п. 4.11. гл. 10 Порядку, для спадкоємця, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, заява про видачу свідоцтва про право на спадщину є первинним документом, на підставі якого заводиться спадкова справа.

Згідно ст. 1264 Цивільного кодексу України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Позивач, ОСОБА_9 була також зареєстрована і фактично проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 16.09.1983р. по 19.09.2000р., що свідчить про належність ОСОБА_5 до спадкоємців четвертої черги за законом.

За змістом ст. ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6-ти місяців не заявив про відмову від неї. Позивач, на час смерті ОСОБА_13 постійно проживала разом з нею, вела спільне господарство та допомагала померлій як рідній бабусі.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" також звернув увагу, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що вимоги заяви ОСОБА_5. є законними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 234, 256 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_5 задоволити у повному обсязі.

Встановити факт спільного постійного проживання ОСОБА_5 03.05.1967 р. н. (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з ОСОБА_1 однією сімєю, починаючи з 16.09.1983року по 23 липня 1996 року включно.

Визнати ОСОБА_5 03.05.1967 р. н. (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) спадкоємцем четвертої черги за законом після померлої 23 липня 1996 року ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом 10 днів зо дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом 10 днів зо дня отримання ними копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили протягом 10 днів зо дня його проголошення, або протягом 10 днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя О.І. Шевська