Справа № 548/1053/16-ц
Провадження № 2/548/594/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.2016 р. м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого судді - Миркушіної Н.С.,

при секретарі - Калініченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів.

В позовній заяві вказував, що 11 серпня 2001 року він та відповідачка ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що доводиться свідоцтвом про народження ОСОБА_4 1-КЕ № 090636.

Подружні стосунки між ним та відповідачкою не склалися, тому рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 10 квітня 2015 року у справі № 548/498/15-ц їхній шлюб було розірвано. Місце проживання дитини судом не встановлювалося.

Позивач вказував, що 07 квітня 2015 року, напередодні розлучення, між ним та відповідачкою, яка діяла як законний представник за їхнього сина, ОСОБА_3, був укладений Договір дарування житлового будинку, посвідчений 07 квітня 2015 року приватним нотаріусом Хорольського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_5

Згідно цього Договору він подарував їхньому неповнолітньому синові, ОСОБА_3, житловий будинок № 39, розташований по вулиці Панаса Мирного в місті Хорол Полтавської області.

Позивач вказував, що зазначений будинок належав йому на праві приватної власності, у якому, до розірвання шлюбу, проживали: він, відповідачка та їхній спільний син ОСОБА_6. Після розірвання шлюбу він залишив цей будинок для проживання в ньому сина та колишньої дружини.

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 10 липня 2015 року у справі № 548/986/15-ц було вирішено стягнути з позивача аліменти на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, з 26 червня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, на користь його матері ОСОБА_2.

Позивач вказував, що на виконання вказаного рішення суду з серпня 2015 року з його заробітної плати регулярно утримувалися та перераховувалися на користь відповідачки аліменти на утримання ОСОБА_3, який з листопада 2015 року змінив постійне місце свого проживання та зараз він мешкає не з матір'ю, ОСОБА_2, у будинку № 39 по вулиці Панаса Мирного в місті Хорол Полтавської області, де він зареєстрований та, по суті, є власником майна, а з ним, ОСОБА_1 Віталієвичем, у квартирі, яку він винаймає, за адресою: Полтавська область, м. Хорол, вул. Небесної сотні (Леніна), 41, кв.35, що підтверджується актом про встановлення місця проживання ОСОБА_3 від 21 червня 2016 року, складеного за участю депутата міської ради ОСОБА_4 та сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Позивач вказував, що відповідачка залишилася проживати одна у будинку сина, за адресою: Полтавська область, місто Хорол, вул. Панаса Мирного, 39, та продовжує отримувати аліменти на утримання дитини, які стягуються з нього на виконання рішення Хорольського районного суду від 10 липня 2015 року у справі №548/986/15-ц, використовуючи їх для задоволення власних потреб.

Позивач в своїй позовній заяві просив суд ухвалити рішення про припинення стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, вказуючи, що з моменту зміни місця проживання син знаходиться на повному його утриманні, а відповідачка участі у житті дитини не бере, матеріальної допомоги не надає.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, звернувшись до суду із письмовою заявою, в якій просив суд задовольнити його позов, а справу розглянути у його відсутність.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, звернувшись до суду із письмовою заявою, в якій просила суд розглянути справу у її відсутність, а також вказувала, що позов визнає за виключенням витрат на правову допомогу, оскільки вони з позивачем могли вирішити це питання добровільно.

Вивчивши матеріали справи, належно дослідивши докази які є в матеріалах справи та оцінивши їх, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували з 11 серпня 2001 року в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що доводиться свідоцтвом про народження ОСОБА_4 1-КЕ № 090636.

Подружні стосунки між сторонами не склалися, тому рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 10 квітня 2015 року у справі № 548/498/15-ц їхній шлюб було розірвано. Місце проживання дитини судом не встановлювалося.

Судом встановлено, що 07 квітня 2015 року між позивачем та відповідачкою, яка діяла як законний представник за їхнього сина, ОСОБА_3, був укладений Договір дарування житлового будинку, посвідчений 07 квітня 2015 року приватним нотаріусом Хорольського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_5

Згідно цього Договору ОСОБА_1 подарував неповнолітньому синові, ОСОБА_3, житловий будинок № 39, розташований по вулиці Панаса Мирного в місті Хорол Полтавської області, який належав йому на праві приватної власності, та у якому, до розірвання шлюбу, проживали: він, відповідачка та їхній спільний син ОСОБА_6. Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишив цей будинок для проживання в ньому сина та колишньої дружини.

Судом встановлено, що рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 10 липня 2015 року у справі № 548/986/15-ц було вирішено стягнути з позивача аліменти на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, з 26 червня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, на користь його матері ОСОБА_2.

Судом встановлено, що на виконання вказаного рішення суду з серпня 2015 року з заробітної плати позивача ОСОБА_1 регулярно утримувалися та перераховувалися на користь відповідачки аліменти на утримання ОСОБА_3, що підтверджується довідкою АТ "Фінанси та кредит".

Судом також встановлено, що з листопада 2015 року ОСОБА_3 змінив постійне місце свого проживання та зараз він мешкає не з матір'ю, ОСОБА_2, у будинку № 39 по вулиці Панаса Мирного в місті Хорол Полтавської області, де він зареєстрований та, по суті, є власником майна, а з ОСОБА_1 Віталієвичем, у квартирі, яку він винаймає, за адресою: Полтавська область, м. Хорол, вул. Небесної сотні (Леніна), 41, кв. 35, що підтверджується актом про встановлення місця проживання ОСОБА_3 від 21 червня 2016 року, складеного за участю депутата міської ради ОСОБА_4 та сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 залишилася проживати одна у будинку сина, за адресою: Полтавська область, місто Хорол, вул. Панаса Мирного, 39, та продовжує отримувати аліменти на утримання дитини, які стягуються з позивача ОСОБА_1 на виконання рішення Хорольського районного суду від 10 липня 2015 року у справі №548/986/15-ц, використовуючи їх для задоволення власних потреб.

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.51 Конституції України та ч. 1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 181 СК України передбачає, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину мають використовуватися за цільовим призначенням. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, які одержані для її утримання.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Стаття 273 СК України передбачає, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Таким чином, враховуючи те, що одержувач аліментів, ОСОБА_2, проживає окремо від дитини, матеріально її не утримує, а дитина проживає разом з позивачем ОСОБА_1, та знаходиться на його повному матеріальному утриманні, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 в частині припинення стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_3 слід задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Судом встановлено, що з метою підготовки матеріалів для подання позову до суду та надання іншої правової допомоги позивачем ОСОБА_1 була укладена угода з адвокатом на представництво інтересів у цивільній справі № 6 від 03 червня 2016 року. Згідно квитанції № 6 від 05 липня 2016 року гонорар адвокату сплачено в сумі 850,00 грн. (а.с. 15).

Враховуючи, що відповідачка ОСОБА_2 ніколи не відомовлялася від вимог, заявлених позивачем ОСОБА_1, та питання щодо припинення стягнення аліментів сторони могли вирішити добровільно, про що в своїй письмовій заяві вказує відповідачка ОСОБА_2, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позову ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідачки ОСОБА_2 на його користь витрат на правову допомогу слід відмовити.

Оскільки позивач ОСОБА_1 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, то з відповідачки ОСОБА_2 слід стягнути на корить держави судовий збір в сумі 551, 20 грн.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 121, 141, 179, 180, 181, 192, 273 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213-215, 292, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів задовольнити частково. Припинити стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код - НОМЕР_1, аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь його матері ОСОБА_2, ідентифікаційний код - НОМЕР_2, що здійснюється на підставі виконавчого листа № 548/986/15-ц від 16 липня 2015 року, виданого Хорольським районним судом Полтавської області згідно рішення суду від 10.07.2015 року.

Виконавчий лист № 548/986/15-ц від 16 липня 2015 року з дня набрання рішенням законної сили визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: Н.С. Миркушіна