Провадження № 22-ц/779/2415/2016
Головуючий у 1 інстанції Домбровська Г. В.
Суддя-доповідач Василишин Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Василишин Л.В.

суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.

секретаря Бойчука Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за заявою ПАТ «Мегабанк» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ПАТ «Мегабанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави, за апеляційною скаргою ПАТ «Мегабанк» на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 02 листопада 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 02 листопада 2016 року відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «Мегабанк» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ПАТ «Мегабанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави.

ПАТ «Мегабанк» на ухвалу суду подано апеляційну скаргу, в якій апелянт посилається на порушення судом вимог процесуального закону та неправильну оцінку фактичних обставин у справі.

Сторона зокрема вказує, що звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, зазначалося, що для забезпечення виконання приватним підприємством «Фірма ДВД» зобов'язання за кредитним договором від 27.06.2008 року згідно договору застави майна від 09.07.2008 року ОСОБА_4 в заставу банку передано транспортний засіб AUDI Q7, 2007 року випуску, що належав заставодавцю на праві власності.

Забогованість ПП «Фірма ДВД» за кредитним договором від 27.06.200 року складає 410 814,56 доларів США та 3 876 179,01 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Згідно довідки Першої нотаріальної державної контори від 17.05.2016 року спадкоємцем померлого є його дочки - ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які визначені відповідачами по даній справі.

Оскільки останні не виконують обов'язок щодо погашення боргів спадкодавця, ПАТ «Мегабанк» звернулось до них із вимогою про погашення заборгованості спадкодавця за рахунок предмета застави.

У серпні 2016 року позивач звернувся до відповідачів із вимогою про надання автомобіля для огляду, однак вимога залишилась без задоволення.

У вересні 2016 року банк подав позов про звернення стягнення на предмет застави.

Посилаючись на вказані обставини, представник ПАТ «Мегабанк» вказував на можливе утруднення виконання майбутнього рішення суду у даній справі, відтак висновок суду про недоведеність заявником необхідності вжиття заходів забезпечення позову є необгрунтованим.

Крім того, не вмотивованою є позиція суду про те, що задоволення заяви про забезпечення позову у заявлений спосіб означатиме вирішення спору, оскільки в позовних вимогах ПАТ «Мегабанк» просив суд звернути стягнення та надати право продажу і відповідно для виконання цих вимог передати предмет застави в управління, що не є тотожним з вилученням та передачею на зберігання.

З наведених підстав апелянт просив скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою заяву ПАТ «Мегабанк» задоволити, накласти арешт, вилучити та передати на відповідальне зберігання ПАТ «Мегабанк» предмет застави за договором застави майна від 09.07.2008 року - транспортний засіб: автомобіль марки AUDI Q7, легковий універсал - В, 2007 року випуску, номер кузову (шассі,рами) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1.

У судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримала, просила її задоволити.

Представники відповідача ОСОБА_3 вимоги скарги визнали, просили її задоволити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України визначено види забезпечення позову.

Так, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснив Пленум ВСУ у п.4 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ « Мегабанк» звернувся із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки заставодавець помер, а його спадкоємці ухиляються від оформлення спадкових прав. Вони не надали для огляду предмет застави. Спірний автомобіль не застрахований, тому є реальна загроза його неправомірного відчуження чи можливого пошкодження.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з непредставлення стороною обґрунтованих та об»єктивних доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення шляхом накладення арешту та те, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим, на думку колегії суддів, при вирішенні даного питання судом не вжито достатніх заходів для повного та об»єктивного розгляду спірного питання. Зокрема, суду слід було виходячи з підстав звернення позивача, встановити обґрунтованість обраного способу забезпечення у взаємозв»язку з п.1 ст.152 ЦПК та підставу звернення з вимогою про вилучення та передачу на відповідальне зберігання предмету застави. Для правильного вирішення заяви необхідним також було з»ясувати, чи є відповідачі спадкоємцями заставодавця і хто є власником спірного транспортного засобу на даний час .

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про відмову в задоволенні заяви, не з»ясувавши ряд обставин, що мають значення для правильного вирішення заяви. Тому ухвала підлягає скасуванню із передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313-314, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргуПАТ «Мегабанк» задоволити частково.

Ухвалу Івано-Франківськогоміського суду від 02 листопада 2016 року скасувати, а питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча: Василишин Л.В.

Судді: Мелінишин Г.П.

Пнівчук О.В.