Справа № 565/47/16-ц
У Х В А Л А

16 січня 2016 року м. Кузнецовськ

Суддя Кузнецовського міського суду Рівненської області Ковтунович М.І., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання коштів спільною сумісною власністю, їх розподіл та стягнення,

в с т а н о в и в :

До суду надійшов зазначений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю коштів в розмірі 60000грн. та 7000 доларів США, розподіл їх в розмірі по ? частки кожному і стягнення на користь позивача суми в розмірі 112250грн. У цьому ж позові просить звільнити від сплати судового збору відповідно до ст.8 ч.2 Закону України «Про судовий збір».

Позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України.

В силу вимог ст.119 ч.2 п.6 ЦПК позивач повинен у позовній заяві зазначити докази, що підтверджують кожну обставину щодо набуття сторонами спірних коштів під час шлюбу (або зазначити наявність підстав для звільнення від доказування). Таких посилань на докази позовна заява не містить.

У разі, якщо цих відомостей у позовній заяві немає, то це, по-перше унеможливлює формування відповідачем своєї позиції щодо позову, а по-друге, робить невизначеним предмет доказування у цивільній справі та відповідно, ускладнює зясування обставин у справі. Згідно із вимогами процесуального закону (ст.119 ч.1 ЦПК), такі відомості повинні бути у письмовій формі в позовній заяві. Ці недоліки позовної заяви, із вказаних причин, призводитимуть до судової тяганини.

Крім того, позивач просить звільнити її від сплати судового збору у звязку із тяжким матеріальним становищем, оскільки на її утриманні перебуває четверо дітей, однак ОСОБА_1 не подає доказів на підтвердження того, що її майновий стан унеможливлює сплату нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Та обставина, що позивач має четверо дітей, сама по собі, без відомостей щодо її доходів ( у тому числі на утримання дітей), не може свідчити про скрутний матеріальний стан позивача.

Таким чином, із наведеного вище, суд, керуючись нормами ст.8 Закону України "Про судовий збір" приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині вимоги про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

До суду позивачем подано квитанцію про часткову сплату судового збору в розмірі 487,20грн., однак судовий збір необхідно було сплати в розмірі 1 відсотку ціни позову.

Доплату судового збору в сумі 635, 30 грн. необхідно провести за такими реквізитами: УДКСУ у м. Кузнецовськ 22030001, , код ЄДРПОУ у банку 37888148, МФО 833017, номер доходного рахунку щодо сплати судового збору 0004 і, у встановлений судом строк, подати до суду документ про повну сплату судового збору.

Отже, позивачем не дотримано вказаних вимог процесуального закону. Недоліки позову слід виправити шляхом подачі до суду позовної заяви, що буде оформлена відповідно до вимог ст.119 ЦПК України та документа про повну сплату судового збору.

Відповідно до ст.121 ЦПК України, якщо позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України або не сплачено судовий збір, то суддя постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху і надає позивачу строк для усунення недоліків.

Тому, є підстави для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху, з наданням позивачу строку для виправлення вищевказаних недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.ст.119, 121, 209 ЦПК України, суддя -

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні заяви позивача про звільнення від сплати судового збору.

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання коштів спільною сумісною власністю, їх розподіл та стягнення.

Надати позивачу для виправлення недоліків позовної заяви пятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали.

С у д д я :