Справа № 127/2803/16-ц
Провадження № 2-к/127/4/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2016 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Волошина С.В.,

за участі секретаря судового засідання Тонкопій Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці клопотання ОСОБА_1 про визнання на території України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню,

ВСТАНОВИВ:

15.02.2016 року до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання ОСОБА_1 про визнання та виконання на території України рішення Когалимського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри Російської Федерації від 23.09.2015 року, яке набуло законної сили 29.10.2015 року, про визнання недійсним запису Вінницького міського відділу реєстрації актів цивільного стану від 06.04.1994 року №1063 про те, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1, який народився 03.03.1994 року в м. Вінниці, та встановлення батьківства ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_1, який народився 03.03.1994 року в м. Вінниці.

В судове засідання заявник не з»явився.

Заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області в судовому засіданні участь свого представника не забезпечив, начальник відділу ОСОБА_4 надіслала до суду клопотання, в якому просила справу розглядати без участі представника заінтересованої особи, при вирішенні клопотання поклалася на розсуд суду.

Згідно ч. 5 ст. 401 ЦПК України неявка без поважних причин у судове засідання заінтересованих осіб або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою з сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Дослідивши подані до клопотання документи, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Когалимського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри Російської Федерації від 23.09.2015 року у справі №2-893/2015 задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про оскарження батьківства та встановлення батьківства, визнано недійсним запис Вінницького міського відділу реєстрації актів цивільного стану від 06.04.1994 року №1063, про те, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1, народженого 03.03.1994 року в м.Вінниці, встановлено батьківство ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 у відношенні до ОСОБА_1, народженого 03.03.1994 року в м.Вінниці. Зазначене рішення суду, відповідно до довідки №17426 від 25.12.2015 року, вступило в законну силу 29.10.2015 року та підлягає виконанню.

Згідно довідки Когалимського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри Російської Федерації від 25.12.2015 року №17425 рішення цього суду від 23.09.2015 року у справі №2-893/2015 на території Російської Федерації не виконувалося.

На виконання ст.401 ЦПК України, заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області 14.03.2015 року надіслав до суду лист, в якому зазначив, що реєстрація народження ОСОБА_1 проведена відділом ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції 06.04.1994 року згідно чинного на той час Кодексу про шлюб та сім»ю України, згідно ст.55 якого при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків та рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадилося за прізвищем матері, ім»я, по батькові та національність батька дитини записувалося за її вказівкою, що підтверджується відповідною копією актового запису про народження, яку долучено до листа, проти внесення в даний актовий запис змін щодо встановлення на підставі рішення Когалимського міського суду від 23.09.2015 року не заперечив.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

На підставі п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Згідно ст. 399 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Порядок визнання рішень, які не потребують примусового виконання між Україною та Російською Федерацією врегульовано ст.ст. 51-52 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, яка ратифікована Верховною Радою України 10.11.1994 року.

Заявником до клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додано документи, визначені ч.2 ст. 400 ЦПК України.

Згідно ч.6, ч.7 ст. 401 ЦПК України за наслідками розгляду клопотання, а також заперечення, у разі його надходження, суд постановляє ухвалу про визнання в Україні рішення іноземного суду та залишення заперечення без задоволення або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню. У визнанні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, може бути відмовлено з підстав, встановлених ст. 396 цього Кодексу.

Вивчивши клопотання та долучені до нього документи, судом встановлено, що вони відповідають вимогам ст. 394 ЦПК України.

Судом не встановлено перелічених у ст. 396 ЦПК України підстав для відмови у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 394, 396, 399-401 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Визнати на території України рішення Когалимського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри Російської Федерації від 23.09.2015 року, яке набуло законної сили 29.10.2015 року, про визнання недійсним запису Вінницького міського відділу реєстрації актів цивільного стану від 06.04.1994 року №1063 про те, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1, який народився 03.03.1994 року в м. Вінниці, та встановлення батьківства ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_1, який народився 03.03.1994 року в м. Вінниці.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області суд шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання ухвали.

Суддя: