Справа № 229/3726/16-ц
Провадження №2/229/1495/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря Костіної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Експрес-банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначає, що 23.05.2013р між ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №8504/30/к.

Згідно пунктів 1.2. - 1.5. кредитного договору, Позивач надав Відповідачу кредит на споживчі цілі в сумі 20 000,00 грн. строком на 24 місяці, з 23.05.2013р. по 23.05.2015р. За користування кредитом процентна ставка за кредитом є фіксованою і становить 28%річних, а з моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем на момент укладення договору , на поточний рахунок до закінчення строку дії кредитного договору, процентна ставка становить 38% .

Відповідач зобов"язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати проценти за користування кредитом, інші платежі, виконати інші свої зобов"язання за кредитним договором, та повернути кредитодавцеві кредит на умовах та в строки визначені кредитним договором (п.1.1 ).

Відповідач не пізніше 23.05.2015року зобов"язаний був повернути кредит. Однак в строки, встановлені Кредитним договором, зобов"язання за договором відповідачем виконано не було.

Станом на 25.10.2016року сума заборгованості по кредиту становить 6462,08грн, сума простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам - 5222,20грн.

Згідно ст. 625 ЦК України відповідач за порушення взятих на себе зобов"язань щодо строків повернення кредиту має сплатити позивачу інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту в сумі 542,81грн.

Просять стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі 12227,09грн, а також судові витрати.

В судове засідання позивач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали суду заяву про розгляд справи у відсутність представника банку. На позові наполягають, не заперечують щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1, яка згідно позовної заяви зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто на території, яка на теперішній час органами державної влади не контролюється, і поштовий зв'язок з якою з липня 2014 року відсутній, в судове засідання не з'явилася. Згідно повідомлення управління соціального захисту населення Дружківської міської ради станом на 07 листопада 2016 року громадянка ОСОБА_1 на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб не перебуває. (а.с. 42), у зв'язку з чим інформація про час і місце судового засідання для відповідача була розміщена на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в мережі Інтернет (www.court.gov.ua) на сторінці Дружківський міський суд Донецької області у розділі «Оголошення для мешканців м.Ясинувата та Ясинуватського району ». (а.с.52).

Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути грошові кошти та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватись у строк, що встановлений у договорі.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ст. 525 ЦК України передбачено неможливість односторонньої відмови від виконання зобов'язання або його зміна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, визначеного у гривнях.

Згідно п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року вбачається, що за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

Крім цього, згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Згідно із частиною першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом, це узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України (постанова від 02 вересня 2015 року у справі №6-369цс15).

Суд встановив, що між ПАТ «Акціонерний банк Експрес Банк» та відповідачем ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 8504/30/к від 23 травня 2013р., відповідно до якого, Банк надав відповідачеві кредит в сумі 20 000грн.на строк 24 місяці, з 23.05.2013р по 23.05.2015р, зі сплатою процентів в розмірі 28%річних.

З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства , яке було роботодавцем позичальника на момент укладання цього договору сплата процентів складає у розмірі 38%річних.

Відповідно до п.5.2 договору відповідач зобовязаний сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредитні кошти в порядку та на умовах , визначених договором (а.с.4-11).

Суд встановив, що відповідач отримав кредитні кошти, але не виконував належним чином умови договору щодо погашення кредиту і процентів за ним у звязку з чим, станом на 25.10.2016 року виникла заборгованість за кредитом 6462,08грн, по процентам 5222,20грн. (а.с.3).

Позивачем також нараховані відповідачу інфляційні витрати за кредитом в сумі 542,81грн (а.с. 32-35)

Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, відповідно у позивача виникло право вимагати сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитом в розмірі 6462,08грн, заборгованості по процентам 5222,20грн , інфляційні витрати в сумі 542,81грн підлягають задоволенню.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378грн.

Керуючись ст. ст. 10,11,60,61,88,209,212-215,223-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позов публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк «Експрес Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк «Експрес-банк» , , МФО 322959, заборгованість за кредитним договором № 8504/30/к від 23 травня 2013р. станом на 25 жовтня 2016року у загальній сумі 12 227 (дванадцять тисяч двісті двадцять сім)грн. 09 коп, де заборгованість за кредитом - 6462,08грн., по відсоткам 5222,20грн, інфляційні витрати 542,81грн., також стягнути судові витрати в сумі 1378грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили: через 10 днів з дня його проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга; у разі подання апеляційної скарги, після розгляду її апеляційним судом.

На рішення позивачем може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом 10 днів після проголошення рішення.

Суддя: Т. Л. Панова