Справа № 525/1434/13-ц
Провадження №6/525/8/2016
У Х В А Л А

19.09.2016 року сел. ОСОБА_1

Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Хоролець В.В., при секретарі Пилипенко П.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області заяву позивача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі за її (ОСОБА_2) уточненим позовом до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання житлового будинку та земельної ділянки спільною сумісною власністю та розподіл спільного сумісного майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

13.07.2016 року до Великобагачанського районного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_2 про скасування вжитих заходів забезпечення позову згідно ухвали Великобагачанського районного суду Полтавської області від 15.01.2014 року, яка мотивована ним, що рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 25.12.2014 року в цивільній справі №525/1434/13-ц набрало законної сили, тому відпали передбачені законом підстави для вжиття заходів забезпечення позову в цивільній справі за її (ОСОБА_2) уточненим позовом до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання житлового будинку та земельної ділянки спільною сумісною власністю та розподіл спільного сумісного майна подружжя (т.3 а.с.16).

Розгляд заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову призначено на 27.07.2016 року. 27.07.2016 року за клопотанням ОСОБА_4 розгляд питання про скасування заходів забезпечення позову відкладено на 29.08.2016 року (т.3 а.с.23). 29.08.2016 року судове засідання було відкладено на 08 год. 30 хв.19 вересня 2016 року у звязку з надходженням заяви ОСОБА_2 від 23.08.2016 року (т.3 а.с.32), в якій вона просила розгляд її заяви про скасування заходів забезпечення позову відкласти на іншу дату після 15.09.2016 року у звязку з перебуванням на установчій сесії у вищому навчальному закладі.

В судове засідання на 08 год. 30 хв. 19.09.2016 року ОСОБА_2 не зявилася, вона рекомендованим листом з повідомленням сповіщена про день і час розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову (т.3 а.с.36), судову повістку отримала завчасно 09.09.2016 року.

В судове засідання на 08 год. 30 хв. 19.09.2016 року ОСОБА_3 не зявився, він рекомендованим листом з повідомленням сповіщений про день і час розгляду заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову (т.3 а.с.37), судову повістку отримав завчасно 06.09.2016 року.

В судове засідання на 08 год. 30 хв. 19.09.2016 року виконуюча обовязки державного нотаріуса Великобагачанської ДНК ОСОБА_5 не зявилася, від неї до суду надійшов лист про розгляд заяви ОСОБА_2 у її відсутність (т.3 а.с.35).

Представник Великобагачанського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в судове засідання на 08 год. 30 хв.19.09.2016 року не зявився, даний відділ належним чином повідомлений про день і час розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову (т.3 а.с.34), неявка представника даного відділу не є перешкодою для розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

У відповідності до вимог ч.5 ст.154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Отже, з урахуванням того, що сторони та інші особи у справі належним чином повідомленні про день і час судового засідання, в судове засідання на 08 год. 30 хв. 19.09.2016 року не зявилися, виходячи з положень ч.5 ст.154 ЦПК України неявка осіб, які беруть участь у справі не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Суд, розглянувши заяву позивача ОСОБА_2 від 13.07.2016 року про скасування заходів забезпечення позову, вивчивши та проаналізувавши всі матеріали цивільної справи №525/1434/13-ц в їх сукупності приходить до висновку, що в даний час є передбачені законом підстави для скасування заходів забезпечення позову, що були вжиті згідно ухвали Великобагачанського районного суду Полтавської області від 15.01.2014 року про накладення арешту на будинок №10, що розташований по вулиці Карла Лібкнехта (в даний час вулиця Затишна) в селищі Велика Багачка Полтавської області, що належить ОСОБА_2 та заборонити його відчуження будь-яким способом, проведення будь-яких будівельних або ремонтних робіт по ньому до постановлення рішення по даній цивільній справі, виходячи з таких підстав.

Згідно ч.3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядав справу.

Відповідно до ч.5 ст.154 ЦПК України, питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішення законної сили (ч.6 ст.154 ЦПК України).

Судом встановлено, що 14.01.2014 року від позивача по справі за зустрічним позовом ОСОБА_2 ОСОБА_3 до Великобагачанського районного суду в межах розгляду його зустрічного позову до ОСОБА_2 про визнання житлового будинку та земельної ділянки спільною сумісною власністю та розподіл спільного сумісного майна подружжя надійшла заява про застосування заходів забезпечення позову та провести забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок №10, що розташований по вулиці Карла Лібкнехта в селищі Велика Багачка Полтавської області, що належить ОСОБА_2 та заборонити його відчуження будь-яким способом, проведення будь-яких будівельних або ремонтних робіт по ньому до постановлення рішення по даній цивільній справі (т.1 а.с.а.с.87-92; 93-94).

15.01.2014 року ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області, з метою забезпечення позову позивача по справі за зустрічним позовом ОСОБА_2 ОСОБА_3 в цивільній справі за уточненим позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання житлового будинку та земельної ділянки спільною сумісною власністю та розподіл спільного сумісного майна подружжя були вжиті заходи забезпечення позову, а саме, шляхом накладення арешту на будинок №10, що розташований по вулиці Карла Лібкнехта в селищі Велика Багачка Полтавської області, що належить ОСОБА_2 та заборонити його відчуження будь-яким способом, проведення будь-яких будівельних або ремонтних робіт по ньому до постановлення рішення по даній цивільній справі (т.1 а.с.а.с.108-109).

Дана ухвала суду від 15.01.2014 року не була оскаржена і набрала законної сили.

Копія даної ухвали була направлена сторонам у справі, а також до відділу ДВС Великобагачанського районного управління юстиції (т.1 а.с.116).

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 25.12.2014 року, уточнені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково. Поділено майно подружжя, яке є обєктом права спільної сумісної власності, таким чином: виділено ОСОБА_2 та визнано за нею право власності на легковий автомобіль «SKODA», модель «FABIA COМВІ 1,2», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, кузов №ТМВJY16Y17В454269, вартістю 56309 грн.75 коп., який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВІС 003743 від 10.02.2007 року, виданого РЕП 4-го МРВ ДАІ м. Миргород ВДАІ у Полтавській області зареєстрований за ОСОБА_2 ОСОБА_3, правом керування яким має ОСОБА_2 Виділено ОСОБА_2 ОСОБА_3 та визнано за ним право власності на наступне майно: картоплесаджалку вартістю 1800 грн., моторну лодку «Арго» вартістю 5960 грн., мотор до лодки «Parsun» вартістю 13830 грн., соковижималку вартістю 2500 грн., бензопилу вартістю 1100 грн., деревяні двері вартістю 1200 грн., автомобільний причеп вартістю 1500 грн., електродрель вартістю 300 грн., болгарку вартістю 280 грн., багажник автомобільний вартістю 4324 грн., загальною вартістю 32794 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 ОСОБА_3 147 грн.22 коп. різниці вартості при розподілі майна. В іншій частині уточнених позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання житлового будинку та земельної ділянки спільною сумісною власністю та розподіл спільного сумісного майна подружжя відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судові витрати-судовий збір в розмірі 561 грн. 63 коп. (т.2 а.с.а.с.130-135).

При постановленні рішення у даній цивільній справі Великобагачанським районним судом Полтавської області, з урахуванням положень п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», не вживалися заходи щодо скасування вжитих заходів забезпечення позову.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 30.03.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 ОСОБА_3 було задоволено частково. Рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 25.12.2014 року змінено в частині визначення розміру грошової компенсації різниці в частці майна та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 ОСОБА_3 11757 грн.88 коп. В іншій частині рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області залишено без змін. (т.2 а.с.а.с.213-216).

Отже, з вищевказаних судових рішень, які набрали законної сили вбачається, що в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання житлового будинку №10, що розташований по вулиці Карла Лібкнехта в селищі Велика Багачка Полтавської області та земельної ділянки спільною сумісною власністю та розподіл спільного сумісного майна подружжя відмовлено.

Згідно розяснень, що викладені в п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу; при цьому, із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутися особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору.

При розгляді заяви позивача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову суд відмічає, що за своєю юридичною природою та суттю заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і застосовуються саме у випадку, коли невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Також, в контексті розгляду заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову та обґрунтувань, що викладені в її заяві, суд зазначає наступне.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України.

Рішення Європейського суду є офіційною формою розяснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у звязку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні у справі «Беєлер проти Італії» від 05.01.2000 року Європейський Суд зазначив, що поняття «майно» у статті 1 Першого протоколу має автономне значення, яке не обмежується власністю на фізичні речі. Воно є незалежним від формальної класифікації в національному праві: деякі інші права та інтереси, що складають активи, можуть розглядатися як право власності і, таким чином, як «майно» в цілях даного положення.

Зміст конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «ОСОБА_6 Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Також в цьому рішенні Суд зазначив, що стаття 1 Першого протоколу до Конвенції може застосовуватися для захисту правомірних очікувань щодо певного стану речей у майбутньому.

Отже, виходячи з вищевикладених обставин та того, що рішення суду у справі, в якій було вжито заходи забезпечення позову набрало законної сили і в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання житлового будинку №10, що розташований по вулиці Карла Лібкнехта в селищі Велика Багачка Полтавської області та земельної ділянки спільною сумісною власністю та розподіл спільного сумісного майна подружжя відмовлено, заходи забезпечення позову (накладення арешту на нерухоме майно (житловий будинок №10, що розташований по вул.Карла Лібкнехта в селищі Велика Багачка з забороною його відчуження будь-яким способом, проведення будь-яких будівельних або ремонтних робіт по ньому до постановлення рішення по даній справі) згідно ухвали Великобагачанського районного суду Полтавської області від 15.01.2014 року було вжито за клопотанням позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 ОСОБА_3, за своєю правовою природою заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і були вжиті до постановлення судового рішення у вищевказаній цивільній справі, наявність в даний час вжитих заходів забезпечення позову (при тому, що цивільна справа за позовом ОСОБА_2 розглянута і судове рішення у справі набрало законної сили) перешкоджає ОСОБА_2, як власнику, користуватися та розпоряджатися належною їй власністю, тому, виходячи зі змісту норми ч.6 ст.154 ЦПК України, в даний час відсутні правові підстави для продовження забезпечення позову саме згідно ухвали Великобагачанського районного суду Полтавської області від 15.01.2014 року, тому вжиті заходи забезпечення позову згідно вказаної вище ухвали суду належить скасувати.

При цьому, виходячи з юридичного змісту положень ст.ст.151,152 та 154 ЦПК України, наявність в даний час у Великобагачанському районному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області виконавчого провадження про стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 (згідно рішення Апеляційного суду Полтавської області від 30.03.2015 року) не змінює суті заходів забезпечення позову, які мають виключно тимчасовий характер в межах судового розгляду конкретної цивільної справи, які були вжиті саме до постановлення судового рішення у справі та не змінюють в будь-якому разі обовязку як боржника, так і відповідного органу державної виконавчої служби вживати передбачені законом заходи, в т.ч. і Законом України «Про виконавче провадження», щодо виконання конкретного судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.154,209,210,293 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

1.Скасувати заходи забезпечення позову в цивільній справі №525/1434/13-ц за уточненим позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання житлового будинку та земельної ділянки спільною сумісною власністю та розподіл спільного сумісного майна подружжя, які були вжиті згідно ухвали Великобагачанського районного суду Полтавської області від 15.01.2014 року про накладення арешту на будинок №10, що розташований по вулиці Карла Лібкнехта (в даний час вулиця Затишна) в селищі Велика Багачка Полтавської області, що належить ОСОБА_2 та заборони його відчуження будь-яким способом, проведення будь-яких будівельних або ремонтних робіт по ньому до постановлення рішення по даній цивільній справі.

2.Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб сторони у справі, а також Великобагачанську державну нотаріальну контору та Великобагачанський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, направивши всім цим особам копію даної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Полтавської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В.Хоролець