МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ___________
14 квітня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Сегеди О.М.,
при секретарі - Нейковій Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Крім того, в забезпечення виконання грошових зобовязань ОСОБА_1 за кредитним договором №161МТ від 28 березня 2008р., між ЗАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №161МТР/1 від 28 березня 2008р., згідно якого останній, на добровільних засадах, взяв на себе зобовязання відповідати як солідарний боржник по зобовязанням ОСОБА_1, що виникають з умов кредитного договору №161МТ від 28 березня 2008р.
Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі.
Представник ПАТ КБ «Приват Банк» діюча за довіреністю від 20 березня 2016р., в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути поданий позов за її відсутності в порядку заочного провадження, у звязку з неявкою відповідачів в судові засідання (а.с.41).
Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с.36,37,40).
Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.
Крім того, в забезпечення виконання грошових зобовязань ОСОБА_1 за кредитним договором №161МТ від 28 березня 2008р., між ЗАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №161МТР/1 від 28 березня 2008р., згідно якого останній, на добровільних засадах, взяв на себе зобовязання відповідати як солідарний боржник по зобовязанням ОСОБА_1, що виникають з умов кредитного договору №161МТ від 28 березня 2008р.(а.с.14).
Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі (а.с.12-13).
Встановлено, що ПАТ КБ «Приват Банк» є правонаступником всіх прав та обовязків ЗАТ КБ «Приват Банк» є юридичною особою відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки (а.с. 20-21).
Позивач свої зобовязання виконав в повному обсязі, однак відповідачі від виконання своїх зобовязань ухиляється.
- заборгованості за кредитом 8099,16доларів США,
- заборгованості за відсотками за користування кредитом 8283,58доларів США,
- пені за несвоєчасність виконання зобовязань 330580,04 грн.
Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов кредитного договору №161МТ від 28 березня 2008р. (а.с.4).
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 533 ЦК передбачено, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях.
Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті під час здійснення розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Пункт 1 ч.2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачає право банку здійснювати операції з валютними цінностями.
Згідно з п.2.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій (далі Положення), затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17 липня 2001р. № 275, за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного банку, банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Таким чином, банк як фінансова установа може укладати кредитні договори, предметом яких є іноземна валюта, за наявності в нього банківської ліцензії та відповідного письмового дозволу.
Встановлено, що ПАТ «Приват Банк» 05.10.2011р. отримав банківську ліцензію №22 на право здійснення операцій, визначених ч.3 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (а.с.20).
З урахуванням наведеного та з огляду на положення статей 526, 533, 627, 1049, 1054 ЦК України в разі, коли за умовами кредитного договору позичальник одержав кредит у вигляді грошових коштів в іноземній валюті, він зобовязаний повернути кредитодавцю на вимогу останнього цей кредит у вигляді грошових коштів у тій самі сумі і в тій самій валюті, що були ним одержані.
Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.
У разі порушення зобовязання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Правовими наслідками порушення основного зобовязання, забезпеченого порукою, є солідарна відповідальність або додаткова /субсидіарна/ відповідальність, якщо така відповідальність встановлена договором поруки.
Солідарна відповідальність означає, що у разі невиконання боржником основного зобовязання, кредитор має право вимагати виконання зобовязання в повному обсязі або частково як від боржника, так і від поручителя, або від них обох.
Частиною 1 ст.554 ЦК України визначено, що в разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Відповідно до частин 1,2,4 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обовязку в повному обсязі однім із боржників припиняє обовязок решти солідарних боржників перед кредитором.
Встановлено, що умовами договору поруки №043/08/08-Р від 19.02.2008р., передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й позичальник. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною.
Тому, позивач має право вимагати виконання зобовязання як від боржника, так і від поручителя.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії згідно із законом та умовами договорів кредиту та поруки для досудового врегулювання спірних правовідносин.
Відповідачами не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень.
Своїм правом бути присутніми у судових засіданнях відповідачі також розпорядилися на свій розсуд.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 543, 544, 610, 611, 612, 625, 1049, 1050, 1054,1060 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України суд
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Іншими особами, які брали участь у справі, заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.
Суддя: О.М. Сегеда