Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"21" квітня 2016 р. Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Бузовського В.В.,

при секретарі Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

встановив:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом та просив стягнути на його користь з відповідача суму боргу за договором позики від 16.09.2015р., в сумі 4 000,00 дол.США, за договором позики від 02.10.2015р., в сумі 7 000,00 дол.США та від 15.10.2015р, в розмірі 3 000,00 доларів США, визначивши суму, яка буде підлягати стягненню в грошовій одиниці України гривні, за курсом НБУ на день стягнення. В обґрунтування вимог посилався на те, що між ним та відповідачем були укладені договори позики на зазначені суми, відповідач отримавши кошти не повернув їх у строк визначений договорами. На підтвердження укладання договорів позики відповідачем було складено відповідні розписки від 16.09.2015р., та 15.10.2015р., а договір позики від 02.10.2015р., був посвідчений нотаріально. Порядок та строк повернення, були обумовлені договорами та зазначені в розписках. Разом з тим відповідач, у встановлений договорами строк, кошти не повернув, що стало підставою для звернення до суду.

Відповідач в судове засідання не зявився про місце та час його проведення був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомляв, заява про розгляд справи у його відсутність не надходила. В письмових запереченнях, надісланих поштою до суду, зазначив, що він розписки не складав і не підписував та з приводу вимагання у нього коштів звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів (а.с. 42-43).

Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що в судовому засіданні не заперечував представник позивача.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так встановлено, що між ОСОБА_1, як позикодавцем з одного боку та ОСОБА_2, як позичальником з іншого боку, 16.09.2015р., було укладено договір позики відповідно до якого ОСОБА_1, передав а ОСОБА_2, отримав позику в розмірі 4 000 доларів США. На підтвердження отримання коштів за договором, було складено відповідну розписку (а.с. 8). Відповідно до умов договору позики, які зазначені у розписці, позичальник взяв на себе зобовязання повернути позику до 01.10.2015р.

Також встановлено, що між ОСОБА_1, як позикодавцем з одного боку та ОСОБА_2, як позичальником з іншого боку, 02.10.2015р., було укладено договір позики відповідно до якого ОСОБА_1, передав а ОСОБА_2, отримав позику в розмірі 148 073,10 гривень, із визначенням зазначеною суми в іноземній валюті, а саме еквівалент 7 000 доларів США. На підтвердження отримання коштів за договором, було складено відповідний договір, який посвідчений нотаріально (а.с. 9). Відповідно до умов договору позики, які зазначені у договорі, позичальник взяв на себе зобовязання повернути позику до 02.11.2015р.

Крім того, встановлено, що між ОСОБА_1, як позикодавцем з одного боку та ОСОБА_2, як позичальником з іншого боку, 15.10.2015р., було укладено договір позики відповідно до якого ОСОБА_1, передав а ОСОБА_2, отримав позику в розмірі 3 000 доларів США. На підтвердження отримання коштів за договором, було складено відповідну розписку (а.с. 10). Відповідно до умов договору позики, які зазначені у розписці, позичальник взяв на себе зобовязання повернути позику до 25.10.2015р.

До теперішнього часу позичальник кошти не повернув, що стало підставою для звернення до суду.

За правилами ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка.

Відповідно до ст. 533 ЦК України, якщо грошове зобовязання визначено в іноземній валюті, сума, що підлягає стягненню у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.

При визначенні сум, які підлягають стягненню з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, суд виходить із того, що курс Національного Банку України станом на 21.04.2016р., становить 24,5 грн., за 1 дол.США, таким чином, стягненню за договором позики від 16.09.2015р., підлягає 101 600,00 грн., за договором позики від 15.10.2015., - 76 200,00 грн.

В частині стягнення з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, суми боргу за договором позики від 02.10.2015р., в сумі 7 000,00 дол.США за курсом НБУ, вимоги підлягають задоволенню частково, а саме в розмірі 148 073,10 грн., оскільки саме таку суму коштів в гривні отримав ОСОБА_2, згідно договору позики (а.с. 9), що передбачено ст. 1046 ЦК України, тобто грошове зобовязання не було визначено сторонами в іноземній валюті, а був зазначений тільки еквівалент отриманим коштам, що правового значення для вирішення спору не має.

Крім того, суд не приймає до уваги заперечення відповідача про те, що він не писав розписок та не отримував кошти, оскільки такі обставини відповідачем не доведені. не Позивач не зобовязаний доводити справжність розписок (або підпису в них). Обовязок доказування підроблення розписок (або підпису в них) від імені відповідача (боржника) лежить на відповідачеві в силу ст.ст. 10, 60 ЦПК України.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

На підставі ст. 625, 1047, 1048 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 64, 88, 212-215, 224-227 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ОСОБА_3 НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 ОСОБА_4 НОМЕР_2 суму боргу за договором позики від 16 вересня 2015 року в сумі 4 000 (чотири тисячі) доларів 00 центів США, що еквівалентно 101 600 гривень 00 коп., (стягнення проводити в грошовій одиниці України гривні, за курсом встановленим НБУ на день здійснення платежу).

Стягнути з ОСОБА_2 ОСОБА_3 НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 ОСОБА_4 НОМЕР_2 суму боргу за договором позики від 02 жовтня 2015 року в сумі 148 073 (сто сорок вісім тисяч сімдесят три) гривні 10 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ОСОБА_3 НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 ОСОБА_4 НОМЕР_2 суму боргу за договором позики від 15 жовтня 2015 року в сумі 3 000 (три тисячі) доларів 00 центів США, що еквівалентно 76 200 гривень 00 коп., (стягнення проводити в грошовій одиниці України гривні, за курсом встановленим НБУ на день здійснення платежу).

Стягнути з ОСОБА_2 ОСОБА_3 НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 ОСОБА_4 НОМЕР_2 сплачений судовий збір в розмірі 3 429 грн 57 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: