печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

16 вересня 2016 року суддя Печерського районного суду м. Києва у складі

головуючого судді Козлова Р.Ю.

при секретарі Іваненку С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 16 серпня 2013 року №757/16240/13-ц

В С Т А Н О В И В:

У липні 2016 року заявниця звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу 757/16240/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 9715 (дев'ять тисяч сімсот п'ятнадцять) грн. 72 коп. та суму судового збору в розмірі 114 (сто чотирнадцять) грн. 70 коп.

Заявниця та представник стягувача в судове засідання не з'явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином.

Заявниця направила суду заяву про розгляд заяви за її відсутності.

Неявка осіб належним чином повідомлених про розгляд заяви про скасування судового наказу відповідно до ч.6 ст. 105 ЦПК України не перешкоджає розгляду такої заяви.

За таких обставин суд визнав можливим проводити судове засідання за відсутності осіб, що у судове засідання не з'явилися.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 16 серпня 2013 року Печерським районним судом м. Києва було видано судовий наказ по справі №757/16240/15-ц за заявою Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Вказаним наказом було стягнуто з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 9715 (дев'ять тисяч сімсот п'ятнадцять) грн. 72 коп. та суму судового збору в розмірі 114 (сто чотирнадцять) грн. 70 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації державного житлового фонду Старокиївського району 07 липня 1994 року, заявниця, її брат ОСОБА_2 та батько заявниці ОСОБА_3 мати ОСОБА_4 були власниками квартири АДРЕСА_1 по 1/4 частині кожний.

17 червня 2000 року мати заявниці ОСОБА_4 померла. Після смерті матері, батько заявниці одружився та в нього народилось троє дітей, які постійно проживають та зареєстровані в наведеній квартирі, що вбачається з довідки за формою №3, а.с. 4) на яких також нараховується плата за житлово-комунальні послуги, як на осіб, які зареєстровані та проживаючих в квартирі.

Як вбачається із доданих до заяви матеріалів, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 31 січня 2013 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 18 квітня 2013 року, було визнано за кожним із співвласників право власності на 1/3 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1. Зазначені судові рішення, були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 6062458 на ім'я ОСОБА_2 та за номером 5314852 на ім'я ОСОБА_1

Також вказаними рішеннями було встановлено порядок користування квартирою, згідно якого ОСОБА_2 виділено в користування ізольовану жилу кімнату площею 13,5 кв.м., заявниці ОСОБА_1 - ізольовану жилу кімнату площею 14,4 кв.м., та ОСОБА_3 виділено ізольовану жилу кімнату площею 26,8 кв.м. з балконом та залишено в загальному користуванні співвласників: кухню, санвузол, вбиральню, коридор, комору, вхід у квартиру.

У подальшому заявниця та її брат відчужили свої частки в квартирі та придбати собі окреме житло. Згідно Договорів міни від 01 серпня 2014 року останні відчужили кожний свої частини в квартирі АДРЕСА_2 ОСОБА_5, а останній відповідно до умов наведеного договору міни набув 2/3 частини квартири, що належали заявниці та її брату.

Як зазначає заявниця, перед укладанням вказаних договорів міни вона та її брат, як власники 2/3 частин квартири, 30 червня 2014 року сплатили свою частину боргу за комунальні послуги в розмірі 6520 грн., який всього складав 15319 грн. 45 коп. При цьому, в квартирі до її відчуження було зареєстровано 6 осіб: заявниця, її брат ОСОБА_2, дружина батька - ОСОБА_6, їх діти - ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9. Батько ОСОБА_3 постійно проживає в квартирі без реєстрації.

Таким чином, на час відчуження заявницею і її братом часток в квартирі останні оплатили 6520 грн. за надання житлово-комунальних послуг (а.с. 57).

Враховуючи викладене вище а також той факт, що із поданої боржником заяви про скасування судового наказу вбачається спір про право, судовий наказ виданий 16 серпня 2016 року №757/16240/13-ц підлягає скасуванню.

Керуючись вимогами ст.ст. 100, 105-1 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 16 серпня 2013 року №757/16240/13-ц - задовольнити.

Скасувати судовий наказ виданий 16 серпня 2013 року про стягнення ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 9715 (дев'ять тисяч сімсот п'ятнадцять) грн. 72 коп. та суму судового збору в розмірі 114 (сто чотирнадцять) грн. 70 коп.

Роз'яснити стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя