Справа №601/999/16
Провадження № 2/601/504/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2016 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючої Мочальської В.М.,

при секретарі Коляді О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Дубенської міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В :

Орган опіки та піклування Дубенської міської ради звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що відповідач понад п»ять років ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не приймає участі у вихованні сина, не дає коштів на його утримання.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши представлені докази, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити з наступних міркувань.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона є матір»ю малолітнього ОСОБА_3, а відповідач - батьком дитини. Після розірвання шлюбу відповідач протягом шести років жодного разу не спілкувався з сином.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні дала покази, аналогічні показам свідка ОСОБА_6.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 12.11.2002 року, виданого відділом РАГС Тернопільського управління юстиції ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьками є: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.6).

Згідно рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано 27 липня 2009 року ( а.с.9).

Згідно письмогово висновку органу опіки та піклування Дубенської міської ради від 13.05.2016 року за № 2067/05-02-29/16 орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.4-5).

З акту обстеження матеріально - побутових умов проживання ОСОБА_4 від 10.05.2016 року вбачається, що ОСОБА_4 виховує сама малолітнього сина ОСОБА_3 (а.с.15).

З розрахунку заборгованості по аліментах згідно виконавчого листа Дубенського міськрайонного суду № 559/1739/13-ц від 15.11.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на корить ОСОБА_4 вбачається, що станом на 01.05.2016 року заборгованість відповідача по аліментах становить 27866, 67 грн. ( а.с.17).

З повідомлення завамбулаторії №3 ЦПМСД від 10.05.2016 року вбачається, що малолітній ОСОБА_3 перебуває на обліку в амбулаторії № 3 ЦПМСД. Протягом останніх двох років хлопчик звертався в амбулаторію разом з мамою ( а.18).

Згідно повідомлення директора Дубенської загальосвітньої школи І-ІІ ступенів № 1 від 10.05.2016 року №104 вбачається, що малолітній ОСОБА_3 навчається в 7-А класі. За роки навчання батько дитини школу не відвідував.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Таким чином, ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди є актом свідомої поведінки, коли особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Таким чином, оцінюючи вищезазначені докази у їх сукупності суд вважає доведеним факт умисного ухилення відповідача ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зокрема, маючи реальну можливість, відповідач не спілкується із сином, не цікавився його життям, фізичним та духовним розвитком, не проявляє інтересу до внутрішнього світу сина, не приймає жодної участі у його вихованні, не проявляє батьківської турботи та любові, не надає матеріальної допомоги.

Відтак, зважаючи на поведінку батька стосовно сина суд вважає, що позбавлення батьківських прав є для ОСОБА_2 саме тим крайнім заходом, на застосування якого він справедливо заслуговує, оскільки фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків щодо виховання та утримання сина, хоча має реальну можливість спілкуватися із сином.

Таким чином, суд, при доведеній винній поведінці батьків в ухиленні від виконання своїх обов'язків по вихованню сина лише у виняткових випадках може відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих осіб батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання сина.

В судовому засіданні не встановлено виняткових випадків, які б при встановлених обставинах справи та винній поведінці відповідача давали б підстави для відмови в задоволенні позову.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 15, 30, 61, 62, 88, 203 ЦПК України, ст.ст.164, 165 Сімейного Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь державни судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп..

Заочне рішення може бути переглянуте Кременецьким районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення вступає в законну силу після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: