АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів: Прокопчук Н.О., Рубан С.М.

при секретарі: П'ятничук В.Г.

за участю:

представника позивача Бакалова О.С.

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 травня 2015 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості в сумі 37 446,25 грн. за надання технічного обслуговування комунікаційних мереж нежитлових приміщень та витрат на утримання будівлі та прибудинкової території, а також нарахованих 5 680,98 грн. інфляційних та 4 740,13 грн. три відсотки річних.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18.05.2015 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08.12.2015 зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.04.2016 ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 08.12.2015 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що строк позовної давності був перерваний та остання плата за житлово-комунальні послуги надійшла від боржника в березні 2011 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Справа № 753/12140/14
№ апеляційного провадження:22-ц/796/8545/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Куренков Є.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач без поважних причин пропустив строк позовної давності.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може .

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції встановлено, що 24.03.2008 між ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» та ОСОБА_4 був укладений комплексний договір 10-А-6-Б на технічне обслуговування комунікаційних мереж нежитлових приміщень, та участь у витратах на утримання будівлі та прибудинкової території БПО №3, відповідно до умов якого, позивач взяв на себе зобов'язання обслуговувати будівлю та прибудинкову територію за адресою: м. Київ, проспект М. Бажана, 10-а, а відповідач - своєчасно сплачувати зазначені послуги в строки та на умовах, передбачених договором ( а. с. 5-7). Відповідно до п. 4.1 Договору боржник повинен сплачувати за надані послуги на рахунок заявника не пізніше 5-го числа наступного за звітним місяцем. У зв'язку з порушенням ОСОБА_7 умов договору за період з грудня 2009 року до лютого 2011 року виникла заборгованість зі сплати обов'язкових платежів у розмірі 37 446,25 грн. та 5 680,98 грн. інфляційної складової боргу, 4 740,13 грн. три проценти річних (а. с. 9). Враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальніпослуги» визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору.

Згідно ст. 32 Закону України «Про житлові комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз законодавства, що регулює спірні правовідносини, дає можливість зробити висновок про те, що відповідальність споживача за надані житлово-комунальні послуги, за їх несплату, наступає у випадку підтвердження установою або організацією, яка їх надає, факти несплати останніх.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_7 своєчасно та в повному обсязі не сплачує вартість наданих послуг, внаслідок чого за період з грудня 2009 року до лютого 2011 року виникла заборгованість зі сплати обов'язкових платежів у розмірі 37 446,25 грн. та 5 680,98 грн. інфляційної складової боргу та 4 740,13 грн. три проценти річних (а. с. 9).

Таким чином, у відповідача перед ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» виникли зобов'язання щодо повернення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Враховуючи наведені обставини, а також те, що при розгляді справи як в суді першої так і апеляційної інстанції було встановлено, що відповідач свої обов'язки щодо сплати за житлово-комунальні послуги не виконав, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив привільні висновки, щодо суми заборгованості відповідача відносно позивача.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції щодо застосування до спірних правовідносин строку позовної давності.

Згідно з ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови у позові.

Так, згідно з положеннями ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно зі ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

20.11.2014 ОСОБА_7 подано заяву про застосування наслідків спливу позовної давності (а. с. 41).

Матеріали справи свідчать, що останній платіж ОСОБА_7 здійснив у березні 2011 року, а тому про порушене право позивач дізнався у квітні 2011 (а. с. 9).

Разом з тим, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26.02.2014 відмовлено у прийнятті заяви ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» про видачу судового наказу з підстав, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, яку було подано до суду 19.02.2014 (а. с. 10), тобто в межах встановленою вищевказаною нормою права строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 118 ЦПК України позовна заява, щодо вимог, визначених у ч. 1 ст. 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Враховуючи вищевикладене, звернення позивача до суду із заявою про видачу судового наказу, призвело до переривання строку позовної давності, тому перебіг позовної давності починається заново з 26.02.2014, а з відповідним позовом ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» звернулося 02.07.2014 в межах строку передбаченого 257 ЦК України.

Крім того, розрахунок заборгованості, який міститься в матеріалах справи (а. с. 9 ) вказує на те, що при сплаті відповідачем поточних платежів за комунальні послуги позивач перераховував їх на погашення заборгованості за вказаними платежами.

При цьому відповідач будь-якої звірки сплати ним комунальних платежів з позивачем не проводив та претензій до нього з цього приводу не пред'являв.

Більш того при розгляді справи в суді апеляційної інстанції зі слів представника відповідача було встановлено, що відповідач самоусунувся від сплати вказаних платежів та поклав обов'язок їх сплати на орендаря зазначених приміщень.

На вищевикладене суд першої інстанції уваги не звернув, дійшов висновків які не відповідають матеріалам справи, з порушенням норм процесуального права.

За наведених обставин, вимоги апеляційної скарги знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи вищевикладене та вимоги ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» підлягає стягненню судовий збір за подачу позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг в розмірі 1 579,65 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 травня 2015 скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» заборгованість в сумі 37 446 (тридцять сім тисяч чотириста сорок шість) гривень 25 (двадцять п'ять) копійок за надання технічного обслуговування комунікаційних мереж нежитлових приміщень та витрат на утримання будівлі та прибудинкової території, а також нарахованих 5 680 (п'ять тисяч шістсот вісімдесят) гривень 98 (дев'яносто вісім) копійок інфляційних та 4 740 (чотири тисячі сімсот сорок) гривень 13 (тринадцять) копійок три відсотки річних.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» судовий збір в розмірі 1 579 (одна тисяча п'ятсот сімдесят дев'ять) гривень 65 (шістдесят п'ять) копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: Н.О. Прокопчук

С.М.Рубан