РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/19086/15-ц

Провадження № 2/643/1454/16

17.02.2016 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Мамалуй М.В., при секретарі Супрун Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, третя особа: ОСОБА_2 про зняття арешту з квартири,-

встановив:

27.11.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в уточненій редакції від 12.02.2016 року просить зняти арешт накладений державним виконавцем ВДВС Московського району м. Харкова, з квартири АДРЕСА_1, що належала на праві власності ОСОБА_3 померлому 30 листопада 2004 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вказана квартира належала його батьку померлому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на власність. 09.01.2008 року ОСОБА_4 склала заповіт, згідно якого все своє майно вона заповіла позивачу та його сестрі - ОСОБА_2

11 квітня 2015 року ОСОБА_4 померла, після чого позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки зясувалось, що постановою ВДВС Московського району м. Харкова від 02.12.2004 року накладено арешт на квартиру боржника ОСОБА_3 на підставі виконавчого листа, виданого Московським районним судом м. Харкова про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього ОСОБА_1 позивача по справі.

Оскільки батько позивача ОСОБА_3Н помер 30 листопада 2006 року, то виконавче провадження повинно бути закінченим відповідно до ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» та відповідно до ст. 50 зазначеного закону арешт на його майно повинен бути скасованим. Звернувшись до виконавчої служби з заявою про скасування арешту, позивач отримав відповідь, що Московський ВДВС ХМУЮ не має змоги зняти арешт, у звязку з тим, що виконавче провадження на підставі якого було накладено арешт на виконанні не перебуває.

Позивач просить скасувати арешт, оскільки це не дає йому можливості отримати свідоцтво про право на спадщину.

У судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та вчасно, причини неявки суду не повідомив.

Третя особа у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Постановою державного виконавця ВДВС Московського району м. Харкова ОСОБА_6 від 02.12.2004 р. накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_3, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.4).

Квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 14.06.2004 року (а.с.26).

Як вбачається із копії заповіту від 09.01.2008 року: ОСОБА_4 заповіла належну їй 5/6 частин квартири за вказаною адресою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.5).

ОСОБА_3 помер 30 листопада 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 100703 (а.с.7).

ОСОБА_4 померла 11 квітня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 493954 (а.с.6).

Постановою нотаріуса від 18.11.2015 р. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із тим, що на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт на підставі повідомлення ВДВС Московського району м. Харкова від 02.12.2004 р. (а.с.13).

Із листа Московського відділу ДВС Харківського МУЮ вбачається, що згідно із перевірки даних, які містяться в ЄДРВП було встановлено, що виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 6А-253 від 17.06.03 року виданий Московським районним судом м. Харкова про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на виконанні не перебуває. У звязку з вказаним ВДВС не має змоги зняти арешт з частини квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_3 Відсутність виконавчого листа пояснюють, тим, що відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 1487/к від 19.08.2005 року, а також на виконання наказу Департаменту ДВС від 19.01.2007 року № 2 «Про ліквідацію регіональних та територіальних органів ДВС» в виконавчій службі проводилась реорганізація. При передачі матеріальних цінностей та документації виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 6А-253 від 17.06.2003 року до новоствореного ВДВС не передавалось (а.с.14).

Положеннями статей 15-16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес попри способи, перелічені у даній нормі, іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обовязків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Згідно зі ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі) який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення виконавчого провадження.

Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, оскільки боржник по виконавчому провадженню ОСОБА_3 помер, а наявність арешту на майно перешкоджає реалізації права спадкоємців на прийняття спадщини, та вважає необхідним задовольнити позов.

Керуючись ст.ст. 208-209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 до Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, третя особа: ОСОБА_2 про зняття арешту з квартири - задовольнити.

Зняти арешт накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Московського району м. Харкова ОСОБА_6 від 02 грудня 2004 року, що накладений на боржника ОСОБА_3 померлого 30 листопада 2006 року, на квартиру АДРЕСА_1.

Копію рішення направити до Московського ВДВС Харківського МУЮ для виконання шляхом винесення постанови про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1, яка належила на праві власності ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Надруковано власноручно у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий суддя Мамалуй М.В.