АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 548/1079/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2101/16Головуючий у 1-й інстанції Миркушіна Н. С. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Одринської Т.В., Триголова В.М., при секретарі: Ачкасовій О.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 10 червня 2016 року по справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_2 при третій особі без самостійних вимог на стороні відповідача - Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 10 червня 2016 року позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_2 при третій особі без самостійних вимог на стороні відповідача - приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу - задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ПрАТ «СК «Провідна» (, п/р 01 в ПАТ «Банк Петрокомерц - Україна», м. Київ, МФО 300120) 42 914,12 грн. (сорок дві тисячі дев'ятсот чотирнадцять гривень 12 копійок) у відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу.

Стягнуто зОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ПрАТ «СК «Провідна» (, п/р 01 в ПАТ «Банк Петрокомерц - Україна», м. Київ, МФО 300120) судові витрати в сумі 429,14 грн. (чотириста двадцять дев'ять гривень 14 копійок).

З даним рішенням суду не погодився ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій прохав рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 10 червня 2016 року скасуватита ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПрАТ «СК «Провідна» відмовити у повному обсязі.Вважає, що рішення суду першої інстанції винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи.

Судове засідання проводилося за відсутності сторін, які будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не зявилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 29.12.2014 року між ПрАТ «СК «Провідна» та ОСОБА_5 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу № АІ/2498284, строк дії якого тривав з 30.12.2014р. до 29.12.2015 р. Згідно умов Полісу ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну - 50 000,00 грн., розмір франшизи - 500,00 грн. Відповідно до даного полісу забезпеченим транспортним засобом є автомобіль НОМЕР_2. Крім того, з наданих відповідачем документів, судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність причепа «Viberti» державний номерний знак НОМЕР_3 застрахована в АСК «Омега» за полісом № АІ/3809081.

Судом встановлено, що 30.12.2014 року о 14 годині 15 хвилин у м. Харків по вул. Муранова, 65, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля«DAF» д.н.з НОМЕР_2 з причепом «Viberti» д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2, та автомобілем «Фольцваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_6. Автомобіль марки «DAF» д.н.з. НОМЕР_2 з причепом «Viberti» д.н.з. НОМЕР_3, є транспортними засобами, що перебували у з'єднанні між собою. При цьому, причіп - це транспортний засіб, що призначений для руху тільки в з'єднанні з іншим транспортним засобом, без тягача він рухатися не може.

В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Фольцваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_5. З довідки Управління ДАІ в Харківській області слідує, що 30.12.2014 року о 14 годині 15 хвилин в м. Харків по вул. Муранова, 65 внаслідок ДТП транспортний засіб «DAF» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 отримав механічні пошкодження, а саме, деформація ЛФП лівої передньої частини причепа, пошкодження, розбитий передній габаритний ліхтар.

З письмових заперечень відповідача ОСОБА_2 слідує, що під час ДТП контакт із іншим транспортним засобам був здійснений із причепом «Viberti» д.н.з. НОМЕР_3, цивільно-правова відповідальність власника якого застрахована в АСК «Омега» за полісом № АІ /3809031, та як наслідок саме причіп «Viberti» д.н.з. НОМЕР_3 мав механічні пошкодження він у передбачений законом строк повідомив АСК «Омега» про ДТП.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 22.01.2015 року відповідач був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнений до адміністративної відповідальності за цією статтею до покарання у виді штрафу на прибуток держави в сумі 340 грн.

Оскільки цивільна відповідальність, водія забезпеченого ТЗ (тягача), була застрахована в СК «Провідна» згідно Полісу № АІ/2498284, власник пошкодженого в ДТП «Фольцваген Транспортера» д.н.з. НОМЕР_5, звернувся до СК «Провідна» з заявою про виплату страхового відшкодування від 20.01.2015 року.

11.03.2015 року позивачем було складено розрахунок суми матеріального збитку на суму 43 414,12 грн., а 10.04.2015 року складено Страховий Акт по справі № на суму 42 914,12 грн. (сума збитку 43 414,12 грн. мінус франшиза 500,00). На підставі вищевказаних документів, 14.04.2015 року ПрАТ «СК «Провідна» здійснено виплату страхового відшкодування на користь власника пошкодженого ТЗ «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_5 в розмірі 42 914,12 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0015688 від 14.04.2015 року.

Задовольняючи позовні вимоги ПрАТ «СК «Провідна» суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 порушивши, вимоги ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не повідомив ПрАТ «СК «Провідна», з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо тягача, про настання страхового випадку, а тому прийшов до висновку, що позовні вимоги до ОСОБА_2 при третій особі без самостійних вимог на стороні відповідача - приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню відповідно до вимог ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Статтею 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу має невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів повідомлення про ДТП, яка настала, встановленого МТСБУ зразка.

Згідно п. 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - якщо дорожньо-транспортна пригода сталася за участю декількох транспортних засобів, що перебували у з'єднанні між собою (у складі одного транспортного составу або під час буксирування із застосуванням жорсткого зчеплення чи з частковим навантаженням буксируваного транспортного засобу на платформу або на спеціальний опорний пристрій), виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком, який уклав договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо тягача, а в разі якщо цей тягач незабезпечений, регламентна виплата здійснюється МТСБУ.

Так, згідно довідки ПАТ «АС компанія «Омега» вбачається, що 30.12.2014 року о 14 годині 15 хвилин в м. Харків по вул. Муранова сталася ДТП за участю вантажного транспортного засобу «DAF» д.н.з. НОМЕР_2 з причепом «Viberti» д.н.з. НОМЕР_3.

Цивільно - правова відповідальність причепа «Viberti» д.н.з. НОМЕР_3 була застрахована в АСК «Омега» за полісом № АІ/3809031. Про ДТП АСК «Омега» було повідомлено власником забезпеченого транспортного засобу ОСОБА_5 близько 15 години 00 хвилин 30.12.2014 року на гарячу лінію АСК «Омега» та 05.01.2015 року письмово.

В той же час, достовірно знаючи про те, що цивільно-правова відповідальність автомобіля НОМЕР_2 року застрахована в ПрАТ «СК «Провідна», згідно полісу № АІ/2498284, ні власником ні відповідачем дій щодо повідомлення даного страховика про настання страхового випадку не вжито.

Виходячи з обставин справи та змісту наведених норм закону доводи апелянта в частині виконання ним обов'язку щодо повідомлення позивача про настання страхового випадку, є необґрунтованими та такими, що ґрунтуються на неправильному розумінні змісту даних норм закону. Оскільки за встановлених обставин, шкода була заподіяна третій особі, відповідач керував транспортними засобами, які були у з'єднанні між собою та відповідно брали участь у ДТП, цивільно-правова відповідальність зазначених транспортних засобів застрахована у різних страхових компаній, останній або власник даних транспортних засобів повинен був повідомити про настання страхового випадку обох страховиків, так як будь-яких виключень з даного приводу положеннями закону не передбачено. При цьому, обґрунтування апелянта своїх дій тим, що контакт з автомобілем третьої особи, був здійснений причепом та відповідно саме причеп зазнав пошкоджень, є неприйнятними оскільки за встановлених обставин причіп не є самостійним транспортним засобом, керування яким можливо здійснювати окремо від основного транспортного засобу (тягача), а метою укладених договорів з позивачем та третьою особою, є страхування відповідальності за шкоду заподіяну третім особам.

Таким чином, з урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що відповідачем було порушено вимог ст. 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо належного повідомлення страховика страхувальника.

Відповідно до ст. 38.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника чи водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Беручи до уваги вище викладене, позицію відповідача по справі, який не оспорював розмір страхового відшкодування, місцевим судом обґрунтовано задоволено позовні вимоги позивача у зазначеному розмірі, який має належне документальне підтвердження.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи даний спір, місцевий суд правильно з'ясував обставини справи, всебічно та об'єктивно перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані ними докази, дав їм належну оцінку та постановив законне й обґрунтоване рішення з правильним застосуванням норм матеріального права.

Тому, враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому задоволенню вони не підлягають.

Керуючись ст. 303, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 10 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ Г.Л. Карпушин

Судді: /підпис/ Т.В. Одринська /підпис/ В.М. Триголов

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Г.Л. Карпушин

З оригіналом згідно: