Справа №642/7337/15-ц
Провадження №2/642/146/16
Ленінський районний суд м.Харкова
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 січня 2016 р.

Суд у складі: Головуючого судді Євтіфієв В.М.;

Секретаря: Пшеничної Т.М.;

За участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4;

розглянув у відкритому судовому засіданні, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3; третя особа: ОСОБА_5 державна нотаріальна контора Ленінського району м. Харкова про визнання право власності на спадщину в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

В мотивуванні позовних вимог позивачем вказано, згідно відповіді юридичного департаменту ОСОБА_5 міської ради від 26.06.2015 р. №6368/9-15 житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Сочінській,58 в м. Харкові зареєстровано на ім'я ОСОБА_6:

- 17/100 частин на підставі договору дарування, посвідченого 2-ю ОСОБА_5 державною нотаріальною конторою від 03.07.1970 р. №2-4346;

- 83/100 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого 2-ю ОСОБА_5 державною нотаріальною конторою від 02.06.2006р. №1-218, після смерті матері.

Мати позивача ОСОБА_7 померла 23.04.1991р. в м. Харкові про що 24.04.1991 року складено відповідний актового запису №5744, зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.

Таким чином, на підставі вимог статей 548, 549, 553 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), позивач вимагає:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 83/200 частин будинку №58 з надвірними будівлями по вул. Сочинській в м. Харкові в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7 померлої 23.04.1991р. в м. Харкові.

В наданих запереченнях відповідач вказав, що позивач в встановлений законом строк фактично не прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті його матері. На час смерті позивач не проживав зі своєю матерю а тому не має право на спадщину. Крім того, відповідач неяким чином не перешкоджав позивачу в отриманні спадщини, а тому прав позивача не порушував. Крім того, відповідач вважає необхідним застосувати строк позовної давності до вказаних правовідносин.

Позивач та його представник в поясненнях наданих суду вказали, що позивач має право на отримання частки спадщини після смерті матері, а тому з цих підстав заявляють позовні вимоги.

Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали в пояснені вказали обставини викладені в запереченнях зазначив, що позивач не звернувся у відповідному порядку до нотаріуса с заявою про прийняття спадщини, а тому не має право на отримання спадщини. Крім того, до вказаних правовідносин слід застосувати строк позовної давності.

В обґрунтування правової позиції позивача допитані свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, в своїх вільних поясненнях в судовому засіданні вказали, що ОСОБА_6 проживав по вул. Сочинської до смерті батька. На час смерті матері ОСОБА_6 небув зареєстрований по вул.Сочинська, а проживав разом зі своєю дружиною.

В обґрунтування правової позиції відповідача допитані свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, в своїх вільних поясненнях в судовому засіданні вказали, що ОСОБА_6 з 83 року разом з матерю не проживав. З матерю проживала його сестра. ОСОБА_6 проживав у своєї дружини. Після смерті матері ОСОБА_6 в утриманні будинку участі не приймав. Утриманням будинку займалась його сестра.

Дослідивши та оцінивши в сукупності докази матеріалів справи судом встановлені наступні факти та обставини:

Згідно частини 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так судом встановлено, що ОСОБА_6 є рідною сестрою позивача ОСОБА_1, вказані обставини визнає відповідач, а тому суд вважає такими, що не потребують доказуванню.

Проте, ОСОБА_7 будучі матерю позивача, згідно свідоцтво про народження від 27 березня 1959р.,. померла 23.04.1991р. в м. Харкові про що 24.04.1991 року складено відповідний актового запису №5744, зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.

Враховуючи вказані обставини та лист юридичного департаменту ОСОБА_5 міської ради від 26.06.2015 р. №6368/9-15 житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Сочінській, 58 в м. Харкові зареєстровано на ім'я ОСОБА_6:

- 17/100 частини на підставі договору дарування, посвідченого 2-ю ОСОБА_5 державною нотаріальною конторою від 03.07.1970 р. №2-4346, що підтверджено копією вказаного договору;

- 83/100 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого 2-ю ОСОБА_5 державною нотаріальною конторою від 02.06.2006р. №1-218, що підтверджено копією про реєстрацію права власності.

Крім того, згідно свідоцтва про право на спадщину виданого 2-ю ОСОБА_5 державною нотаріальною конторою від 02.06.2006р. №1-218, на імя ОСОБА_6, свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину майна не видано.

Позивач ОСОБА_6, на час січня 2001 року в буд.№58 по вул. Сочінській в м. Харкові разом зі своєю матір'ю ОСОБА_6 їдою Сергіївною та сестрою ОСОБА_6, не проживав, згідно копії довідки.

Отже, враховуючи пояснення свідків наданих суду, вказані докази, на час смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_6, позивач не проживав та не було зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Ці обставини також підтверджують договір про надання населенню послуг с газопостачання та копії платіжних квитанцій з оплати комунальної послуги(газ) з 1989р.

В своєму листі від 01.12.2015р. №02-14/2168 нотаріальна контора повідомила:

Що після смерті гр. ОСОБА_6, померлої 02 вересня 2014 року, яка на день смерті була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, було заведено спадкову справу № 487/2014.

29 жовтня 2014 року по книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 1076 було зареєстровано заяву від імені:

- чоловіка померлої гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який на момент звернення до нотаріальної контори був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, про прийняття спадщини.

03 листопада 2014 року по книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 1081 було зареєстровано заяву від імені:

- брата померлої гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, який на момент звернення до нотаріальної контори був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, про прийняття спадщини.

26 лютого 2015 року в Журналі реєстрації вхідних документів за № 01-16/198 було зареєстровано заяву від імені:

- брата померлої гр. ОСОБА_1, з проханням не видавати свідоцтво про право на спадщину за законом, так як він звернувся з позовом до суду.

Інших заяв не надходило. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Також повідомляємо, що після смерті гр. ОСОБА_7, померлої 23 квітня 1991 року, яка на день смерті була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, було заведено спадкову справу № 315/2006.

02 червня 2006 року по книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 568 було зареєстровано заяву від імені:

- дочки померлої гр. ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, яка на момент звернення до нотаріальної контори була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, про видачу свідоцтва про право на спадщину,

02.06.2006 року на її ім'я за р. № 1-218 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 (одну другу) частку житлового буд. № 58 по вул. Сочинській в м. Харкові . Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається з 83/100 (вісімдесяти трьох сотих) частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель.

18.05.2006 року, нотаріальною конторою був відправлений рекомендований лист з повідомленням до гр. ОСОБА_1, з проханням звернутись до нотаріальної контори по питанню оформлення спадщини після смерті його матері, гр. ОСОБА_7, померлої 23 квітня 1991 року. Також повідомляємо, що гр. ОСОБА_1 до нотаріальної контори не звернувся, його доля у спадщині залишилася відкритою. Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 (одну другу) частку майна ще не видано.

Таким чином, вказані докази свідчать, що позивача нотаріусом було запрошено для отримання спадщини на 1/2 частину майна після смерті ОСОБА_7, але позивач до нотаріуса з такою заявою не звернувся, а тому дії позивача свідчать про небажання отримувати спадщину.

Відповідно до прикінцевих положень Цивільного кодексу України у редакції 2003 року, щодо цивільних правовідносин стосовно спадщини яки виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року, застосовуються положення цього кодексу яка відкрилася, але нікім не була прийнята. Тому щодо спадщини яка відкрилась до надбання чинності цим кодексом застосовуються положення Цивільного кодексу 1963 року.

Статтею 548 ЦК України визначено:

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Вимогами статті 549 ЦК України визначено:

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Положеннями статей 549 ЦК України визначено, що особа вважається що прийняла спадщину при обовязкової наявності двох ознак: якщо фактично вступила в управління або володіння спадковим майном та якщо подала державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Жодної з зазначеної дії позивач не вчинив, що свідчить письмові докази матеріалів справи, пояснення свідків та відомості нотаріальної контори. Таким чином позивач не має право на отримання спадщини, т.я. позивачем не дотримано встановленого законом порядку прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_7

Вимогами ст.3 ЦПК України визначено: Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як свідчить лист від 10 грудня 2015р. нотаріальної контори, позивачу неможливо видати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_7, т.я. відсутні правовстановлюючі документи на майно.

Таким чином, позивач звернувся до нотаріуса після звернення до суду з позовом про визнання право власності у порядку спадкування. Отже, на день звернення до суду права позивача з боку відповідача порушені не були, як того визначає ст..3 ЦПК України.

З наведених обставин вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4,10,15,60,88,212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3; третя особа: ОСОБА_5 державна нотаріальна контора Ленінського району м. Харкова про визнання право власності на спадщину в порядку спадкування за законом, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня його проголошення або отримання копії рішення особами, які беруть участь у справі але не були присутні у судовому засіданні.

Суддя: В.М.Євтіфієв