Справа № 606/939/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2016 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Марціцкої І.Б.

за участю секретаря Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області, третя особа Теребовлянське бюро технічної інвентаризації про скасування документів,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернулась ОСОБА_1 до Микулинецької селищної ради, третя особа Теребовлянське бюро технічної інвентаризації, у якому просила скасувати та визнати незаконним: - Рішення виконавчого комітету Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області за №259 від 10.10.2001 року про визнання права власності за ОСОБА_1 на 1/2 житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1,- свідоцтво від 30 жовтня 2001 року на право особистої власності на половину жилого будинку в АДРЕСА_1, реєстровий напис за №1218 від 30 жовтня 2001 року видане Теребовлянським бюро технічної інвентаризації, оскільки позивачка володіє цілим житловим будинком, що знаходиться в АДРЕСА_1, а у вищевказаних документах помилко вказана цифра"1/2". Враховуючи наведене, для реалізації своїх прав, позивач змушена звертатися до суду.

В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила задоволити, розглянути справу без її участі.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, надав письмову заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи Теребовлянського бюро технічної інвентаризації в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі.

Згідно ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, письмові пояснення відповідача суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської обл. за №259 від 10.10.2001 року за позивачем ОСОБА_1, визнано право власності на 1/2 житлового будинку, що знаходиться в смт. Микулинці по вул. Й. Сліпого. 1кв.2.

На підставі вказаного рішення в Микулинецькій селищній раді позивач ОСОБА_1 отримала свідоцтво від 30 жовтня 2001 року на право особистої власності на половину житлового будинку, що знаходяться в смт. Микулинці, вул. Й. Сліпого за №1/2 та реєстровий напис за № 1218 від 30 жовтня 2001 року видане Теребовлянським бюро технічної інвентаризації.

Як вбачається із рішення виконавчого комітету Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської обл. за №203 від 24.10.2003 року сусідові позивача ОСОБА_2 визнано право власності на цілий житловий будинок, що знаходяться в смт. Микулинці, вул. Й. Сліпого, 1/1.

Відповідно до відповіді Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської обасті №206 від 21.03.2016 року курочці Р.Я. відмовлено у скасуванні Рішення виконавчого комітету Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області за №259 від 10.10.2001 року про визнання права власності за ОСОБА_1 на 1/2 житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1, та свідоцтво від 30 жовтня 2001 року на право особистої власності на половину жилого будинку в АДРЕСА_1, реєстровий напис за №1218 від 30 жовтня 2001 року видане Теребовлянським бюро технічної інвентаризації, оскільки органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення чи вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно із вимогами ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання. Стаття 16 Кодексу передбачає. Що способом захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування.

Згідно ст.ст. 328, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Таким чином, свідоцтва на право власності на житловий будинок є документом, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Згідно ст. 21 ЦКУКраїни, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

За вказаних вище обставин, суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, беручи до уваги те, що позивачка ОСОБА_1 є власником цілого житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1, а тому слід скасувати документи у яких помилково вказано 1/2 вищевказаного житлового будинку, оскільки позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами.

Керуючись ст. 8, 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, ЦПК України, ст.ст. 15,21,392,393,398 цивільного Кодексу України, Законом України "Про місцеве самоврядування" суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської обасті, третя особа Теребовлянське бюро технічної інвентаризації про скасування документів задовольнити .

Скасувати Рішення виконавчого комітету Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області за №259 від 10.10.2001 року про визнання права власності за ОСОБА_1 на 1/2 житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Скасувати свідоцтво від 30 жовтня 2001 року на право особистої власності на половину жилого будинку в АДРЕСА_1, реєстровий напис за №1218 від 30 жовтня 2001 року видане Теребовлянським бюро технічної інвентаризації.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Б. Марціцка