АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 531/2064/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1906/16Головуючий у 1-й інстанції Жмурко П.Я. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого-судді Чумак О.В.,

суддів: Кривчун Т.О., Дряниці Ю.В.,

Секретаря Лимар О.М.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго»

на рішення Карлівського районного суду Полтавської області 25 травня 2016 року по справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача ОСОБА_1, -

в с т а н о в и л а

24 листопада 2015 року Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» звернулось з позовом до ОСОБА_3, в якому позивач просив суд стягнути з відповідачки на його користь майнову шкоду в сумі 90 828, 80 грн., завдану підприємству під час вчинення злочину. Вказував, що 20 липня 2007 року між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та ТОВ «Фірмою «ІОАНН ЛТД» було укладено договір на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води. Позивач зазначав, що ТОВ «Фірма «ІОАНН ЛТД» неналежно виконувало зобовязання за договором, у звязку з чим позивач був неодноразово змушений звертатись до господарського суду Полтавської області з вимогою про стягнення заборгованості загальною сумою 90 828, 80 грн. ОСОБА_3 перебуваючи на посаді голови ліквідаційної комісії ТОВ «Фірма «Іоанн ЛТД» вчинила злочини, передбачені ч. 1 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366 КК України, чим завдала позивачу матеріальну шкоду у розмірі 90 828, 80 грн. Позивач пояснив, що, оскільки ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 11 листопада 2015 року ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення цих злочинів у звязку з закінченням строків давності, то він змушений звертатися за захистом своїх порушених прав в порядку цивільного судочинства.

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 25 травня 2016 року в задоволенні позову Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди відмовлено у повному обсязі.

З зазначеним рішенням суду першої інстанції не погодився позивач, оскарживши його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповноту зясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове по суті позовних вимог. Апелянт вказує на помилковість висновків суду першої інстанції про недоведеність позивачем наявності підстав для стягнення з відповідачки матеріальної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з підстав, визначених п.п. 3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, враховуючи таке.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3, відповідно до протоколу №1 зборів учасників ТОВ «Фірма «Іоанн ЛТД» від 19 квітня 2012 року, була призначена головою ліквідаційної комісії під час ліквідації вказаного товариства.

ОСОБА_3, будучи службовою особою та перебуваючи на посаді голови ліквідаційної комісії ТОВ «Фірма «Іоанн ЛТД», 04 травня 2012 року подала до державного реєстратора Карлівської районної державної адміністрації в Полтавській області відомості про прийняття засновниками (учасниками) ТОВ «Фірма «Іоанн ЛТД» рішення про припинення (ліквідацію) юридичної особи та 15 травня 2012 року в офіційному виданні «Бюлетень державної реєстрації» №213 (13) було опубліковано оголошення №2176 про прийняття засновниками (учасниками) ТОВ «Фірма «Іоанн ЛТД» рішення про припинення (ліквідацію) юридичної особи.

22 червня 2012 року Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» було направлено заяву (претензію) про визнання вимог кредитора на адресу ТОВ «Фірма «Іоанн ЛТД», яку ОСОБА_3 отримала 26 червня 2012 року, та в якій було зазначено, що станом на 19 червня 2012 року ТОВ «Фірма «Іоанн ЛТД» має заборгованість перед Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» в сумі 83 876, 67 грн., в тому числі: заборгованість за отримані послуги теплопостачання за період з 13 жовтня 2011 року по 09 квітня 2012 року в сумі 82 803,67 грн. та заборгованість по рішенню господарського суду Полтавської області №18/299/12 від 27 березня 2012 року в сумі 1 073 грн., відповідно до рішення якого було внесено зміни до Договору на відпуск теплової енергії №1323 від 20 липня 2007 року викладені в проекті додаткової угоди № 6 разом з додатком «Розрахунок обсягу теплової енергії» та запропоновані до укладання згідно пропозиції №9/3420 від 20 жовтня 2011 року.

Відповідно до наказу про примусове виконання рішення господарського суду Полтавської області по справі №18/1742/12 від 05 жовтня 2012 року ТОВ «Фірма «Іоанн ЛТД» повинна була сплатити на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» кошти в сумі 10 314,53 грн.. з яких: 6 581,4 грн. - заборгованість за період з 27 березня 2012 року по 30 квітня 2012 року за спожиту теплову енергію у вигляді гарячої води за умовами Договору №1323 від 20 липня 2007 року, що діє в редакції Додаткової угоди №6 до цього Договору, укладеної відповідно до рішення господарського суду Полтавської області від 27 березня 2012 року в справі №18/299/12; 30,36 грн. - 3% річних та 3702, 77 грн. - пеня; судовий збір - 1609,5 грн. Також, відповідно до рішення господарського суду Полтавської області по справі №18/1741/12 від 30 жовтня 2012 року ТОВ «Фірма «Іоанн ЛТД» повинна була сплатити на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» кошти (борг) в сумі 76 222,27 грн. та судовий збір 1 609,5 грн.

Проте, ОСОБА_3, будучи головою ліквідаційної комісії ТОВ «Фірма «Іоанн ЛТД» та знаючи про вище вказану кредиторську заборгованість даної фірми перед Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго», вказала в офіційних документах, а саме у фінансовому звіті субєкта малого підприємства від 06 листопада 2012 року, що був наданий до Карлівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області, завідомо неправдиві відомості, не вказавши в них наявну кредиторську заборгованість. Внаслідок чого, державним реєстратором Карлівської районної державної адміністрації в Полтавській області 28 грудня 2012 року було прийнято рішення про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації за рішенням засновників, що не повязано з реорганізацією, яке було опубліковано 08 січня 2013 року в офіційному виданні «Бюлетень державної реєстрації» №236 (1) за №3186.

Внаслідок таких дій ОСОБА_3 Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства «Полтаватеплоенерго» було спричинено майнову шкоду в загальному розмірі 90828,8 грн., що більше ніж у сто разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

За вчиненням цих дій ОСОБА_3 була притягнута до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 364-1 та ч. 1 ст. 366 КК України, визнана винуватою та ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 11 листопада 2015 року звільнена від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у звязку з закінченням строків давності.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 1,2 Постанови від 23 грудня 2005 року № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України.

Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч. 1 ст. 44 КК, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування.

Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті.

Як вбачається з хвали Карлівського районного суду Полтавської області від 11 листопада 2015 року, при вирішенні питання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності суд переконався, що діяння, яке поставлено їй за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і ОСОБА_3 винна в його вчиненні.

Крім того, судова колегія зауважує, що відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Тобто, звільнення особи від кримінальної відповідальності можливе лише за умови встановлення судом суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України.

Отже, постановлення ухвали про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 є встановлення судом факту того, що інкриміновані їй діяння, передбачені ч. 1 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366 КК України дійсно мали місце в результаті винних дій останньої.

Більше того, як вбачається зі змісту ухвали Карлівського районного суду Полтавської області від 11 листопада 2015 року ОСОБА_3 визнала вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366 КК України, за наведених вище обставин, та добровільно і свідомо погодилась на закриття кримінального провадження відносно неї з нереабілітуючих підстав.

Наведене спростовує висновки суду першої інстанції про недоведеність позивачем існування підстав для стягнення з відповідачки матеріальної шкоди і наявності причинно-наслідкового звязку між шкодою, завданою підприємству і діями ОСОБА_3

Заперечення відповідача по справі з приводу того, що позивач вже реалізував своє право на стягнення боргу шляхом звернення до Господарського суду Полтавської області з позовом про стягнення заборгованості в сумі 90 828, 80 грн. з ТОВ «ІОАНН ЛТД» не приймаються судовою колегією до уваги, оскільки відповідач не надала суду жодних доказів на підтвердження здійснення виплати підприємством зазначеної заборгованості.

Також, колегія суддів, погоджується з доводами апеляційної скарги щодо доведеності розміру реальних збитків, понесених Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго».

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, розмір збитків понесених ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», в сумі 90 828, 80 грн. встановлений судовими рішеннями господарського суду Полтавської області, що підтверджується наказом від 15 листопада 2012 року про примусове виконання рішення господарського суду Полтавської області від 30 жовтня 2012 року по справі №18/1742/12, наказом від 13 квітня 2012 року про примусове виконання рішення господарського суду Полтавської області від 27 березня 2012 року, наказом від 05 жовтня 2012 року про примусове виконання рішення господарського суду Полтавської області від 20 вересня 2012 року. Зазначені рішення набрали законної сили, а тому встановлені ними обставини не доказуються при розгляді інших справ.

Згідно до положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає доведеним факт нанесення позивачу майнової шкоди протиправними діями відповідачки, які були вчинені нею з її вини, а тому матеріальна шкода, понесена Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» підлягає відшкодуванню ОСОБА_3 у повному обсязі.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При подачі апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апелянтом було сплачено 1 515, 80 грн. в рахунок оплати судового збору. Враховуючи, що суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про задоволення апеляційної скарги Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», скасування рішення місцевого суду і ухвалення нового по суті позовних вимог, то понесені витрати позивача, повязані зі сплатою судового збору, підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 303, п. 3, 4 ч. 1 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» - задовольнити.

Рішення Карлівського районного суду Полтавської області 25 травня 2016 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позов Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» майнову шкоду в сумі 90 828, 80 грн. (девяносто тисяч вісімсот двадцять вісім гривень 80 копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» 1 515, 80 грн. (одна тисяча пятсот п'ятнадцять гривень 80 копійок) в рахунок відшкодування понесених судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-суддя (підпис) О. В. Чумак

Судді: (підпис) ОСОБА_4

(підпис) ОСОБА_5

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1