Справа № 557/667/16-ц
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27 липня 2016 року

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Пацко Д.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання житлового будинку спільною сумісною власністю, визнання права власності на нерухоме майно, усунення від права на спадщину, визнання права на спадщину за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання житлового будинку спільною сумісною власністю, визнання права власності на нерухоме майно, усунення від права на спадщину, визнання права на спадщину за законом.

Згідно із ч. 5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

За подання до суду в 2016 році позовної заяви майнового характеру фізичною особою ставка судового збору встановлюється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Мінімальна заробітна плата на 1 січня 2016 року становить 1 378 гривень.

У відповідності до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. При подачі фізичною особою позовної заяви немайнового характеру в 2016 році, сума судового збору, що підлягає сплаті становить 551,20 грн.

Проте, позивачем до позовної заяви додано лише одну квитанцію про сплату судового збору в розмірі 551,2 грн.

Крім того, позивачем не додано жодного документу, який підтверджує сплату судового збору за вимоги немайнового характеру. Також позивач в позовній заяві не зазначив жодних обставин (пільг), які б давали підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за вимоги немайнового характеру, відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, позивачу необхідно заплатити судовий збір за кожну вимогу немайнового характеру про що подати квитанцію в суд.

Крім того, в порушення ст. 119 ЦПК України, позивач не зазначив доказів, що підтверджують кожну обставину, зазначену в позові, якими саме доказами підтверджуються зазначені обставини та наявність підстав для звільнення від доказування.

Крім того, позивач зазначив перелік документів, що додаються до заяви, однак він не відповідає доданим ксерокопіям документів, додатки не скріплені, не зазначено на скількох аркушах додатки та які саме, без конкретизації, тому не зрозуміло, які документи додано до позовної заяви, а які відповідачу та третім особам. Ксерокопії виготовлено неналежної якості, деякі з них є нечитабельними.

Згідно вимог ст. 234 ЦПК України, позовні вимоги про встановлення фактів, що мають юридичне значення а саме спільного проживання, можуть бути розглянуті виключно в порядку окремого провадження.

Крім того, позивач в першій позовній вимозі обєднав також вимогу про визнання житлового будинку обєктом права спільної сумісної власності, що також не відповідає вимогам ЦПК України.

При цьому, законодавцем встановлені різні вимоги до заяв позовного та окремого провадження. Так, відповідно до ст. 26 ЦПК України, у справах окремого провадження, особами які беруть участь у справі є заявники та заінтересовані особи. Згідно ч. 4 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Аналіз ч. 3 ст. 235 ЦПК України, в частині того, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальним правил, встановлених цим Кодексом, свідчать про те, що на заяви, подані в порядку окремого провадження розповсюджуються вимоги статей 119, 120 ЦПК України.

Крім того, враховуючи предмет та характер позовних вимог по кожній із предявлених вимог, та приймаючи до уваги, що в одне провадження позивачем обєднані вимоги, які виникли на підставі неоднорідних правовідносин, є самостійними за своєю правою природою, і їх спільний розгляд ускладнить вирішення справи та порушить принцип процесуальної економії, позовні вимоги підлягають розгляду в окремих провадженнях.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях119, 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, позовну заяву подану ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання права власності на нерухоме майно, усунення від права на спадщину, визнання права на спадщину за законом слід залишити без руху.

Керуючись ст.ст. 119,120 , 121 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву, подану ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання житлового будинку спільною сумісною власністю, визнання права власності на нерухоме майно, усунення від права на спадщину, визнання права на спадщину за законом, - залишити без руху.

Позивачу слід усунути недоліки у пятиденний строк з дня отримання ним копії ухвали.

В разі невиконання вимог даної ухвали у визначений строк заява буде вважатися неподаною і підлягає поверненню позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.В. Пацко