АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4646/16 Справа № 2-334/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Глущенко Н.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Глущенко Н.Г.

суддів - Пищиди М.М., Петешенкової М.Ю.

за участю секретаря - Сахарова Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2 та

ОСОБА_3

на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 грудня 2015 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2015 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом в силу ст. 205 ЦПК України / т. 2 а. с. 39 /.

З цією ухвалою не погодилися ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (відповідно чоловік та син померлої позивачки ОСОБА_4І.) і звернулися до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу, посилаючись на те, що вона є незаконною, оскільки ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянти посилаються на те, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України вони фактично прийняли спадок після смерті позивачки ОСОБА_4, оскільки на момент смерті останньої вони проживали разом та були зареєстровані ІНФОРМАЦІЯ_1 / т. 2 а. с. 45-47 /.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду скасувати, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що в 2007 році ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом (який нею уточнювався) до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом на домоволодіння № 17 по вул. Лейтенанта Роя в м. Дніпропетровську / т. 1 а. с.4-5,153-155 /.

Згідно копії свідоцтва про смерть від 31.10.2014 року позивачка ОСОБА_4 померла 15.10.2014 року / т. 2 а. с. 18 /.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що передбачений ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини сплинув та правонаступники після смерті позивачки малої відсутні.

Однак, з такими висновками суду погодитися не можна, з наступних підстав.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництво.

Спірні правовідносини, з приводу яких ОСОБА_4 звернулася до суду, допускають правонаступництво, що не прийняв до уваги суд першої інстанції постановляючи 14.12.2015 року ухвалу про закриття провадження у справі.

Крім того, суд першої не прийняв до уваги ч. 3 ст. 1268 ЦК України згідно якої спадкоємець, який постійно проживає разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, тобто суд першої інстанції не встановив з ким проживала ОСОБА_4 на момент своєї смерті та чи є ці особи її спадкоємцями, які прийняли після неї спадок в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідачка ОСОБА_6 своєю заявою від 09.12.2014 року звертала увагу суду на наявність спадкоємців ОСОБА_4, тобто її синів / т. 2 а. с. 19 /, зокрема ОСОБА_6 вказувала, що син померлої ОСОБА_3 проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, але суд не прийняв до уваги і ці обставини.

Згідно довідки № 175953 від 16.03.2016 року апелянт ОСОБА_2 (чоловік померлої позиачки т. 1 а. с. 6) зареєстрований та проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 і на момент смерті його дружини ОСОБА_4 в цьому будинку проживали та були зареєстровані сини: ОСОБА_3 та ОСОБА_7 / т. 2 а. с. 47 /.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала про закриття провадження у справі від 14.12.2014 року не може залишатись в силі і підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для виконання вимог ст. 37 ЦПК України та вирішення питання щодо подальшого розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 303,307,312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2015 року про закриття провадження у справі скасувати, справу повернути до того ж суду для виконання вимог ст. 37 ЦПК України та вирішення питання щодо подальшого розгляду справи по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

СУДДІ: