справа №0414/2268/2012
провадження №2/176/10/16
РІШЕННЯ

Іменем України

18 квітня 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої - судді Павловської І.А.,

при секретарі Ніколенко М.В.

за участю прокурора Янюк В.І.

позивача ОСОБА_1

представників позивачів ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_5, ОСОБА_9, Жовтоводської міської ради, треті особи приватний нотаріус Жовтоводського міського нотаріального округу ОСОБА_10, відділ освіти виконкому Жовтоводської міської ради, про визнання договору купівлі продажу будинку частково недійсним, визнання права спільної часткової власності на будино, визнання державного акту на право власності на землю частково не дійсним та визнання права спільної часткової власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 звернулись до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, уточнивши вимоги якої, просять визнати частково недійсним договір купівлі-продажу будинку № 23 по провулку Західному у місті Жовті Води, що посвідчений приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу 06 липня 2004 року, визнати їх, а також ОСОБА_7, ОСОБА_8 покупцями зазначеного будинку в рівних частках із ОСОБА_5 Також, просять визнати частково недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку від 14 лютого 2009 року, виданий на імя ОСОБА_5, визнавши за кожним із них та ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5 право спільної часткової власності по 1/5 частці житлового будинку та земельної ділянки розміром 0,0609 га, що знаходиться за вказаною адресою.

В обґрунтування позовних вимог позивачі послаються на те, що ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі, 25 жовтня 2010 року шлюб між ними розірвано рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 Фаіну, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5 Лукяна, ІНФОРМАЦІЯ_2. Під час шлюбу вони разом з відповідачем, спільним неповнолітніми дітьми та сином від першого шлюбу ОСОБА_1 проживали у ІНФОРМАЦІЯ_3, яку спільно приватизували в рівних частках та зареєстрували своє право спільної часткової власності по 1/5 частці на кожного члена сімї. Пізніше, маючи намір продати квартиру звернулася до виконкому Жовтоводської міської ради із заявою про надання дозволу на відчуження частки приватизованої квартири. Рішенням виконкому Жовтоводської міської ради від 23.06.2004 року наданий дозвіл на відчуження по 1/5 частці приватизованої квартири від імені малолітніх дітей: ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на придбання будинку по провулку Західний, 23 в місті Жовті Води з покладенням обовязку оформлення права власності на відповідні частки у цьому помешканні на неповнолітніх дітей. Однак, всупереч вимогам рішення виконкому Жовтоводської міської ради, 06.07.2004 року відповідно до договору купівлі продажу посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_10, відповідач ОСОБА_5 зареєстрував право власності на житловий будинок по провулку Західний, 23, за собою. Право власності на відповідні частки у даному будинку за неповнолітніми дітьми зареєстровано не було. Також відповідач ОСОБА_5 вчинив дії щодо приватизації земельної ділянки та отримав державний акт на право власності на земельну ділянку від 14.09.2009 року. Про порушення своїх прав та прав дітей, щодо реєстрації спільної часткової власності на будинок та земельну ділянку стало відомо лише під час розірвання шлюбу у жовтні 2010 року , коли постало питання про розподіл спільного майна. За таких обставин позивачі звернулись до суду для захисту своїх прав та прав неповнолітніх дітей.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник позивачів ОСОБА_2М , що діє на підставі договору про надання юридичних послуг та представництво інтересів №02/02-ЦС від 14 січня 2013 року позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просила позов задовольнити повністю.

Представник позивача ОСОБА_3, - ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності від 24 лютого 2016 року, також позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Прокурор Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_12 позовні вимоги підтримала лише в частині визнання за дітьми ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8 права власності за кожним по 1/5 частині домоволодіння за адресою Дніпропетровська область, місто Жовті Води, провулок Західний, 23, та визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку розташовану за адресою Дніпропетровська область, місто Жовті Води, провулок Західний, 23, з визнанням права власності по 1/5 частині земельної ділянки за кожним з дітей.

Відповідач ОСОБА_9 зареєстрованою чи знятою з реєстраційного обліку по місту Жовті Води не значиться, її виклик у судове засідання здійснено згідно ч. 9 ст. 74 ЦПК України шляхом публікації в газеті „Вісті Придніпровя (у №25 (1724) від 12.04.2016 року) відповідного оголошення. Однак, відповідач у судове засідання не зявилась, заперечень щодо позову не надала. Тому судовий розгляд справи проведено без участі відповідача, на підставі наявних доказів.

Представник відповідача ОСОБА_5В - ОСОБА_6Є, що діє відповідно договору про надання правової допомоги від 25 січня 2016 року проти позову заперечила, при цьому зазначила, що заявлені позовні вимоги заявлені за межами трирічної позовної давності, ніяких поважних причин пропуску строку позивачами не надано, а тому просить застосувати позовну давність до заявлених позовних вимог. Також вважає безпідставним та недоведеним посилання позивача ОСОБА_3 на те, що здійснення купівлі будинку тільки на імя ОСОБА_5 проведено без її згоди, оскільки в матеріалах справи мається копія нотаріально засвідченої заяви позивачки , якою нею особисто надана згода відповідачу на придбання спірного домоволодіння.

Представник Жовтоводської міської ради про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у судовому засіданні участі не приймав, надавши суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа приватний нотаріус Жовтоводського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_10, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у судове засідання не зявилася, надала заяву про проведення судового розгляду справи за її відсутності.

Представник відділу освіти виконкому Жовтоводської міської ради ОСОБА_13, що діє на підставі довіреності №01-17/345 від 13.04.2016 року у судовому засіданні участі не брала, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вислухавши пояснення позивача, представників позивача, представника відповідача, прокурора, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з 21 травня 1999 року по 25 жовтня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2010 року. (а.с.45).

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. Також ОСОБА_3 має сина від першого шлюбу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4. (а.с.37,39). Під час перебування у шлюбі сторони проживали в ІНФОРМАЦІЯ_3, яка була спільно приватизована у рівних частках , та зареєстровано право спільної часткової власності по 1/5 частці на кожного члена сімї.

У 2004 році позивачка звернулася до виконкому Жовтоводської міської ради з письмовою заявою про надання дозволу на відчуження частки приватизованої квартири , що знаходиться за адресою 50 років Комсомолу 31/12 у звязку з придбанням житлового будинку в місті Жовті Води по провулку Західний, 23.

23 червня 2004 року виконавчим комітетом Жотвоводської міської ради було винесено рішення №287/2 «Про надання дозволу ОСОБА_3 на відчуження долі приватизованої квартири від імені малолітніх дітей».(а.с.47).

Відповідно до вказаного рішення ОСОБА_3 було надано право продажу по 1/5 долі приватизованої квартири по вулиці 50 років Комсомолу 31/12 від імені малолітніх дітей ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та придбанням будинку по провулку Західний,23 з обовязковим оформленням права власності на відведену долю у цьому помешканні на імя малолітніх дітей. (а.с.47).

За нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 03 липня 2004 року, зареєстрованим в реєстрі за № 1088, ОСОБА_5, ОСОБА_3, яка діяла за себе особисто та від імені своїх неповнолітніх дітей, згідно рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №287/2 , продали, а ОСОБА_14 купила квартиру АДРЕСА_1, продаж вчинено за 14 310 грн.(а.с.44)

06 липня 2004 року ОСОБА_5 придбав житловий будинок за адресою місто Жовті Води провулок Західний, 23, що підтверджується договором купівлі продажу укладеним між ОСОБА_5 та ОСОБА_9, посвідченим приватним нотаріусом Жовтоводського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_10, зареєстрованим в реєстрі №3415 (а.с.229). Таким чином право власності на придбаний будинок виникло лише у відповідача , а неповнолітній на момент укладення договору купівлі - продажу ОСОБА_1 та малолітні ОСОБА_15 та ОСОБА_8 не були включені до числа власників.

Посилання ОСОБА_3 про те, що їй стало відомо про оформлення права власності тільки за ОСОБА_5 лише у жовтні 2010 року, коли постало питання про розподіл спільного майна, а також те, що відповідач не допустив її до кабінету нотаріуса під час посвідчення договору, не відповідає дійсності і спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Так, приватним нотаріусом Жовтоводського міського округу надана копія нотаріально засвідченої заяви ОСОБА_3 від 06.07.2004 року, згідно якої вона особисто надала згоду ОСОБА_5 на купівлю спірного домоволодіння. (а.с.230).

Законодавством встановлено, що батьки відносно своїх дітей (це син, дочка до 18 років, а до 14 років вони є малолітніми - ст.6 СК України) є їх опікунами та піклувальниками в силу закону та відповідно до ст.177 СК України зобов'язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах. Вчиняти певні правочини щодо майна та майнових прав дитини батьки мають право лише за дозволом органу опіки та піклування. В свою чергу, дозвіл зазначеного органу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається в разі гарантування збереження її права на житло.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Жотвоводської міської ради від 23.06.2004 року №287/2 , яким дозволено ОСОБА_3 відчуження по 1/5 чатині приватизованої квартири по вулиці 50 років Комсомолу 31/12 від імені малолітніх дітей ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та придбанням будинку по провулку Західний,23 з обовязковим оформленням права власності на відведену долю у цьому помешканні на імя малолітніх дітей,

однак в свою чергу ОСОБА_3 не дотримано покладеного на неї обовязку, щодо гарантування збереження права на житло дітей.

Згідно ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені ст.203 ЦК України, згідно якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Неодноразову уточнюючи свої позовні вимоги, позивачі просять визнати частково недійсним договір купівлі продажу будинку в місті Жовті Води по провудку Західний, 23 від 06 липня 2004 року, при цьому не зазначають в якій саме частині даний договір має бути визнаней недійсним. Крім того, недійсним можливо визнати договір тільки з підстав, визначених ЦК України, а позивачі в своєму позові просять визнати частково недійсним договір купівлі продажу , посилаючись при цьому на загальні норми права, хоч для цього необхідна спеціальна кваліфікація, тобто застосування спеціальних норм права.

Суду не надано докази, які б підтверджували невідповідність закону спірного договору купівлі- продажу, а також того що зміст правочину, який вони просять визнати недійсним, суперечить ЦК України, іншим актам цівільного законодавства.

Також позивачами ставится вимога про визнання і за ОСОБА_5 1/5 частину будинку та земельної ділянки, в той час як ОСОБА_5В є відповідачем по справі і з даними вимогами до суду не звертався.

В даній позовній заяві ОСОБА_3 вказує на порушення прав дітей щодо приватизації ділянки, яку здійснено відповідачем та отримано державний акт на право власності на земельну ділянку у розмірі 0,0609 га від 14.02.2009 року. Акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі №07 (а.с.48).Згідно визначеного державного акту , підставою до приватизації земельної ділянки розміром 0,0609 га по провулку Західний,23 стало рішення Жовтоводської міської ради від 23.07.2008 року №6573-34.

Як вбачається з матеріалів справи даний акт відповідачем отримано 14.01.2009 року коли сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, а отже позивачу достеменно було відомо про існування даного акту.

Відповідно до положень ст..ст.12,116 ЗК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) набуття права власності чи користування землями державної або комунальної власності здійснюється за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Порядок та підстави безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, визначений ст.118 ЗК України, відповідно до якої громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу місцевого самоврядування за місцем знаходження земельної ділянки.

Тобто, підставою набуття права на землю в таких випадках є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, з подальшим оформленням відповідних правовстановлюючих документів.

Відповідно до ст..126 ЗК України державний акт є документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, надану у власність відповідним рішенням.

За правилами ст..155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно роз'яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», питання про недійсність документів, що посвідчують право приватної власності на землю, виданих на підставі рішення органу місцевого самоврядування, вирішується в судовому порядку в разі, якщо буде встановлено, що порушений порядок надання земельних ділянок або скасування такого рішення.

Наведене свідчить про те, що оспорюваний позивачкою державний акт про право власності на земельну ділянку виданого на ім'я ОСОБА_5В є правовстановлюючим документом, який видано на підставі рішення органу місцевого самоврядування,у межах повноважень цього органу.

Разом з тим, рішення Жовтоводської міської ради від 23.07.2008 року яке прийняте у межах її повноважень і на підставі яких видано оспорюваний державний акт, у встановленому законом порядку, не оспорене й не визнане недійсним.

Статтею 153 Земельного Кодексу України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Порядок припинення права на землю регулюється гл. 22 Земельного Кодексу, яка визначає вичерпний перелік підстав, як для припинення права власності на земельну ділянку, так і для припинення права користування нею.

За таких підстав, позовні вимоги щодо визнання частково недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку, оформленого на імя ОСОБА_5 та визнання за позивачами та неповнолітніми дітьми права власності на земельну ділянку, яка в даний час належить на відповідній правовій основі ОСОБА_5, є безпідставними і такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України передбачає, що перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу , яка його порушила.

Загальний строк позовної давності в силу вимог ст. 257 ЦК України встановлюється тривалістю у три роки.

При зверненні до суду позивачі вказують , на те, що про порушення свого права їм стало відомо у жовтні 2010 року коли постало питання про розподіл спільного майна. До цих подій вони не знали що не були співвласниками будинку.

Окрім того, враховуючи те, що позивачу ОСОБА_3 було відомо про порушення її майнових прав в 2004 року, а земельних прав в січні 2009 році, суд вважає, за необхідне застосувати позовну давність до вимог позивачів, оскільки пройшло більше трьох років, тобто закінчився строк у межах якого вони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а причини зазначені в заяві про поновлення строку суд не знаходить, поважними, а тому в задоволені позовних вимог слід відмовити, оскільки відповідачем заявлено заяву про застосування позовної давності яка спливла, а сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позову небхідно відмовити

Відповідно до ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору, суд покладає на позивачів.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року, ст.ст. 61,68,173, 177 Сімейного Кодексу України, ст. 48, 59, 60, 76, 80 Цивільного кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_5, ОСОБА_9, Жовтоводської міської ради, треті особи приватний нотаріус Жовтоводського міського нотаріального округу ОСОБА_10, відділ освіти виконкому Жотвоводської міської ради про визнання договору купівлі продажу будинку частково недійсним, визнання права спільної часткової власності на будинок, визнання державного акту на право власності на землю частково не дійсним та визнання права спільної часткової власності на земельну ділянку- відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області у десятиденний строк з дня її проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Жовтоводського міського суду І.А. Павловська