Головуючий суду 1 інстанції - Оробцова Л.О.
Доповідач - Коротенко Є.В.
Справа № 418/499/14-ц
Провадження № 22ц/782/364/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого - судді Коротенка Є.В.,

суддів: Стахової Н.В., Фарятьєва С.О.,

за участю секретаря Козубської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Луганської області в м.Сєвєродонецьку апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Міловського районного суду Луганської області від 03 лютого 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення сплачених грошових коштів, неустойки та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом та просила:

-розірвати договір купівлі-продажу бензинового електричного генератору з електрозваркою CR-WG-2000, 2008 рік випуску, ціна 13499 грн. згідно товарного чеку ФОП ОСОБА_2 від 26.07.2014 року № 1;

-стягнути з ФОП ОСОБА_2 на її користь сплачені за генератор грошові кошти в сумі 13499 грн., неустойку за невиконання у встановлений законом строк законних вимог споживача у сумі 5129 грн. 62 коп., на відшкодування моральної шкоди - 2000 грн. та на відшкодування судових витрат - 600 грн.

При цьому позивачка пояснила, що вона зі своїм батьком ОСОБА_4 у ФОП ОСОБА_2 за 13499 грн. придбали імпортний бензиновий електричний генератор з електрозваркою CR-WG-2000, 2008 року випуску, що підтверджується товарним чеком № 1 від 26.07.2014 року.

Пізніше були виявлені суттєві недоліки придбаного товару, що унеможливлюють використання його за призначенням, у зв'язку із чим вона з батьком звернулися до відповідача з претензією, на яку він належним чином не відреагував.

Посилаючись на викладене та на порушення з боку ФОП ОСОБА_2 законодавства про захист прав споживачів, позивачка звернулась до суду з вказаним позовом.

Рішенням Міловського районного суду Луганської області від 03 лютого 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2були задоволені частково. Суд:

-розірвав договір купівлі-продажу імпортного бензинового електричного генератору з електрозваркою CR-WG-2000, 2008 рік випуску, за ціною 13499 грн., придбаного ОСОБА_3 у ФОП ОСОБА_2 згідно товарного чеку ФОП ОСОБА_2 від 26.07.2014 року № 1;

-стягнув з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 вартість придбаного генератору у сумі 13499 грн., на відшкодування моральної шкоди - 300 грн. та на відшкодування судових витрат - 600 грн.;

-бензиновий генератор CR-WG-2000, 2008 року випуску, придбаний згідно товарного чеку від 26.07.2014 року № 1, - повернути ФОП ОСОБА_2

У задоволенні інших позовних вимог суд відмовив.

Не погодившись із вказаним рішенням, відповідачзвернувся до суду з апеляційною скаргою на нього, вважає рішення незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив зазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3відмовити.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При апеляційному розгляді вказаної цивільної справи колегія суддів приймає до уваги положення ч.1 ст.303 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якого під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до п.22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_3 звернулася до суду на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», вважає себе споживачем, чиї права та інтереси порушені (а.с.1-4).

Але ж із матеріалів справи вбачається, що 26 липня 2014 року у ФОП ОСОБА_2 бензиновий генератор CR-WG-2000 з електрозваркою, 2008 року випуску, за 13499 грн. придбав особисто батько позивачки - ОСОБА_4.

Саме ОСОБА_4 звертався 22 вересня 2014 року до відповідача із претензією (з'ясувавши, що придбав товар неналежної якості), а також зі скаргою на дії ФОП ОСОБА_2 до комісії по захисту прав споживачів селищної ради (а.с.15-16).

При цьому він позиціонував себе як споживач, який одноосібно придбав у відповідача товар, що виявився неналежної якості. При цьому були порушені його права, передбачені Законом України «Про захист прав споживачів».

Факт придбання 26 липня 2014 року у ФОП ОСОБА_2 бензинового генератора CR-WG-2000 з електрозваркою одноособово її батьком ОСОБА_4 зазначила у своїй заяві на ім'я прокурора Міловського района і сама ОСОБА_3 (а.с.17).

Також факт придбання зазначеного товару саме ОСОБА_4 та порушення його прав, як споживача, було встановлено на засіданні комісії із захисту прав споживачів Міловської селищної ради 01.10.2014 року, що підтверджується витягом із протоколу № 02 від 01.10.2014 року (а.с.21).

Також обставини придбання у нього 26 липня 2014 року бензинового генератора CR-WG-2000 з електрозваркою одноособово ОСОБА_4 підтвердив і відповідач у справі.

Як вбачається із преамбули Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

При таких обставинах беззаперечно встановлено, що споживачем (покупцем) у договорі купівлі-продажу 26.07.2014 року бензинового генератора CR-WG-2000 з електрозваркою (де продавцем виступає відповідач) є ОСОБА_4. При цьому достатніх належних та допустимих доказів на підтвердження того, що покупцем у вказаній угоді була позивачка, або на підтвердження того, що товар був придбаний за особисті гроші ОСОБА_3 суду надано не було.

Не було позивачкою також надано доказів і на підтвердження того, що діями (бездіяльністю) відповідача були порушені, невизнані або оспорювані її права, свободи чи інтереси.

Частиною 1 статті 1 ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

При цьому, згідно із ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Звертаючись до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення сплачених грошових коштів, неустойки та відшкодування моральної шкоди, ОСОБА_3 це зробила від свого імені, документів, які б підтверджували її повноваження, як представника ОСОБА_4 на подання такого позову, суду не надала.

Сам ОСОБА_4 до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживачів не звертався.

Отже, встановлено, що із зазначеним позовом звернулися не та особа, якій належить право вимоги. Звернення до суду з позовом особи, якій не належить право вимоги (неналежний позивач), є підставою для відмови у задоволенні такого позову, оскільки права, свободи чи інтереси цієї особи у сфері публічно-правових відносин не порушено.

При таких обставинах суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_2

При цьому, досліджуючи питання стосовно призначеної ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 10 грудня 2015 року по справі комплексної електротехнічної та товарознавчої експертизи, колегія суддів зауважує, що 15 червня 2016 року матеріали вказаної цивільної справи були повернуті до суду апеляційної інстанції разом із повідомленням про неможливість надання експертного висновку (а.с.312-314).

У відповідності до протоколів повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.09.2016 року було змінено склад колегії суддів для розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_2 (а.с.320-322).

Згідно із приписами ч.2 ст.159 ЦПК України, справа розглядається одним і тим самим складом суду. У разі заміни одного із суддів під час судового розгляду справа розглядається спочатку.

У судовому ж засіданні Апеляційного суду Луганської області при розгляді вказаної цивільної справи новим складом колегії суддів жодних клопотань щодо призначення судових експертиз заявлено не було.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, згідно із п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України - невідповідність висновків суду обставинам справи, а відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України - порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

З огляду на наведені обставини, а також з урахуванням положень п.п.2-4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне рішення Міловського районного суду Луганської області від 03 лютого 2015 року скасувати. Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення сплачених грошових коштів, неустойки та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Також, відповідно до положень ст.88 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на відшкодування судових витрат 121 грн. 80 коп.- суму сплаченого при поданні апеляційної скарги судового збору (а.с.125).

Керуючись ст. 303, 307, 309, 314,316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Міловського районного суду Луганської області від 03 лютого 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення сплачених грошових коштів, неустойки та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на відшкодування судових витрат 121 грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його оголошення, однак його може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції: Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: