Провадження № 2/127/4416/16
26 липня 2016 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Іщук Т.П.,
при секретарі Боднар В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача в судове засідання не зявився. подав заяву, відповідно до якої просив розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував щодо проведення заочного розгляду справи.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 у судове засідання повторно не зявились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 527, 530, 536, 549, 553-554, 610-611, 625, 629, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України.
Відповідно до ст.ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно ст.ст.526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. ст. 192, 533 ЦК України, іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Статтею 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність» передбачено, що банк здійснює діяльність, надає банківські та інші фінансові послуги в національній валюті, а за наявності відповідної ліцензії Національного банку України - в іноземній валюті.
Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Умовами кредитного договору передбачено, що за користування кредитом протягом перших 30 календарних днів встановлюється процентна ставка в розмірі 12,5 % річних. Після закінчення зазначеного строку та кожного наступного місяця процентна ставка підлягає перегляду, а у випадку неповідомлення позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць, застосовується ставка, встановлена в договорі. Строк сплати процентів встановлено з 01 по 10 число (включно) кожного місяця. Позичальник зобовязався здійснювати повернення кредиту, сплату нарахованих процентів у порядку та термін визначений договором. Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів у випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту (а.с. 6-11).
06.01.2009 року між банком та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №2 до договору про надання споживчого кредиту, якою змінено строк сплати процентів з 01 по 25 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за яким були нараховані банком такі проценти, а також викладено графік погашення кредиту у новій редакції.
Додатковою угодою №3 від 30.07.2016 року сторони виклали Додаток №1 до кредитного договору в новій редакції.
21.04.2009 року банк та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду №4, якою домовилися викласти п. 2.1. кредитного договору в іншій редакції.
30.07.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки №130466 відповідно до якого останній зобовязався перед банком відповідати за виконання ОСОБА_1 усіх її зобовязань в повному обсязі, що виникли з договору про надання споживчого кредиту від 30.07.2007 року. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, що і позичальник, в тому числі за повернення основної суми боргу, процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, пені та сплату інших штрафних санкцій. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною ( а. с. 21 ).
Позичальник свої зобовязання належними чином не виконав.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Дана сума заборгованості встановлена на підставі наданих суду доказів та підлягає стягненню. Вимога позивача від 14.01.2016 року залишена без задоволення.
Щодо стягнення встановленої суми заборгованості солідарно з поручителем, то суд враховує його зобовязання відповідати перед кредитором за порушення зобовязання боржником.
Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст. 554 ЦК України. Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Суд звертає увагу, що договір поруки №130466 від 30.07.2007 року містить положення про дію договору до повного припинення всіх зобовязань боржника за основним договором (п.3.1.), що не може розглядатися як встановлення строку поруки, оскільки не відповідає вимогам ст.252 ЦК України. Однак, враховуючи, що позивач скористався своїм договірним правом на дострокове повернення кредиту, відповідно предявив вимогу позичальнику та своєчасно предявив вимогу до поручителя, тим самим, у суду відсутні підстави вважати договір поруки припиненим відповідно до положень ч. 4 ст. 559 ЦК України.
Таким чином, суд приходить до висновку, що дійсно існує порушення виконання зобовязань, право позивача порушене, у звязку з чим банк використав передбачене ч.2 ст. 1050 ЦК України та умовами договору право про дострокове повернення кредиту, а тому заборгованість, розмір якої встановлений в судовому засіданні, підлягає стягненню з боржника солідарно з поручителем.
Окрім того, згідно положень ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача по 7508,86 грн. судового збору.
На підставі викладеного, керуючись 526, 527, 530, 536, 549, 553-554, 610-611, 625, 629, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» по 7508,86 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний термін з дня його проголошення.

Суддя: