Справа № 752/1809/16-ц
Провадження № 2/752/2460/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

22 вересня 2016 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого - судді Новак А.В.,

при секретарі Закаблуківській О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві про зняття арешту з нерухомого майна,-

встановив?

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві про зняття арешту з нерухомого майна.

Мотивував свої вимоги тим, що він відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 29 липня 2009 року укладеного між ним та ОСОБА_2, ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малиновською О.Ю., є власником квартири АДРЕСА_1.

Йому стало відомо, що на його квартиру накладено арешт на підставі постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в місті Києві(124/4) від 05.03.2010 року, з метою забезпечення виконання рішення суду по в/п 124/4.

При цьому власником майна на час здійснення запису про обтяження була вказана ОСОБА_5

З метою з'ясування обставин не скасування арешту на квартиру він звернувся з листом до відповідача - Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, який надав йому відповідь про те, що йому з даним питанням рекомендується звернутися до суду.

Просить суд прийняти рішення, яким зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 9592598, накладений на підставі постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в місті Києві(124/4) від 05.03.2010 року.

Позивач надав суду заяву у якій просив справу слухати у йог відсутність та задовольнити позовні вимоги.

Відповідач - Відділ державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав до суду клопотання слухати справу у відсутність його представника.

Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 29 липня 2009 року укладеного між ним та ОСОБА_2, ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малиновською О.Ю., є власником квартири АДРЕСА_1.

З матеріалів справи вбачається, що на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт на підставі постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в місті Києві(124/4) від 05.03.2010 року, з метою забезпечення виконання рішення суду по в/п 124/4 про що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна зроблено запис за № 9592598. Власником майна на час здійснення запису про обтяження була вказана ОСОБА_5

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до 391 ЦК України, передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Тобто чинним Цивільним кодексом України передбачена можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном у способи передбачені статтями 387, 388, 392, 393 Цивільного кодексу України.

Як встановлено судом, право користування і розпорядження квартирою АДРЕСА_1 було обмежено накладенням арешту на таку і заборону її відчуження відповідно до заходів вчинених державним виконавцем при виконанні рішення суду.

При цьому відповідачем не надано доказів невиконання обов'язку позивачем ОСОБА_1, щодо необхідності виконати рішення суду, з метою виконання якого було накладено арешт на підставі постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в місті Києві(124/4) від 05.03.2010 року, з метою забезпечення виконання рішення суду по в/п 124/4 про що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна зроблено запис за № 9592598 .

Суд вважає, що відповідач безпідставно відмовив позивачу ОСОБА_1 у формі рекомендації звернення до суду, щодо задоволення його заяви про зняття арешту з майна, оскільки саме державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в місті Києві виносячи постанову про накладення арешту на майно зобов'язаний був перевірити відомості, щодо належності такого майна боржнику, а не іншій особі.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження(крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу(посадовій особі), який його видав, арешт накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Відповідачем не надано суду доказів існування на виконанні у відділі примусового виконання рішення суду де боржником було б зазначено ОСОБА_1

Виходячи з аналізу вищенаведених правових норм у сукупності з наданими доказами, суд дійшов висновку, що відповідачем грубо порушено право ОСОБА_1, щодо вільного володіння своїм нерухомим майном, а тому у суду наявні правові підстави для задоволення вимог позивача у спосіб запропонований останнім.

Обираючи спосіб захисту свого права у формі пред'явлення вимог про зняття арешту з майна та виключення відповідного запису із відповідного реєстру заборон, позивачем переконливо доведено такі вимоги, а посилання на необхідність застосування норм Глави 29 «Захист права власності» Цивільного кодексу України є вірними і обґрунтованими, що надає суду підстави дійти категоричного висновку про доведеність таких вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 Цивільного процесуального кодексу України.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги повністю.

Розподіл судових витрат між сторонами вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 212-215, 223, 294-296 ЦПК України,суд,-

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві про зняття арешту з нерухомого майна - задовольнити повністю.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 9592598, накладений на підставі постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в місті Києві(124/4) від 05.03.2010 року.

Виключити Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис за № 9592598 про арешт нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, накладений на підставі постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в місті Києві(124/4) від 05.03.2010 року.

Стягнути з Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551(п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 21 копійку.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення, а рішення яке було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя А.Новак