Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2016 року Попаснянський районний суд Луганської області

у складі головуючої судді Архипенко А.В.

при секретарі Іваненко С.П.

розглянувши у судовому засіданні в м.Попасна без участі сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання права власності на нежитлове приміщення в порядку спадкування за законом , -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду із позовом про визнання права власності після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , який помер 13 лютого 2014 року.

Померлий чоловік позивачки мав у власності квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Протягом 2009 - 2010 років померлий чоловік позивачки здійснив реконструкцію зазначеної квартири під автомагазин, в зв»язку із чим дана квартира була переведена у нежитлове приміщення і померлий чоловік позивачки отримав всі технічні документи на нежитлове приміщення та акт готовності об»єкта до експлуатації.

Але? за незалежних від позивачки причин, її померлий чоловік не зареєстрував право власності на зазначене нежитлове приміщення у відповідному КП БТІ.

На момент смерті чоловіка позивачка проживала разом із ним, фактично вступила у володіння зазначеним нежитловим приміщенням, протягом 6 місяців не заявила про відмову від прийняття спадщини, звернулась до нотаріальної контори, після чого була заведена відповідна спадкова справа, інших спадкоємців на майно померлого чоловіка немає, але при зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, позивачка отримала відмову щодо спадкування зазначеного майна , тому що померлий чоловік позивачки не зареєстрував за собою право власності на це нежитлове приміщення у встановленому порядку.

За таких обставин позивачка у поданому позові, просить суд визнати за нею право власності на нежитлове приміщення, а саме магазин промислових товарів, розташоване за адресою: Луганська область, м.Гірське, вул..Гагаріна б.8 кв.1загальною площею 34,3 кв.м ( утому числі торгівельною площею 30,2 кв.м) в порядку спадкування за законом, тому що іншим шляхом позивачка не може оформити право на спадщину .

Позивачка та її представник надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, у поданих заявах підтримали заявлені вимоги, просили їх задовольнити..

Представник відповідача Гірська міська рада були сповіщені про день і час розгляду справи, також надали заяву про розгляд справи без участі представника, не заперечували щодо заявлених вимог.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Предметом даного позову являться вирішення питання про право на спадкування за законом дружини після смерті чоловіка, що регулюється Цивільним Кодексрм України (2003р.) іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права, а також Вищим спеціалізованим судом України (ВССУ) з розгляду цивільних і кримінальних справ створені узагальнення судової практики, які необхідно застосовувати пр розгляді справ про спадкування.

Відповідно до ст..1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Відповідно до ст..1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1261 Цивільного Кодексу України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З матеріалів на а.с.18-21 вбачається, що гр. ОСОБА_1 дійсно є дружиною ОСОБА_2, який помер 13 лютого 2014 року.

Так, враховуючи вищезазначені вимоги законодавства, позивачка має право на спадщину після смерті свого чоловіка за законом у першу чергу. При цьому позивака після смерті чоловіка фактично прийняла спадщину, тому що після смерті чоловіка володіє всіма документами щодо спадкового майна, утримує його.

Копією свідоцтва про смерть на а.с.18 підтверджується, що чоловік позивачки ОСОБА_2 дійсно помер 13 лютого 2014 року, а позивачка, його дружина є єдиним спадкоємцем спадщини померлого по закону і це підтверджено відомостями, наданими приватним нотаріусом ОСОБА_3 про те, що після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа № 90/2015, ніякі інші особи із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса у визначений законом строк - не зверталися.

При цьому із матеріалів справи на а.с.4-10 вбачається, що померлий ОСОБА_2 мав у власності квартиру, розташовану за адресою: Луганська обл.. АДРЕСА_2., яку він на підставі дозволу, за рішенням виконавчого комітету Гірської міської ради від 27.02.2009 року № 36 (а.с.9), дозволу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Луганській обл.. (а.с.10) реконструював під автомагазин та на підставі виконавчого комітету Гірської міської ради від 13.07.2010 року № 60 (а.с.9) зазначена квартира була переведена у нежитлове приміщення..

На підставі ОСОБА_4 готовності обєкта до експлуатації від 14.10.2010 року, який був погоджений рішенням виконавчого комітету Гірської міської ради від 28.09.2010 року № 94 (а.с.9) померлий ОСОБА_2 отримав сертифікат відповідності закінченого будівництвом обєкта . а саме: нежитлового приміщення магазину промислових товарів за адресою: Луганська обл.. АДРЕСА_2 , загальною площею 34,3 кв.м, торгівельною площею 30,2 кв.м. (а.с.12-16). Даний сертифікат виданий інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Луганській обл. (а.с.17).

Отримання зазначеного сертифікату давало право померлому ОСОБА_2 зареєструвати за собою право власності на нове будівництво (новостворене майно),що передбачено ст.331 ЦК України, згідно якої право власності на новостворене майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва.

Тобто, померлий ОСОБА_2 отримав всі документи, які підтверджують, що ОСОБА_2 набув право власності на нежитлового приміщення магазин промислових товарів за адресою: Луганська обл.. АДРЕСА_2 , загальною площею 34,3 кв.м, торгівельною площею 30,2 кв.м.

При цьому, померлий ОСОБА_2 за незалежних від нього причин не отримав відповідний документ на підтвердження права власності на зазначене майно, а саме свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення магазин промислових товарів за адресою: Луганська обл.. м.Гірське, вул Гагаріна б.8 кв.1 , загальною площею 34,3 кв.м, торгівельною площею 30,2 кв.м., що стало перешкодою для спадкування цього майна позивачкою.

Розглядаючи можливість задоволення позовних вимог позивачки, суд, окрім визначених законом підстав про право на спадкування за законом , суд враховує, що відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013року № 24/753/0/4-13 п.3.3 у випадках відсутності правовстановлюючих документів у звязку з відсутністю реєстрації обєкта нерухомості за спадкодавцем можливо визнання права власності на відповідне нерухоме майно за спадкоємцями за умови наявності відповідних документів про прийняття в експлуатацію новозбудованого обєкта нерухомості , при цьому в зазначеному листі ВССУ висловоено думку про те, що вризнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту , що має застосовуватися , якщо інсують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

А так, враховуючи, що в межах даного позову, доведено, що є всі відповідні документи, які підтверджують прийняття в експлуатацію новозбудованого обєкта нерухомості, що належав померлому ОСОБА_2, але в зв"язку з його смертю відсутня реєстрація цього об"єкта нерухомості за ним, що перешкодою для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку - суд вважає, що нежитлове приміщення магазин промислових товарів за адресою: Луганська обл.. м.Гірське, вул Гагаріна б.8 кв.1 , (загальною площею 34,3 кв.м, торгівельною площею 30,2 кв.м) входить до складу спадщини після його смерті і може бути успадковане його дружиною, що є підставою для визнання за позивачкою права власності на зазначене майно в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка, в зв»язку із чим поданий позов підлягає задоволенню.

До цього ж, суд зазначає, що згідно Постанови Верховної Ради України № 1693-УІІ від 07.10.2014 року «Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Луганської області …» - м.Гірське віднесено до

Попаснянського району, тому адресу спадкового майна правильно вважати такою: Луганська область Попаснянський район, м.Гірське, вул. Гагаріна 8/1.

На підставі викладеного, ст. 331,1216,1218, 1220-1222, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 60, 212-215, 224-227, 292, 294 ЦПК , суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Гірської міської ради Луганської області про визнання права власності на нежитлове приміщення (магазин) в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на нежитлове приміщення магазин промислових товарів, який розташований за адресою: Луганська область Попаснянський район, м.Гірське, вул. Гагаріна 8/1 загальною площею 34, 3 кв.м (у тому числі торговою площею 30,2 кв.м) - після смерті ОСОБА_2, який помер 13 лютого 2014 року .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Попаснянський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасоване.

Суддя

Попаснянського районного суду ОСОБА_4