Категорія 27Доповідач Колос С. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючогоКолоса С. С.
суддів:Вавшка В. С., Стеблюк Л. П.
секретар Маркевич Я. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Кредитної спілки « Істок » до ОСОБА_6, ЗАТ науково - виробнича фірма « Елекомс » про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою представника Кредитної спілки « Істок » на рішення Вінницького міського суду від 14 січня 2016 року, -

встановила :

Рішенням Вінницького міського суду від 14 січня 2016 року в зазначеному позові відмовлено .

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що спілкою пропущено строк позовної давності, а також позивачем обрано невірний спосіб захисту свого порушеного права .

В апеляційній скарзі представник спілки просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, а також на недотримання норм матеріального та порушення норм процесуального права .

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши представника спілки, який просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог з підстав викладених у скарзі, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення останньої, виходячи з наступного .

Згідно ст.. 1054 ч. ч. 1, 3 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов»язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом .

Судом встановлено, і не заперечується сторонами, що між кредитною спілкою « Істок » та ОСОБА_6 укладено кредитний договір № ДКВ - 1330 від 29 листопада 2007 року ( а. с. 12 ), на підставі якого позичальникові надано кошти в сумі 20 000 гривень на строк до 30 листопада 2009 року зі сплатою відсотків в розмірі 21, 5 % річних. Зазначений договір, як встановлено є споживчим .

В порушення своїх зобов"язань відповідачем ОСОБА_6 не вносилася плата за користування кредитом в порядку та на умовах визначених зазначеним договором .

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов"язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язань.

Статтею 611 ЦК України закріплено, що у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором, а саме стягнення суми кредиту, сплата неустойки та відшкодування збитків .

Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниця від 27 квітня 2009 року стягнуто ОСОБА_6 на користь спілки 31 416 гривень 54 коп. та видано виконавчий лист ( а. с. 14 ) .

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно зазначив, що кредитною спілкою пропущено строк позовної давності щодо стягнення грошових коштів передбачених кредитним договором .

Відповідно до положень ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки .

Положеннями ч. 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання .

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо) .

Відповідно до п. 7 ч. 13 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживача» кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув .

Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 31 постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи) .

Зі змісту кредитного договору вбачається, що його дія закінчилася 30 листопада 2009 року, а кредитна спілка звернулася з позовом 31 серпня 2015 року з підстав невиконання його умов .

Встановлено, і не заперечується сторонами, що рішення щодо повернення коштів не виконано, а тому кредитна спілка не позбавлена права звернутися з вимогою про стягнення коштів за порушення грошового зобов»язання. Суд першої інстанції вірно зазначив, що позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не просив застосувати ст.. 625 ЦК України, що з огляду на додержання принципу диспозитивності, унеможливлює суд самостійно застосувати до відповідних спірних правовідносин вказану норму законодавства .

Судом першої інстанції дано належну оцінку зазначеному та обґрунтовано відмовлено в позовних вимогах щодо стягнення заборгованості за кредитним договором .

Твердження викладені у скарзі вірного висновку суду не спростовують.

Відповідно до ст.. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань .

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення без змін .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу представника Кредитної спілки « Істок » - відхилити .

Рішення Вінницького міського суду від 14 січня 2016 року - залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення .

Протягом двадцяти днів з часу проголошення ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ .

Головуючий : С. С. Колос

Судді : В. С. Вавшко

Л. П. Стеблюк