У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2016 року смт. Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Лобановської С.М.

з участю секретаря Шевченко О.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, подану представником позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування на її користь нежитлового приміщення та витребування договору купівлі продажу будівлі, третя особа ОСОБА_4,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Близнюківського районного суду Харківської області із позовом до ОСОБА_3 про витребування на її користь нежитлового приміщення магазину «Топаз», що знаходиться за адресою: вул. Радянська, буд. 10В, смт Близнюки Близнюківського району Харківської області та витребування договору купівлі продажу будівлі, третя особа ОСОБА_4.

Ухвалою судді від 03 серпня 2016 року провадження у вищевказаній справі відкрито.

08 серпня 2016 року через канцелярію суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій остання просить накласти арешт на нежитлове приміщення магазину «Топаз», що знаходиться за адресою: вул. Радянська, буд. 10В, смт Близнюки Близнюківського району Харківської області, та заборонити ОСОБА_3 користуватися та розпоряджатися (у тому числі здавати в оренду та будь-яким чином позбавлятися володіння ) нежитлового приміщення магазину «Топаз» .

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач ОСОБА_5 спробує в будь-який спосіб позбавитись володіння спірним майном, що в свою чергу, ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 та частини 3 статті 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У порушення вимог частини 2 статті 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову не містить конкретних причин, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; недостатньо обґрунтовано види забезпечення позову, які належить застосувати; інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Так, у матеріалах справи міститься копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно реєстраційний номер 10168147 від 15 березня 2005 року та копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 33 від 24 лютого 2005 року, згідно яких право власності на нежитлову будівлю магазину Топаз, розташованого за адресою: вул. Радянська, буд. 10В, смт Близнюки Близнюківського району Харківської області належить на праві приватної власності ОСОБА_1.

Позивач, в своїй заяві просить заборонити ОСОБА_3 користуватися та розпоряджатися (у тому числі здавати в оренду та будь-яким чином позбавлятися володіння ) нежитлового приміщення магазину «Топаз», проте жодних підтверджуючих доказів щодо права власності відповідача ОСОБА_3 на вищевказане майно суду не надано.

Відповідно до частини 2статті 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову,який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Відповідно до ч.3 цієї ж статті, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» :«Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів».

При вивченні матеріалів заяви та доданих до неї документів встановлено, що у заяві про забезпечення позову не зазначено конкретних причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, а саме позивач не вказує у заяві про забезпечення позову наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову можуть у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Оскільки заявником не підтверджено належності на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_3 вказаного майна, тому суд не може визнати застосування забезпечення позову у даному випадку законним, доцільним та співрозмірним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151, 153, 293 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, подану представником позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування на її користь нежитлового приміщення та витребування договору купівлі продажу будівлі, третя особа ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.М.Лобановська