Справа №1304/5262/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2016 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.

при секретарі Аніловській - Буалю Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові справу ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки", за участю третіх осіб Відділу у справах дітей Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_5 про припинення права власності у спільній частковій власності, -

В С Т А Н О В И В :

позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4, ОКП ЛОР "БТІ та ЕО", за участю третіх осіб Відділу у справах дітей Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_5 про припинення права власності у спільній частковій власності. В обґрунтування позову покликаються на те, що ОСОБА_1, та її сином, ОСОБА_2 було проведено приватизацію квартири АДРЕСА_1, про що видано свідоцтво про право власності на квартиру, згідно з яким квартира належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 В подальшому, у відповідності до Наказу Департаменту житлового господарства, дозволено переведення квартири, із житлового фонду в нежитловий, та видано свідоцтво про право власності на магазин за вказаною адресою, власниками вказано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 12.02.2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір про поділ майна подружжя, згідно якого, сторони дійшли згоди про його поділ виходячи із засад рівності при визначенні розміру часток дружини та чоловіка у спільному майні подружжя. При цьому пунктом 2 цього договору, визначено, що предметом цього договору визначено 1/2 ідеальну частину магазину загальною площею 17,6 м. кв. Таким чином, ОСОБА_3 набув право власності на 1/4 частку магазину. В свою чергу, ОСОБА_3 29.11.2010 року у відповідності до договору дарування від 29.11.2010 року, подарував належну йому частку магазину ОСОБА_6, яка у відповідності до договору дарування від 27.12.2010 року, передала в дар частку магазину своїй неповнолітній внучці ОСОБА_4 Таким чином станом на сьогоднішній день, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є співвласниками магазину. Частка ОСОБА_4 в спірному нежитловому приміщенні становить 4,4 м. кв., а при влаштуванні перегородок площа такої частки стане ще меншою. Оскільки частка ОСОБА_4 є незначною, та не може бути виділена в натурі, спірне приміщення за своїм правовим статусом віднесено до категорії нежитлових, тобто є таким, що призначається для провадження підприємницької діяльності. ОСОБА_4 станом на даний час є неповнолітньою, та не може самостійно здійснювати підприємницьку діяльність, а також не може вживати заходів направлених на утримання своєї частини майна в належному технічному та санітарному стані, тобто в принципі малолітня не може здійснювати право володіння та користування нежитловим приміщенням, вважає за доцільне та уточнивши позовні вимоги, просить суд припинити право власності ОСОБА_4 на її частку у спільній частковій власності на нежитлове приміщення загальною площею 17.6 м. кв. на АДРЕСА_1 із компенсацією вартості цієї частки у сумі 92 150,00 грн.

Позивачі та представник позивача в останнє судове засідання не з'явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують у повному обсязі, просять позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4, в останнє судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що проти задоволення позову заперечує.

Представник відповідача ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" та третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляд справи, клопотання про відкладання розгляду справи, розгляду справи у їх відсутності суду не подали.

Представник третьої особи Відділу у справах дітей Галицької районної адміністрації Львівської міської ради в останнє судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо вирішення спору покладається на розсуд суду.

Суд, на підставі ст.169 ЦПК України, вважає, що справу слід слухати у відсутності сторін, що в судове засідання не з'явилися, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 володіли на праві приватної спільної сумісної власності нежитловим приміщенням - магазином, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується Свідоцтвом про право власності №Г-02573 від 11.10.2007 року , виданим Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради /т.с.1 а.с.170/.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 02.11.2007 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 володіли на праві спільної сумісної власності магазином площею 17,6 кв.м. у АДРЕСА_1 /т.с.171/.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на квартиру від 17.07.1997 року, виданого Виконкомом Львівської міської ради народних депутатів, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 володіли на праві спільної сумісної власності приватизованою квартирою площею 17,30 кв.м. у АДРЕСА_1 /т.с.1 а.с.178/

Згідно наказу Департаменту житлового господарства Львівської міської ради №145-д від 07.06.2001року дозволено переведення власної квартири, за адресою м. Львів, вул. Короленка 2/1 а, із житлового фонду в нежитловий.

12.02.2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір про поділ майна подружжя, посвідчений нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М., згідно якого, маючи на меті припинити право спільної сумісної власності подружжя, щодо зазначеного у п. 2 цього договору об'єкта, керуючись при цьому принципом добровільності визначення способів розподілу спільного майна подружжя, сторони дійшли згоди про його поділ виходячи із засад рівності при визначенні розміру часток дружини та чоловіка у спільному майні подружжя. При цьому пунктом 2 цього договору, визначено, що предметом цього договору визначено ідеальну частину магазину загальною площею 17,6 м. кв., у АДРЕСА_1. /т.с.1 а.с.169/

Таким чином, ОСОБА_3 на підставі договору набув право власності на 1/4 частку магазину загальною площею 17,6 м. кв.

29.11.2010 року ОСОБА_3, у відповідності до договору дарування №3039 від 29.11.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Магировською О.В., подарував належну йому частку спірного магазину ОСОБА_6, яка у відповідності до договору дарування №3335 від 27.12.2010року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Магировською О.В., передала в дар частку магазину загальною площею 17,6 м. кв., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, своїй неповнолітній внучці ОСОБА_4

Згідно листа - відповіді ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 15.02.2016 року магазин загальною площею 17,6 кв.м. у АДРЕСА_1, зареєстрований на праві приватної спільної часткової власності за ОСОБА_2 (1/2 частка), ОСОБА_1 (1/4 частка), ОСОБА_4 (1/4 частка) /т.с.1 а.с.179/

Таким чином, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є співвласниками магазину загальною площею 17,6 м. кв., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. При цьому ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 належать відповідні частки спірного нежитлового приміщення.

Згідно висновку судової будівельно - технічної експертизи №1555 від 04.07.2013 року , виділити у натурі ідеальну частку нежитлового приміщення загальною площею 17,6 кв.м., що знаходиться на АДРЕСА_1, з технічної точки зору можливо /т.с.1 а.с.106-109/

Згідно висновку про вартість майна від 11.04.2016 року проведеного ТзОВ «Профоцінка» загальна ринкова вартість нежитлових приміщень магазину, загальною площею 17,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 склала 368 600,00 грн. /т.с.2 а.с.14-42/.

Тобто вартість ? частини магазину становитиме 184 300,00 грн., а ? частини становитиме 92 150,00 грн.

26.05.2016 року, ОСОБА_1 на рахунок суду з метою гарантії її зобов'язань нараховано 92 150,00 грн. в якості грошової компенсації вартості частки нежитлового приміщення у АДРЕСА_1 /т.с.2 а.с.45/.

Статтею 360 ЦК України, передбаченою що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Враховуючи те, що ОСОБА_4, яка є влансиком ? квартири є неповнолітньою у неї відсутня можливість виконувати свої зобов'язання щодо понесення витрат на управління, утримання та збереження спільного майна, сплаті податків, зборів та понесення відповідальності перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Згідно ст.364 ЦПК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 ЦПК України), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Суд враховує висновок судової будівельно - технічної експертизи №1555 від 04.07.2013 року, про можливість виділення частки нежитлового приміщення, проте таке виділення у натурі перешкодить здійсненню господарської діяльності позивачів.

Статтею 365 ЦПК України, передбачено те, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки частка ОСОБА_4 є незначною, і у разі виділення її перешкодить здійсненню підприємницької діяльності позивачами, спільне володіння і користування і володіння майном є неможливим та недоцільним, оскільки неповнолітня ОСОБА_4 не має можливості здійснювати свої обов'язки як співвласник по належному утриманню майна. Крім того, припинення права часткової сумісної власності не завдасть їй істотної шкоди, оскільки позивачем оплачено компенсацію вартості її частки.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 169, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 355, 356, 358, 360, 364, 365, 367 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

позов задовольнити повністю.

Припинити право власності ОСОБА_4 на 1/4 частку у спільній частковій власності на нежитлове приміщення загальною площею 17.6 м.кв. на АДРЕСА_1 із компенсацією вартості цієї частки у сумі 92 150,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4 92 150,00 грн., що знаходяться на рахунку Територіального управління державної судової адміністрації України у Львівської області (код отримувача 26306742, банк отримувача: Держказначейська служба України, м.Київ, призначення платежу: грошова компенсація вартості ? частки нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, платник - ОСОБА_1) в якості компенсації вартості 1/4 частки у спільній частковій власності на нежитлове приміщення загальною площею 17.6 м.кв. на АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.Р.Юрків