Справа № 125/767/16-ц Провадження № 22-ц/772/2589/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 39 Доповідач Шемета Т. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючої судді Шемети Т.М.,

суддів: Зайцева А.Ю., Панасюка О.С.,

за участю: секретаря судового засідання Кирилюк Л.М.,

ОСОБА_2, представників ОСОБА_3 ОСОБА_4, адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Журавлівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_6 на рішення Барського районного суду Вінницької області від 29.04.2016 року,

В с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом та просив визнати за ним право влансості на спадкове майно. Зазначив, що 31.01.2013 року померла його дружина ОСОБА_7. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з будинку з господарськими спорудами в с. Сеферівка Барського району, вул. Шкільна, 17 та земельної ділянки, площею 0,25 га, на якій розташовано будинок, а також земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1766 га, розташованій за цією ж адресою.

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 29.04.2016 року позов задоволено та визнано за ОСОБА_2 право власності на: житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, земельну ділянку площею 0, 25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і земельну ділянку площею 0,1766 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою Вінницька область, Барський район, с. Сеферівка, вул. Шкільна,17.

Дізнавшись про таке рішення суду першої інстанції, ОСОБА_6, який не брав участі в розгляді справи в суді першої інстанції, подав апеляційну скаргу та посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог. Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції неповно зясував обставини справи, що мають значення для справи, не надав їм вірної юридичної оцінки, не зясував коло спадкоємців після смерті ОСОБА_7, хто прийняв спадщину після її смерті, чи заведена спадкова справа, які перешкоди оформити спадщину в нотаріальній конторі, тощо. Натомість позивач приховав від суду, що окрім нього спадкоємцями після смерті ОСОБА_7 є ще шестеро дітей: Руслан, ІНФОРМАЦІЯ_1, Людмила, ІНФОРМАЦІЯ_2, Марина, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, Світлана, ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6. Також приховав те, що за життя ОСОБА_7 склала заповіт, за яким і будинок, і земельні ділянки по вул. Пролетарській (тепер Шкільна), 17 в с. Сеферівка Барського району вона заповіла сину ОСОБА_9, який прийняв спадщину, подавши заяву до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини в м. Вінниці, про що достеменно було відомо позивачеві, так як батько писав заяву про відмову від права на обовязкову частку в у спадковому майні.

В судовому засіданні апеляційного суду представники ОСОБА_6 подану апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній підстав, ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнав, просить її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб що зявилися, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем після смерті своєї дружини ОСОБА_7, прийняв спадщину, не може оформити своє право в нотаріальній конторі через відсутність правовстановлюючих документів, а тому перешкод для визнання за ним права на спадкове майно шляхом ухвалення судового рішення суд не вбачав.

Однак такий висновок суду ухвалений на підставі неповно та однобічно зясованих обставин справи та всупереч нормам діючого законодавства.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини:

-31.01.2013 року померла ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1 - АМ № 253528, виданим 31 січня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 322 ( копія на а.с. 6);

-ОСОБА_2 та ОСОБА_7 перебували у шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-АМ № 265182, виданого 12.01.1972 року. (копія на а.с.5);

-ОСОБА_7 на підставі договору дарування від 13.06.2008 року, зареєстрованого Барським районним бюро технічної інвентаризації 27.06.2008 року, належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою Вінницька область, Барський район, с. Сеферівка, вул. Пролетарська,17 (а.с.7);

-Вулиця Пролетарська а с. Сеферівка була перейменована на вулицю Шкільна на підставі рішення 2 сесії 7 скликання від 02.12.2015 року Журавлівської сільської ради Барського району Вінницької області (а.с.9);

-З оголошення в газеті «Подільський край» від 22.04.2016 року № 17 вбачається, що видані на імя ОСОБА_7 державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯМ № 369806 та серії ЯМ № 369805 слід вважати недійсними (а.с.18-19).

Суд першої інстанції, встановивши такі фактичні обставини по справі, дійшов до помилкового висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання в разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує право власності (ст. 392 ЦК).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку ( Лист ВССУ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»).

В справі що розглядається, доказів звернення позивача до нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_7 та доказів неможливості оформити спадщину через нотаріальну контору, - немає.

Натомість вже з матеріалів апеляційної скарги стало відомо, що після смерті ОСОБА_7 в третій Вінницькій нотаріальній конторі заведено спадкову справу № 107/2013, відкрито справу 12.03.2013 року, заяву про прийняття спадщини подав ОСОБА_6, 18.06.2013 року ОСОБА_2 подав заяву про відмову від свого права на обовязкову частку у спадщині та йому відомо про заповіт ОСОБА_7, посвідчений Третьою вінницькою державною нотаріальною конторою 25.12.2012 року за реєстровим № 2-3190, що підтверджено довідкою державного нотаріуса ОСОБА_10 від 27.05.2016 року (а.с.35). До апеляційної скарги також додано копію Заповіту ОСОБА_7 (а.с.33).

Отже, суд першої інстанції, розглядаючи справу, не зясував коло спадкоємців, не звернув уваги на те, що в справі відсутня інформація щодо заведення спадкової справи після смерті спадкодавиці, не перевірив хто із спадкоємців прийняв спадщину, не звернув уваги на те, що окрім слів позивача прийняття ним спадщини після смерті дружини не підтверджено жодним доказом по справі, не перевірив чи є перешкоди в оформленні спадщини через нотаріальну контору та чи є відмова нотаріуса видати свідоцтво на спадкове майно. Все це в сукупності призвело до невірного, однобокого розгляду справи, до того що суд не врахував наявність не відміненого заповіту спадкодавиці та визнав право власності за позивачем на майно, яке ОСОБА_7 заповіла своєму синові ОСОБА_6 (копія заповіту на а.с.33).

Таким чином, зважаючи на те, що спадкове майно, стосовно якого висуває вимоги позивач, а саме: житловий будинок з відповідними будівлями і спорудами, земельна ділянка площею 0, 25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і земельнаа ділянка площею 0,1766 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою Вінницька область, Барський район, с. Сеферівка, вул. Шкільна,17, - заповідані спадкодавицею ОСОБА_7 ОСОБА_11 ОСОБА_12, заповіт на день смерті не змінено та не відмінено, не визнано недійсним в порядку статті 1257 ЦК України, ОСОБА_2 в 6-місячний строк після смерті дружини подав до Третьої Вінницької нотаріальної контори заяву про відмову від свого права на обовязкову частку у спадщині у відповідності до вимог статей 1270 та 1273 ЦК України, - в задоволенні позову слід відмовити.

За таких обставин подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення скасуванню через неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Барського районного суду Вінницької області від 29 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до Журавлівської сільської ради Барського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: підпис ОСОБА_13

Судді: підпис ОСОБА_8

підпис ОСОБА_14

З оригіналом згідно: ОСОБА_13