29.04.2016 Справа № 756/9426/15-ц
Справа № 756/9426/15-ц
Провадження № 2/756/572/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шумейко О.І.,

при секретарі - Алфьоровій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про виселення,

в с т а н о в и в:

У липні 2015 року позивач звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_2 про виселення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач зареєстрована та проживає в квартирі АДРЕСА_1 Останнім часом у вказаній квартирі почала проживати відповідач, згоди на поселення відповідача у зазначеній квартирі позивач не надавала. Відтак, позивач вважає, що відповідач самоправно зайняла жиле приміщення, у добровільному порядку не бажає його звільняти.

За таких обставини, позивач просить зобов'язати відповідача звільнити житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1, на підставі ст. 116 ЖК Української РСР.

Позивач та її представники у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили суд задовольнити позов. Позивач пояснила, що останні два роки відповідач постійно проживає у квартирі, позивач свою згоду на проживання ОСОБА_2 у вказаній квартирі не надавала. Між сторонами по справі триває конфлікт, пов'язаний з порядком користування квартирою.

Відповідач та її представники у судовому засіданні заперечували проти позовних вимог, просили суд відмовити у задоволенні позову. Відповідач пояснила, що між нею та ОСОБА_3 у 1997 році було зареєстровано шлюб. З 2000 року з дозволу матері позивача та третьої особи вона почала проживати у спірній квартирі, своє місце проживання у квартирі не зареєструвала. Після смерті матері сторони перебувають у неприязних стосунках. Однак, вона не може звільнити квартиру, оскільки проживає зі своїм чоловіком ОСОБА_3, якому за станом здоров'я необхідна допомога.

Третя особа у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Свідок ОСОБА_4 під час допиту у судовому засіданні пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 з 1996 року. ОСОБА_2 у 2000 році переїхала проживати з будинку по просп. Правди в м. Києві до свого чоловіка. Свідку відомо, що подружжя ОСОБА_2 проживали в окремій кімнаті на Оболоні. Мати чоловіка ніколи не заперечувала проти проживання ОСОБА_2 у спірній квартирі.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час допиту у судовому засіданні показали, що вони проживають у будинку АДРЕСА_1 є сусідами сторін по справі. ОСОБА_2 постійно проживає у даному будинку з 2001-2003 років. Після смерті матері позивача та третьої особи між особами, які проживають в кв. 128 постійно виникають сварки.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

В квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Квартира перебуває у державній власності, складається з трьох кімнат, площею 48,00 кв.м. Такі обставини підтверджені довідкою, виданою КП «Житлосервіс «Оболонь» від 17 січня 2014 року.

Також у даній квартирі проживає відповідач ОСОБА_2, яка є дружиною ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 26 грудня 1997 року.

Відповідно до ст. 61 Житлового кодексу Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Згідно з ст. 64 ЖК Української РСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За приписами ст. 65 ЖК Української РСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст. 109 ЖК Української РСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Положеннями статті 116 ЖК Української РСР передбачено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Матеріалами справи підтверджено, що у спірній квартирі фактично проживають ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Відповідач була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_3 У березні 2015 року відповідач знялася з реєстраційного обліку за вказаною адресою з наміром зареєструвати своє місце проживання у спірній квартирі, де проживає чоловік відповідача та позивач. Однак позивач не надала своєї згоди на реєстрацію місця проживання відповідача, у зв'язку з чим відповідач на час вирішення справи проживає у квартирі по вул. Озерна, без реєстрації. Ордер на заселення на ім'я відповідача не видавався. Відтак, суд доходить висновку, що відповідач самоправно зайняла жиле приміщення, а тому підлягає виселенню без надання їй іншого жилого приміщення.

До винесення рішення по справі представником відповідача заявлено про застосування наслідків спливу позовної давності з посиланням на те, що відповідач проживає у спірній квартирі більше ніж три роки з 2000-х років. Проте, приймаючи до уваги, що порушення прав та законних інтересів позивача носить триваючий характер, тому у даному випадку не можна вважати, що ОСОБА_1 допущено пропуск строку позовної давності.

За таких обставин, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову та вирішує виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про виселення - задовольнити.

Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І. Шумейко