ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2/753/3360/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"24" лютого 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі КОРПУСЕНКО А.О.

за участю

представника позивача Сидорчук К.Г.;

відповідач не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова група «Ю.Д.К.» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалтингова група «Ю.Д.К.» (далі по тексту - позивач, ТОВ «КГ «Ю.Д.К.») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_2) про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 8 745 грн., що складається з суми основної заборгованості у розмірі 2 730 грн., процентів за користування позикою у розмірі 1 061 грн., процентів за прострочення виплати позики у розмірі 4 914 грн. та комісії у розмірі 40 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до умов укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем договору позики, відповідач зобов'язалася повернути позивачу суму позики у розмірі 2 730 грн. протягом 20 днів та сплатити усі інші передбачені договором платежі.

Однак, відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконав, у зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість, яку позивач і просить стягнути.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до стст. 169 ч. 4, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), оскільки представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 11 лютого 2014 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_2 укладено договір позики №751350912, відповідно до умов якого, позивач надає відповідачу позику в сумі 2 730 грн. на 20 днів, а відповідач зобов'язується повернути надану позику, сплатити відсотки у розмірі 2,00% від суми позики за кожний день користування позикою та комісію за обслуговування договору.

За правилами ст. 526 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконав свої зобов'язання за договором позики в повному обсязі, відповідно до п. 1.1 договору здійснив видачу коштів у розмірі 2 730 грн., що підтверджується платіжним дорученням №124 від 11.02.2014 року, копія якого наявна в матеріалах справи.

Крім того, представником позивача в судовому засіданні зазначено, що 16 червня 2014 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Арма Факторинг» було укладено договір факторингу та між ТОВ «Арма Факторинг» і ТОВ «КГ «Ю.Д.К.» договір про відступлення права вимоги № б/н, відповідно до умов якого, в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ТОВ «КГ «Ю.Д.К.» стає новим кредитором.

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, на вказані договори про відступлення права вимоги та договір факторингу від 16.06.2014 року позивач посилається як на підставу для стягнення на його користь заборгованості ОСОБА_2 без надання будь-яких доказів підписання ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Арма Факторинг» договір факторингу від 16 червня 2014 року.

Статтею 64 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

А відповідно до приписів ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» встановлено, що під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Під час розгляду справи, представником позивача не надано доказів доведення обставин на які вона посилається та які мають значення для справи, зокрема укладеного 16 червня 2014 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Арма Факторинг» договору факторингу за яким в подальшому ТОВ «Арма Факторинг» відступило право вимоги ТОВ «КГ «Ю.Д.К.».

Водночас, статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення вимог позивача. Суд виходить з того, що наданих позивачем письмових доказів, які знаходяться в матеріалах справи, не достатньо для висновку щодо переходу прав та обов'язків за договором позики №751350912 від 11.02.2014 року укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_2, як нового кредитора до ТОВ «КГ «Ю.Д.К.».

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є недоведеними, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись стст. 57, 58, 60, 64, 88, 169, 209, 212- 215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, відповідно до якого рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.