Справа № 349/382/16-ц
Провадження № 2/349/203/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 квітня 2016 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області у складі

головуючого судді Рибія М. Г.,

секретар Мартиновська І. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Васючинської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Васючинської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться по вул. Терешкової, 301, в с. Васючин Рогатинського району Івано-Франківської області, а саме: житловий будинок (літ. А) площею 45,9 кв. м, в т. ч. житловою площею 33,7 кв. м, стайню (літ. Б) площею 14,7 кв. м, стайню-стодолу (літ. В) площею 61,3 кв. м, ворота (№ 1), огорожу (№2), криницю (№3), в порядку спадкування за заповітом після смерті її чоловіка, ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 30 червня 2015 року у с. Васючин Рогатинського району Івано-Франківської області помер її чоловік, ОСОБА_2, якому належали вказані житловий будинок та господарські будівлі. Відповідно до заповіту ОСОБА_2 призначив своїм спадкоємцем позивача. Зазначає, що в установленому порядку подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, однак через те, що право власності спадкодавця на житловий будинок та господарські будівлі не було зареєстровано, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві.

Васючинська сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника, в якій вказала, що визнає позов повністю.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Так, згідно з копією свідоцтва про смерть від 09 липня 2015 року ОСОБА_2 помер 30 червня 2015 року в с. Васючин Рогатинського району Івано-Франківської області (а. с. 6).

Відповідно до копії заповіту від 04 вересня 1993 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Васючинської сільської ради, ОСОБА_2 заповів усе своє майно ОСОБА_1 (а. с. 8).

На підставі копії свідоцтва про укладення шлюбу від 01 березня 1993 року судом встановлено, що ОСОБА_2 був чоловіком ОСОБА_1 (а. с. 7).

Відповідно до довідки № 136, виданої 23.03.2016 року виконавчим комітетом Васючинської сільської ради, ОСОБА_2 на день смерті проживав в с. Васючин разом із своєю дружиною, ОСОБА_1. Господарство ОСОБА_2 належало до суспільної групи «колгоспні двори». Станом на 01.07.1990 року у господарстві проживав ОСОБА_2. Заповіт від імені ОСОБА_2 у виконкомі Васючинської сільської ради посвідчувався та зареєстрований за № 19 від 04.09.1993 року. (а. с. 9).

Згідно з паспортом ОСОБА_1 на день смерті чоловіка зареєстрованим місцем її проживання було с. Васючин Рогатинського району Івано-Франківської області.

Отже, в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, де вказано, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла ОСОБА_1.

Постановою від 18 березня 2016 року приватний нотаріус Рогатинського районного округу відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з неподанням нею документів, що підтверджують право власності ОСОБА_2 на житловий будинок та господарські будівлі (а. с. 11).

Згідно з копіями технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 301 по вул. Терешкової у с. Васючин Рогатинського району Івано-Франківської області та довідки № 49, виданих ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» 11 листопада 2015 року, до його складу входять: житловий будинок (літ. А) площею 45,9 кв. м, в т. ч. житловою площею 33,7 кв. м, стайня (літ. Б) площею 14,7 кв. м, стайня-стодола (літ. В) площею 61,3 кв. м, ворота (№ 1), огорожа (№2), криниця (№3) (а. с. 12-16).

З довідки КП «Архітектурно-планувальне бюро» № 02-6 від 01 квітня 2015 року вбачається, що житловий будинок і господарські будівлі побудовано в 1964 році без порушення будівельних норм (а. с. 17).

Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.04.2016 року, копії довідки ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» № 49 від 11 листопада 2015 року судом встановлено, що реєстрація права власності на житловий будинок та господарські будівлі за адресою: Івано-Франківська обл., Рогатинський р-н, с. Васючин, вул. Терешкової, буд. 301, не здійснювалася.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Як зазначено в ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 був власником спірних житлового будинку та господарський будівель, судом не встановлено інших осіб, які прийняли спадщину після його смерті, окрім ОСОБА_1, суд дійшов висновку, що позивач набула право власності на спадкове майно, а тому її позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208, 212-215 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, право власності на житловий будинок № 301 та господарські будівлі по вул. Терешкової в с. Васючин Рогатинського району Івано-Франківської області, а саме: житловий будинок (літ. А) площею 45,9 кв. м, в т. ч. житловою площею 33,7 кв. м, стайню (літ. Б) площею 14,7 кв. м, стайню-стодолу (літ. В) площею 61,3 кв. м, ворота (№ 1), огорожу (№2), криницю (№3).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М. Г. Рибій