Справа № 462/8788/15 Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 22-ц/783/1911/16 Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Бермес І.В., Ванівського О.М.

При секретарі: Жукровській Х.І.

за участі: представника Департаменту містобудування Львівської міської ради - Бондаренко М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справуапеляційну скаргу Департаменту містобудування Львівської міської ради на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 28 грудня 2015 року по справі за позовом Департаменту містобудування Львівської міської ради до Львівської міської ради, третя особа - ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування ухвали, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою відмовлено у відкритті провадження по справі за позовом Департаменту містобудування Львівської міської ради до Львівської міської ради, третя особа - ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування ухвали.

В апеляційній скарзі Департамент містобудування Львівської міської ради просять ухвалу суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апелянт вважає, що ухвалу суду постановлено з порушенням норм процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликається на те, що судом не враховано ту обставину, що згідно оскаржуваної ухвали, земельна ділянка передавалась ОСОБА_3, яка є фізичною особою і не може бути суб'єктом господарювання до моменту її реєстрації як ФОП або юридичної особи у відповідності до чинного законодавства. А відтак справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечень, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування ухвали суду першої інстанції.

Відмовляючи у відкритті провадження у даній справі, суддя суду першої інстанції, на підставі п.1 ч.1 ст. 15, п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України та п.6 ч.1 ст. 12 ГПК України, прийшов до висновку, що сторонами по справі є юридичні особи, спір між ними виник з приводу земельних відносин, а тому справа підлягає розгляду в порядку господарського, а не цивільного судочинства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Критеріями відмежування справ цивільного судочинства від справ, які розглядаються за правилами інших видів судочинства, є одночасно суб'єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

Так, згідно із частиною першою статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до положень ст.ст. 1 і 12 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно із встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Крім цього, відповідно до п.6 ч.1 ст. 12 ГПК України Господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України(стаття 17) (далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа). Оскільки згідно зі статтею 16 ЦПК не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства. Разом із тим суд також має врахувати, що в порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий.

Відповідно до пп.3.1 п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011 року господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: - участь у спорі суб'єкта господарювання; - наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; - наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; - відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Як вбачається із змісту суті позовних вимог (про визнання протиправною та скасування ухвали Львівської міської ради від 14.07.2015 року №4981 «Про затвердження гр. ОСОБА_3 проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання земельних ділянок на вул. Сяйво, 16-б») такий по суті є земельним спором між двома юридичними особами, суб'єктами господарювання при здійсненні діяльності у сфері господарювання.

Таким чином, безспірним є той факт, що обидві сторони (позивач та відповідач) є юридичними особами та між ним виник земельний спір, а залучення до участі у розгляді справи в якості третьої особа на стороні відповідача ОСОБА_3 не є являється підставою для розгляду справи в порядку цивільного судочинства. А тому, колегія суддів відкидає доводи апеляційної скарги як необґрунтовані.

Відтак, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що спір, який виник між вказаними юридичними особами, підлягає розгляду за правилами господарського судочинства і доводи апеляційної скарги цього висновку не спростовують.

Судом встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура передбачена ЦПК України. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Керуючись ст.303, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, п.4 ч.1ст.314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Департаменту містобудування Львівської міської ради на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 28 грудня 2015 року відхилити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 28 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й може бути оскаржена протягом 20-ти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя М. Я. Богонюк

Судді: І.В. Бермес

О.М. Ванівський