Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1642/15-ц
Провадження № 4-с/553/20/2016
У Х В А Л А

Іменем України

23.09.2016м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві в складі:

головуючого судді - Кононенка С.Д.,

при секретарі - Бобильовій А.П.,

за участю скаржника ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, представників зацікавлених осіб - ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши скаргу ОСОБА_1 в порядку ст.ст.55-56, 64, 124 ч.5 Конституції України, ст.ст.383-387 ЦПК України, ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» про незаконні дії, неправомірну бездіяльність посадових осіб органів ДВС системи Міністерства юстиції України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит», щодо відмови виконувати рішення національного суду,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою в порядку ст.ст.55-56, 64, 124 ч.5 Конституції України, ст.ст.383-387 ЦПК України, ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» про незаконні дії, неправомірну бездіяльність посадових осіб органів ДВС системи Міністерства юстиції України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит», щодо відмови виконувати рішення національного суду, в якій просив: 1. вважати не порушеними та поновити строки для звернення до суду зі скаргою, так як, що із 04.01.2016 року і до теперішнього часу ( протягом більше шести місяців) у державних службовців органу ДВС системи Мін'юсту України, без руху та взагалі відповідного прийняття рішення, в порушення вимог ст.25 Закону України «Про виконавче провадження», знаходиться моя заява та оригінал виконавчого листа Ленінського райсуду м.Полтави. А з лютого 2016р. відповідна його заява та оригінал виконавчого листа суду були надіслані та знаходяться без жодного виконання в Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» -ОСОБА_5 Також тільки 06.2016р., після розгляду справи в апеляційній інстанції. Ленінським районним судом м.Полтави його матеріали та документи були повернуті по пошті. Таким чином. ним на допущено порушень процесуальних строків для звернення до суду із вищевказаною скаргою.

2. Із червня 2015р. по теперішній період часу визнати факти умисної неправомірної бездіяльності, протиправного невиконання рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 16.11.2015р. (№ 553/1642/15-ц, провадження 2/553/707/2015) зі стягненням боргу з «Банку «Фінанси та Кредит» на користь стягувана- Буряка Ю.І. в сумі 9333 грн.60 коп. га відсутності організації та проведення належного службового розслідування з боку:

- начальника Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві - Хорішко 0.0. ( м.Київ, вул.Саксаганського,110, Інд.01032);

- завідувача підрозділу з обліку та доставки кореспонденції Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві - Фещенко 1.1. ( м.Київ, вул.Саксаганського.110. Інд. 01032):

- заступника директора Департаменту - начальника Управління контролю за діяльністю органів державної виконавчої служби Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції ОСОБА_6 (Інд.01001,м.Київ, вул. Городецького, 13);

- із 04.03.2016р. і до теперішнього періоду часу, визнати неправомірною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси

та Кредит» ОСОБА_5 (м.Київ, вул.Артема, 60,), щодо невиконання рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 16.11.2015р. (№ 553/1642/15-ц, провадження 2/553/707/2015) зі стягненням боргу з «Банку «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 в сумі 9333 грн.60 коп.

3. В порядку ст.389 ЦПК України зобовязати зацікавлених осіб, в 10 (десяти) денний термін з дня одержання ухвали суду, надати суду та ОСОБА_1 (як заявнику) письмові інформації щодо організації та проведення ними роботи спрямованої на фактичне виконання рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 16.11.2015р. (№ 553/1642/15-ц, провадження 2/553/707/2015) зі стягненням боргу з «Банку «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 в сумі 9333 грн.60 коп.

4. Одночасно згідно вимог ст.388 ст.ст.84-88 ЦПК України, стягнути на користь ОСОБА_1 всі судові витрати по справі, за отриману ним правову допомогу. У солідарному порядку, з наступних юридичних осіб: Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві (м.Київ, вул.Саксаганського,110, Інд.01032); Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (Інд.01001,м.Київ, вул. Городецького,13); Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АГІ «Банк «Фінанси та Кредит» (м.Київ. вул.Артема, 60,).

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 та його представник скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представники зацікавлених осіб в судовому засіданні заперечували проти заявлених у скарзі вимог та просили відмовити в її задоволенні, надавши письмові заперечення проти скарги.

Суд, вислухавши скаржника, його представника, представників зацікавлених осіб, дослідивши матеріали скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 16.11.2015р. Ленінським районним судом по м.Полтави ( головуючий суддя Кононенко С.Д. справа №553/1642/15) було постановлено рішення щодо стягнення на користь ОСОБА_1 з боржника АТ Банк «Фінанси та Кредит» 9333 грн.60 коп. судових витрат та моральної шкоди.

Однак, як вказав у своїй скарзі ОСОБА_1, починаючи із червня 2015р. по теперішній період часу, мають місце систематичні факти бездіяльності, посадових осіб Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м.Києві, Департаменту ДВС, Міністерства юстиції України Києва в інтересах відповідача та боржника АТ Банк «Фінанси та Кредит», також протиправних дій з боку уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_5

Навіть за двома ухвалами Ленінського районного суду м.Полтави 16.11.2015 р. та 01.12.2015 року (справа №553/1642/15, провадження №4-с/553/28/2015 та №4-с/553/31/2015) такі факти протиправної бездіяльності державних виконавців вже є встановленими, рішення суду набрали законної юридичної сили та жодного додатковому доказуванню не підлягають. А в березі 2016 р. додатково знайшов своє підтвердження і факт умисного приховування ще з 04.01.2016 р. (без жодної реєстрації) службовими особами Шевченківського ВДВС м. Києва його заяви та виконавчого листа Ленінського райсуду м.Полтави, який було видано йому ще 30.12.2015. зокрема про вказане свідчать наступні факти та беззаперечні докази.

В період червень-вересень 2015 р., ще задовго до запровадження в Банку тимчасової адміністрації, державні виконавці Шевченківського ДВС Красноштан Л.1. та ОСОБА_7В протиправно, явно в угоду та з корупційних мотивів на думку скаржника, в інтересах боржника АТ Банк «Фінанси та Кредит» ( за виконавчими провадженнями ВП №47851912 та ВП 48859284). допустили бездіяльність та взагалі протиправно відмовились виконати дві ухвали суду про накладення арешту на майно, цінні напери, банківські метали. Як наслідок, 16.11.15 та 01.12.15 Ленінський райсуд м.Полгави визнав незаконними їх дії та неправомірною бездіяльність Красноштан Л.1. та ОСОБА_7

Одночасно з боку Департамента ДВС Міністерства юстиції України допущені систематичні факти бездіяльності на вищевказані факти, так як в порушення чинного законодавства та без проведення ними жодних перевірок всі мої заяви та скарги на умисну бездіяльність та корупційні прояви органів ВДВС, надсилались тим посадовим особам які систематично і скоюють правопорушення.

Як наголосив в своїй скарзі та в судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 на даний час, протиправні дії відповідачів та їх бездіяльність в інтересах боржника, вже реально вплинули на те, що рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 16.11.15 (№ 553/1642/15-ц, провадження 2/553/707;2015) зі стягненням боргу з Банку зачищається без виконання. Так, у вересні 2015р. за №5-18887/20.5 та в лютому 2016р. за №5-6421/20.4-1 Міністерство юстиції України переадресувало два його письмових звернення до Департаменту ДВС, вони переадресували його до Головного теруправління юстиції у м.Києві, яке без жодної перевірки наданих фактів, в свою чергу обмежилось лише одержанням тільки формальної інформацій від самих же правопорушників та посадових осіб Шевченківського ВДВС та від Головного теруправління юстиції у м.Києві.

Зокрема, держслужбовці Департаменту ДВС, Мін'юсту України взагалі проігнорували наданими фактами та доказами, що працівники ВДВС умисно та протиправно в угоду Банку взагалі відмовились своєчасно виконати дві ухвали Ленінського райсуду м.Полтави від про накладення арешту на майно, цінні папери та банківські метали Банку. Минуло більше девяти місяців, але навіть і до теперішнього періоду часу відповідне службове розслідування не проведено та жодний держслужбовець органу ВДВС до юридичної відповідальності не притягнутий, а рішення національного суду залишається без виконання (копія відповіді заступника директора Департаменту ДВС -ОСОБА_8 за №Б-6421/20.4-1, датованого 04.04.16 на 4 арк. додається).

Як зазначив скаржник, йому лише надано письмову інформацію, що 23.03.16 органом ДВС надіслано до Ленінського райсуду м.Полтави заяву про видачу дубліката виконавчого документа. Тоді як ще із 04.01.2016р. і до теперішнього періоду часу ( протягом більше шести місяців) у державних службовців органу ДВС, системи Мінюсту України, без руху та відповідного прийняття рішення у встановлений чинним законодавством триденний термін, в порушення вимог ст.25 Закону України «Про виконавче провадження», вже знаходиться його заява та оригінал виконавчого листа Ленінського райсуду м.Полтави.

Проте, судом не вбачається підстав для задоволення вимог скаржника по пункту 2 заявлених у скарзі, оскільки щодо визнання неправомірною бездіяльності посадових осіб Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, то порядок проведення службового розслідування щодо державних службовців визначається Порядком проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або органів місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 № 950 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 1 вказаного Порядку службове розслідування відносно державних службовців може проводитись:

У разі невиконання або неналежного виконання ними службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об'єднанню громадян.

Під перевищенням службових повноважень слід розуміти: вчинення дій, які є компетенцією вищестоящої службової особи цього відомства або службової особи іншого відомства; вчинення дій, виконання яких дозволяється тільки в особливих випадках, або з особливого дозволу або з додержанням особливого порядку - за відсутності цих умов; вчинення одноособово дій, які могли бути вчинені лише колегіально; вчинення дій, які ніхто не має права виконувати або дозволяти.

Крім того, коло повноважень державного службовця визначено посадовою інструкцією у відповідності до нормативно-правових актів.

При вирішенні питання про те, чи є вихід за межі надання прав або повноважень явними, враховується, наскільки він був очевидним для службової особи і чи усвідомлювала вона протиправність своєї поведінки. Ставлення службової особи до наслідків вчинюваних нею дій можливе як умисне, так і необережне.

При вирішенні питання про те, чи є заподіяна шкода істотною, потрібно також ураховувати кількість потерпілих громадян, розмір моральної шкоди чи упущеної вигоди, тощо. У разі недодержання державними службовцями законодавства про державну службу, про боротьбу з корупцією, порушення етики поведінки.

Відповідно до положень Кодексу законів про працю України, невиконання або неналежне виконання саме трудових обовязків не може тягти за собою відповідальності.

Порушення державним службовцем Загальних правил поведінки державного службовця, порушення ним присяги, здійснення ним вчинку, який дискредитує орган державної влади або ганьбить репутацію державного службовця є підставою для проведення службового розслідування стосовно державного службовця. На вимогу державного службовця з метою зняття безпідставним, на його думку, звинувачень або підозри.

Вказана норма закріплена частиною десятою статті 11 Закону України «Про державну службу».

Службове розслідування повинно забезпечувати повний і всебічний розгляд справи. Члени комісії повинні, зберігаючи обєктивність і неупередженість, зясувати всі фактичні обставини справи; службового становища й кола повноважень державного службовця, стосовно якого проводиться службове розслідування; мотиву і мети, характеру вчинених дій та наслідків, що настали; даних, що характеризують державного службовця, його поведінку. За результатами службового розслідування члени комісії складають акт, який ними підписується і подається на розгляд керівникові державного органу, який призначив службове розслідування.

Отже, твердження позивача про умисну протиправну бездіяльність щодо неналежної організації та проведення службового розслідування заступником директора Департаменту - начальника управління контролю за діяльністю органів державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є безпідставним та необгрунтованим.

Щодо особливостей виконання рішень під час запровадження процедури ліквідації юридичної особи, то відповідно до пункту 6-1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче у випадку офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 17.12.2015 № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 18 грудня 2015 р. № 230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного Акціонерного Товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - АТ «Банк «Фінанси та кредит»), призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Банк «Фінанси та кредит», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_5 (адреса: 04050, м. Київ, вул.. Артема, 60) на два роки з 18.12.2015 до 17.12.2017 включно.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 16.11.2015 стягнуто з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та Придніпровського регіонального департаменту АТ Банк«Фінанси та Кредит» у солідарному порядку на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 3000 грн.00 коп. та судові витрати, за надану правову допомогу, які на жовтень 2015 р. складають 6333,60 грн., а всього 9333 грн. 60 коп.

У своїй скарзі, ОСОБА_1 просить суд визнати бездіяльність кола осіб починаючи з червня 2015 року щодо невиконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 16.11.2015 зі стягнення з з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на його користь моральну шкоду в розмірі 3000 грн.00 коп. та судові витрати, за надану правову допомогу, які на жовтень 2015 р. складають 6333,60 грн., а всього 9333 грн. 60 коп. Проте, вказане рішення прийнято лише в листопаді 2015 року, що унеможливлює здійснення будь-яких дій, або бездіяльності починаючи з червня 2015 року.

Крім того, ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 09.02.2016 у справі № 553/1642/15-ц за наслідками розгляду скарги ОСОБА_1 про визнання умисною та протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадження та повернення виконавчого листа, було встановлено факт неможливості виконання судового рішення в порядку Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема судом наголошено на обовязковому застосуванні пункту 6-1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», та прийнято рішення про правомірність дій стосовно відмови у відкритті виконавчого провадження, та рішення за таких умов мають виконуватись в порядку і спосіб, визначений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Фактично судом було підтверджено закріплену Законом України «Про виконавче провадження» пряму заборону виконання рішення суду у разі офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

За таких умов, вимога скаржника в частині визнання «факту умисної неправомірної бездіяльності, протиправного невиконання рішення Ленінського районного суд м. Полтава від 16.11.2015 № 553/1642/15-ц», є необгрунтованою та безпідставною.

Відповідно до частини третьої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, що стосується вимоги скаржника в частині, що стосується Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації/ліквідації в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_5, то дану вимогу скаржник обґрунтовує тим, що 29.02.2016 р. ним на адресу Уповноваженої особи було надіслано заяву та другій оригінал виконавчого листа виданого Ленінським районним судом м. Полтави про стягнення з Банку на користь ОСОБА_1 9333,60 грн.

31.03.2016 р. скаржником отримано відповідь від Уповноваженої особи про розяснення особливостей проведення процедури ліквідації Банку, відповідно до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Дана правова позиція розцінена скаржником як протиправна і така, що порушує його права.

Представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації/ліквідації в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заперечує проти доводів скаржника викладених у скарзі виходячи з наступного.

17.09.2015 р. на підставі постанови Правління Національного банку України за № 612 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.09.2015 р. за № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПА'Т «Банк «Фінанси та Кредит», згідно з яким з 18.09.2015 р. запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» призначено ОСОБА_5.

Постановою НБУ № 898 від 17.12.2015 p., відкликано банківську ліцензію та розпочата процедура ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО від 18.12.2015 р. № 230 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку» згідно з якими відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» строком з 18.12.2015 р. по 17.12.2017 р. призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банку - заступника начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_5.

Вказані відомості є загальновідомими та містяться на офіційному веб-сайті Фонду (http://www.fg.gov.Ua/not-paying/liquidation/l 45-at-bank-fmansy-ta-kredyt/3 111).

Для правовідносин, що виникають під час тимчасової адміністрації банку або ліквідації банку, яку здійснює уповноважена особа Фонду, пріоритетними є норми Закону про систему гарантування.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн.

Статтею 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет, а також здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

Інформація про ліквідацію Банку була розміщена 23.12.2015 р. на офіційному сайті Фонду за адресою: www.fg.gov.ua. Відомості про ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» опубліковано у газеті «Голос України» (№242 (6242) від 23.12.2015 p.).

Відповідно до статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

У встановлений Законом строк (23.12.2015 р. - 21.01.2016 р.), Скаржник не скористався своїм правом на звернення до Уповноваженої особи з вимогою про включення його до реєстру кредиторів.

Основним доказовим аргументом Скаржника щодо протиправності дій Уповноваженої особи є факт направлення останнім 29.02.2016 р. ним на адресу Уповноваженої особи (м. Київ, вул. Артема (на даний час - вул. Січових стрільців), 60) заяви та другого оригіналу виконавчого листа виданого Ленінським районним судом м. Полтави про стягнення з Банку на користь ОСОБА_1 9333,60 грн. На вказану заяву Скаржником отримано відповідь за вихідним номером 3- 037120/4572 (твердження самого Скаржника у власній скарзі, що розглядається).

З погляду на вказане є незрозумілим в чому полягає протиправна бездіяльність Уповноваженої особи?

Останнім днем прийняття кредиторських вимог до Банку є календарна дата 21.01.2016 р. Скаржником надіслано заяву та другий оригінал виконавчого листа 29.02.2016 р. Також Скаржником не надано жодних аргументів та доказів своєчасного звернення до Уповноваженої особи для вирішення питання включення його кредиторських вимог до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ОСОБА_9.

За таких умов відсутні правові підстави для включення скаржника до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ОСОБА_9.

Згідно ч. 8 ст. 49 Закону України «Про систему гаранту вання вкладів фізичних осіб» вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Встановлений в ч. 1 ст. 49 Закону про систему гарантування 30-денний строк на заявления вимог кредитора є присічним та згідно чинного законодавства поновленню чи продовженню не підлягає.

Відомості про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" були опубліковані в газеті "Голос України" №242 (6246) от 23.12.2015 р.). У даному оголошенні Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, крім іншого, повідомив, що вимоги кредиторів приймаються протягом 30 днів з дня опублікування в газеті "Голос України" оголошення про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Банку.

Отже, граничний строк подання вимог кредиторів до уповноваженої особи - 21 січня 2016

року.

За таких обставин, враховуючи, що скаржником було пропущено строк предявлення вимоги про включення до реєстру акцептованих кредиторів, а оскільки будь - які вимоги, що надійшли після закінчення встановленого Законом строку вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої суми відшкодування вкладів, та враховуючи те, що законодавством не передбачено можливості поновлення такого строку, Уповноваженою особою і було надано вищезгадану відповідь на заяву Скаржника, яка була отримана останнім 31.03.2016 р., згідно якої відсутність правових підстав для включення Скаржника до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" є безумовно правильною.

Згідно до Закону України «Про судовий збір» та ст.22 ч.2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», скаржник звільнений від сплати судового збору та витрат по справі.

Відповідно до ст.388 ЦПК України судові витрати, пов»язані з розглядом скарги, покладається судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 26, 85-86 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 383 387,388 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 в порядку ст.ст.55-56, 64, 124 ч.5 Конституції України, ст.ст.383-387 ЦПК України, ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» про незаконні дії, неправомірну бездіяльність посадових осіб органів ДВС системи Міністерства юстиції України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит», щодо відмови виконувати рішення національного суду задовольнити частково.

Вважати не порушеними та поновити ОСОБА_1 строки для звернення до суду зі скаргою.

В порядку ст.389 ЦПК України зобовязати зацікавлених осіб, в 10 (десяти) денний термін з дня одержання ухвали суду, надати суду та ОСОБА_1 (як заявнику) письмові інформації щодо організації та проведення ними роботи спрямованої на фактичне виконання рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 16.11.2015р. (№ 553/1642/15-ц, провадження 2/553/707/2015) зі стягненням боргу з «Банку «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 в сумі 9333 грн.60 коп.

В іншій частині вимог заявлених у скарзі ОСОБА_1 відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_10