Справа № 473/2337/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2016 р. суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Вуїв О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_4 Аваль», про визнання права власності та зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з таким позовом в якому вказував, що 25 травня 2012 року ПП «Нива В.Ш.» було проведено прилюдні торги з примусової реалізації належної ОСОБА_3 нежитлової будівлі (кафе та банку), розташованої по вул. Київській (раніше - Жовтневої революції), 18/4 в м. Вознесенську Миколаївської області з метою виконання його майнових зобов'язань перед ПАТ «ОСОБА_4 Аваль».

Переможцем торгів було визнано ОСОБА_1, який 31 травня 2012 року отримав свідоцтво про право власності на нежитловий об'єкт. Право власності щодо придбаного майна останній не зареєстрував.

Однак рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 20 січня 2014 року прилюдні торги від 25 травня 2012 року було визнано недійсними.

Водночас на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області знаходиться виконавче провадження №49974609 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в межах якого було проведено опис та накладено арешт на нежитлову будівлю (кафе та банк), розташовану по вул. Київській (раніше - Жовтневої революції), 18/4 в м. Вознесенську Миколаївської області з метою її подальшої реалізації.

Позивач, вказуючи на те, що саме він є власником спірної будівлі, оскільки набув її на законних підставах та є добросовісним набувачем, однак в зв'язку з невизнанням його права власності та накладенням арешту позбавлений можливості здійснювати права власника щодо придбаного майна, просив в судовому порядку визнати за ним право власності на нежитлову будівлю (кафе та банк), розташовану по вул. Київській (раніше - Жовтневої революції), 18/4 в м. Вознесенську Миколаївської області та зняти арешт з цього майна.

Разом з позовом ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення його позову шляхом зупинення реалізації спірного майна.

Заява обгрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може ускладнити виконання судового рішення або зробити його неможливим.

Суд у відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України розглядає питання про забезпечення позову без виклику осіб, що беруть участь в розгляді справи.

Питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви (п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України за №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 151 ЦПК України, п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі постанова) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно п. 4 постанови суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» відкривши провадження у справі про визнання права власності та/або зняття арешту з майна, суддя відповідно до пункту 5 частини першої статті 152 ЦПК в порядку забезпечення позову за відповідною заявою може зупинити продаж арештованого майна.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Суддею встановлено, що між сторонами дійсно виник спір. Водночас предмет спору описаний й арештований з метою його подальшої реалізації, що може призвести до ускладнення виконання можливого судового рішення або зробить його неможливим.

Тому суддя вбачає підстави для забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 209, 210 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити продаж нежитлової будівлі (кафе та банк), розташованої по вул. Київській (раніше - Жовтневої революції), 18/4 в м. Вознесенську Миколаївської області, арештованої відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в межах здійснення виконавчого провадження №49974609 щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з моменту отримання її копії.

Суддя: О.В.Вуїв