Справа №591/1139/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Бурда Б. В.
Номер провадження 22-ц/788/1177/16 Суддя-доповідач - Бойко В. Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Бойка В. Б.,

суддів - Семеній Л. І. , Шевченка В. А.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 27 травня 2016 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Сумської міської ради, треті особи : Сумська міська рада, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до Зарічного районного суду м. Суми з даним позовом, вимоги мотивувала тим, що вона є атестованим співробітником Національної поліції України та учасником бойових дій. За наслідками розгляду протоколу №6 засідання житлово-побутової комісії УМВС України в Сумській області від 05 листопада 2015 року, 21 січня 2016 року відповідачем було прийняте рішення №52 «Про надання службового жилого приміщення», яким затверджено витяг з протоколу №6 засідання ЖПК УМВС України в Сумській області про надання їй на склад сім'ї з трьох осіб службової двохкімнатної квартири АДРЕСА_1.

Через місяць після прийняття вказаного рішення, вона звернулася до Управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради ( СМР ), де їй повідомили, що ордер не підписаний, оскільки триває перевірка наявності законних підстав для видачі ордеру на спірне житлове приміщення. Зазначає, що рішення виконавчого комітету СМР є чинним, відповідач безпідставно затримує з видачею ордеру, порушуються її права, вона не має правових підстав для вселення у надане службове житло. Просила зобов'язати відповідача видати їй ордер на вселення у службову квартиру АДРЕСА_1 на склад сім'ї з трьох чоловік.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 27 травня 2016 року в задоволенні позову було відмовлено за необґрунтованістю вимог.

В апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Вважає, що судом першої інстанції не враховано порушення розумних строків проведення перевірки та очікування позивачкою видачі ордеру. Наявність кримінального провадження за фактом прийняття виконавчим комітетом СМР рішення про надання житла, на думку апелянта, не є перешкодою для вирішення питання по суті.

Заслухавши пояснення апелянта та її представника, які підтримали доводи скарги, пояснення представника відповідача, а також третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які проти задоволення скарги заперечують, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є : невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам процесуального закону оскаржуване рішення відповідає не у повній мірі.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що законодавством, яке регулює порядок надання службового житла, не визначено строк, в який має бути виданий спеціальний ордер. Окрім того, триває досудове розслідування за фактом можливих незаконних дій посадових осіб Сумської міської ради в частині прийняття рішення відповідачем при наданні житла ОСОБА_3, а також ряд мешканців м. Суми поставили питання перед органами місцевого самоврядування про розподіл квартира з порушенням вимог закону та черговості.

Проте з такими висновками колегія суддів не може погодитися, оскільки вони зроблені внаслідок порушення вимог матеріального права, а також неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, за клопотанням УМВС України в Сумській області від 08 липня 2015 року виконавчим комітетом Сумської міської ради 15 вересня 2015 року за №506 було прийняте рішення про включення квартири АДРЕСА_1, яка перебувала у комунальній власності територіальної громади м. Суми, до числа службових та закріплену вказану квартиру за УМВС України в Сумській області (а.с. 33).

05 листопада 2015 року ЖПК УМВС України в Сумській області прийняла рішення про надання старшому психологу ГКЗ РМГБОП, підпорядкованої УМВС України в Сумській області, ОСОБА_3, яка потребує поліпшенню житлових умов та перебуває у контрольному списку працівників УМВС з 24 жовтня 2006 року, службового житла - двохкімнатної квартри під номером АДРЕСА_1 (а.с. 43).

В цей же день, вказаний протокол засідання ЖПК разом з іншими документами був направлений міському голові м. Суми для затвердження. (а.с. 44)

Рішенням виконавчого комітету СМР від 21 січня 2016 року за №52 затверджено витяг з протоколу №6 засідання ЖПК УМВС України в Сумській області про надання позивачу, як старшому психологу ГКЗ РМГБОП підпорядкованої УМВС України в Сумській області, на склад сім'ї з трьох осіб службової двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 (а.с. 40)

Після прийняття вказаного рішення, позивач звернулася до відповідача з питання отримання ордеру на службове житло, але їй було повідомлено про те, що ордер не підписаний, оскільки правовим управлінням СМР та правоохоронними органами розглядається питання наявності законних підстав для видачі ордеру (а.с. 11-12).

Позиція відповідача зводиться до того, що у зв'язку з перевіркою правомірності надання позивачу службового житла, яка триває, на даний час, неможливо вирішити питання про видачу позивачу ордеру.

Пунктом 19 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 р. №37 «Про службові жилі приміщення», дійсно передбачено, що рішення про надання службового жилого приміщення може бути переглянуто до видачі ордера, якщо виявляться обставини, які не були раніше відомі й могли вплинути на вказане рішення.

Аналогічне положення містилося і у п. 2.12 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 10 вересня 2004 р. №1039, яке було чинним на час прийняття виконавчим комітетом рішення №52.

Відповідач з лютого 2016 року проводив перевірку щодо наявності законних підстав для видачі ордеру на спірне житлове приміщення, проте і на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції остаточно не визначився з даним питанням. Від часу затвердження виконавчим комітетом СМР витягу з протоколу засідання ЖПК УМВС України в Сумській області про надання позивачу житла ( 21 січня 2016 року ) пройшло понад 6 місяців, а з моменту звернення позивачки з питанням видачі ордеру ( 22 лютого 2016 року ) - понад 5 місяців.

У березні 2016 року управління обліку, розподілу та приватизації житла СМР на свій запит отримало службову записку начальника правового управління СМР, в якій останній обґрунтував необхідність видачі ордеру позивачці ( а.с. 20-22 ).

Третя особа - Сумська міська рада також вважає позов обґрунтований, оскільки протягом розумного строку ордер на квартиру позивачці виданий не був.

Частинами 8 та 9 статті 8 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

Колегія суддів вважає, що оскільки законодавством, що регулює порядок надання службового житла, не визначено строк, у якій має бути виданий громадянину ордер, суду першої інстанції необхідно було застосувати закон, що регулює подібні за змістом відносини. Зокрема стаття 20 Закону України «Про звернення громадян» передбачає граничні строки розгляду та вирішення звернень ( 30 та 45 днів ).

Ці строки сплили до часу ухвалення оскаржуваного рішення суду.

За змістом ст.ст. 118, 121-122 ЖК України, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Порядок надання службових жилих приміщень установлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації. На підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане жиле приміщення.

Постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 р. №37 «Про службові жилі приміщення» затверджено форму ордера на службове жиле приміщення, який є єдиною підставою для вселення в надане службове жиле приміщення.

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про національну поліцію», з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Постановою КМУ від 16 вересня 2015 року №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» (з додатками №1 та №2) утворено територіальні органи Національної поліції, в тому числі Головне управління Національної поліції в Сумській області, та ліквідовано Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області.

Судом встановлено також, що позивач до 06 листопада 11.2015 року проходила службу в органах внутрішніх справ, а з 07 листопада 2015 року - працює на посаді старшого психолога батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Сумській області. З 07 листопада 2015 року тривають заходи по ліквідації УМВС України в Сумській області (а.с. 39).

Частинами 1 та 3 статті 96 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліцейські забезпечуються житлом на підставах і в порядку, визначених житловим законодавством. Поліцейським та членам їхніх сімей можуть надаватися житлові приміщення в гуртожитках та службові житлові приміщення в порядку і на умовах, визначених законодавством.

Відповідні зміни було внесено і до Переліку категорій працівників, яким може бути надано службові житлові приміщення.

З урахуванням того, що рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 15 вересня 2015 року за №506 та від 21 січня 2016 року за №52 є чинними, їх юридична сила ніким у передбаченому законом порядку не оспорюється, з моменту затвердження витягу з протоколу засідання ЖПК УМВС України в Сумській області про надання позивачу службової квартири пройшов значний проміжок часу колегія суддів, у відповідності до положень ст. 47 Конституції України, ст.ст. 58 та 122 ЖК України, вважає за необхідне позов ОСОБА_3 задовольнити.

Згідно з ч.ч. 1 та 5 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням того, що позовні вимоги є обґрунтованими, підлягає задоволенню і апеляційна скарга, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з виконавчого комітету Сумської міської ради на користь держави 551 гривню 20 копійок судового збору за розгляду справи в суді першої інстанції, а також на користь ОСОБА_3 - 606 гривень 32 копійки судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 27 травня 2016 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Зобов'язати виконавчий комітет Сумської міської ради видати ОСОБА_3 спеціальний ордер для вселення в службове житлове приміщення - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, жилою площею 28,6 кв.м., на склад сім'ї 3 особи : вона, син ОСОБА_8, син ОСОБА_9.

Стягнути з виконавчого комітету Сумської міської ради на користь держави 551 гривню 20 копійок судового збору за розгляду справи в суді першої інстанції.

Стягнути з виконавчого комітету Сумської міської ради на користь ОСОБА_3 606 гривень 32 копійки судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді -