Справа № 148/1619/16-ц
Провадження №2/148/601/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.,

секретаря Галькевич І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 листопада 2012 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб виконкомом Заозернянської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 02. Від шлюбу сторони мають доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя між сторонами не склалось через відсутність між ними взаємопорузуміння, взаємоповаги та спільних інтересів. З травня 2016 року сторони проживають окремо. Позивач прийшла до переконання, що її з відповідачем сімя фактично розпалась, шлюб існує лише формально та примирення неможливе. У звязку з чим просить шлюб розірвати та залишити за нею прізвище "Петрук".

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Зазначила, що з боку відповідача не вживається жодних дій щодо утримання сімї, він живе своїм життям, не цікавиться нею та їх спільною донькою. З травня 2016 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, вважає, що вжиття заходів щодо примирення не дасть позитивного результату, а тому категорично наполягала на розірванні шлюбу. Просила позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Відповідач в судовому засідання позов визнав. Зазначив, що дійсно з травня 2016 року він не проживає спільно з позивачем, між ними не має взаєморозуміння, він втратив почуття до позивача. Переконаний, що примирення між ними неможливе, а тому просив їх шлюб розірвати.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 127994, виданого повторно 30 січня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області, судом встановлено, що 25 листопада 2012 року між сторонами зареєстровано шлюб виконкомом Заозернянської сільської ради Тульчинського району Вінницької област, про що зроблено актовий запис № 02 (а.с. 5).

Сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що вбачається з копії свідоцтва про народження серії І-АМ № 256064, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Ладижину Тростянецького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області 26 червня 2013 року (а.с.6).

За змістом ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Судом встановлено, що спільне подружнє життя між сторонами не склалось. Як вбачається з пояснень сторін з травня 2016 року вони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують та спільного господарства не ведуть. В судовому засіданні і позивач, і відповідач категорично наполягали на розірвання шлюбу, вважаючи, що приимирення між ними не можливе.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить лише формальний характер, у звязку з чим вважає можливим його розірвати, оскільки подальше його збереження буде суперечити інтересам сторін.

За змістом ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Розриваючи шлюб, суд залишає за позивачем прізвище "Петрук" на її прохання.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 24, 110, 112, 113, 114 СК України, ст.ст. 10, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований виконкомом Заозернянської сільської ради Тульчинського району Вінницької області 25 листопада 2012 року, актовий запис № 02, - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити за позивачем прізвище - "Петрук".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.А. Штифурко