Провадження № 6/359/80/2016
Справа № 359/9684/16-ц
У Х В А Л А

іменем України

«26» липня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Шляхетко Ю.В.,

розглянувши у м .Борисполі у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого майна,-

встановив:

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2015 року було визнано мирову угоду, укладену між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1 у вищевказаній цивільній справі (т.2 а.с.55-58).

Відповідно до умов визнаної судом мирової угоди, яка була укладена сторонами 20 серпня 2015 року (т.2 а.с.51), в тому числі визнано, що: 1. ОСОБА_1 визнає за ОСОБА_2 право на грошову компенсацію вартості ? частини автомобіля НОМЕР_1 у розмірі 39486 гривень, що згідно курсу валют НБУ на 20.08.2015 року еквівалентно 1790 доларів США та зобовязується їй сплатити вказані кошти до 31.08.2015 року (п.1 мирової угоди);

2. ОСОБА_1 визнає за ОСОБА_2 право на ? частину депозитного вкладу у розмірі 8870 доларів США, розміщеного ним 16.06.2014 року у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», депозитний договір SAMDNWFD400, та зобовязується сплатити ОСОБА_2 його ? частину у розмірі 4435 доларів США до 31.08.2015 року (п.2 мирової угоди);

3. ОСОБА_2 визнає ту обставину, що кошти, внесені ОСОБА_1 27.09.2013 року на депозитний рахунок № SAMDNWFD6853 у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у розмірі 50000 доларів США є особистою приватною власністю ОСОБА_1, які набуті ним внаслідок відчуженні 26.09.2013 року земельної ділянки кадастровий номер :01:012:0011, площею 0,202 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, яка знаходиться у с.Гнідин Бориспільського району, у звязку з чим не претендує на ? частину від вказаних коштів (п.3 мирової угоди);

ОСОБА_3 не претендує на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, оскільки визнає, що придбані ОСОБА_1 05.10.2001 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу ОСОБА_4 2/3 частини вказаної квартири є особистою приватною власністю ОСОБА_1, які придбані ним за кошти, що належали останньому на праві особистої приватної власності (п.4 мирової угоди );

5. ОСОБА_1 визнає ту обставину, що кошти внесені ОСОБА_2 31.05.2013 року на депозитний рахунок №SAMDNWFD4688 у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у розмірі 4000 доларів США є особистою приватною власністю ОСОБА_2 у звязку з чим не претендує на ? частину від вказаних коштів (п.5 мирової угоди).

А також, за досягнутою сторонами домовленістю було визнано за ОСОБА_1 право власності на ? частину земельної ділянки загальною площею 0,08 га, кадастровий номер :01:010:0584, наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться у с Гнідин Бориспільського району по вул.Приозерна, 34 та ? частину розміщених на ній будівельних матеріалів та обладнання, використаних при будівництві фундаменту під житловий будинок, загальною площею 11м х 7 м, фундаменту під паркан загальною довжиною 12,95 м.; частину замощення вїзду воріт загальною площею 2 м. х 1,5 м.; ? частину пробивного колодязю та шахти колодязя з кришкою із залізобетонних квадратних коробів глибиною 2 м, а також на ? частину будівельних матеріалів та обладнання, використаних при будівництві повітряної лінії: ПЛ1-0,4 кВ від опори №6 Л-2 ТП-628 до опори №6п10 довжиною 340 м, та відгалуження від опори № 6п10 Л-2 ТП-628 до ВРП довжиною 9 м, які знаходяться у с.Гнідин Бориспільського району (п.6 мирової угоди).

За заявою ОСОБА_2 від 17.09.2015 року (т.2 а.с.61) Бориспільським міськрайонним судом було видано два виконавчі листи, які 01.10.2015 року були предявлені стягувачем позивачем у справі ОСОБА_2 для примусового виконання до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області ( до реорганізації - відділ державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції) (т.2 а.с.88,89).

05.10.2015 року постановами державного виконавця Мариненка О.В. було відкрито виконавчі провадження ВП №48900609 з примусового виконання виконавчого листа №2/359/114, виданого 22.09.2015 Бориспільським міськрайонним судом про зобовязання ОСОБА_5 сплатити на користь ОСОБА_2 боргу 1790 доларів США (т.2 а.с.65), а також виконавче провадження ВП №48900566 з примусового виконання виконавчого листа №2/359/114, виданого 22.09.2015 Бориспільським міськрайонним судом про зобовязання ОСОБА_5 сплатити на користь ОСОБА_2 боргу 2010 доларів США (т.2 а.с.66).

23.06.2016 року відповідач боржник ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, посилаючись на те, що відповідно до розписки від 20.08.2015 року та від 29.08.2015 року стягувач отримала від нього 3800 доларів США та 2425 доларів США відповідно, що в сумі складає 6225 доларів США, як зазначено у мировій угоді (т.2 а.с.62-64).

Заявником також зазначено, що зі змісту мирової угоди вбачається що він має виплатити стягувачу 39486 грн. 00 коп., а один з виконавчих листів при цьому виданий судом на стягнення боргу в іноземній валюті у розмірі 1790 доларів США, що є на думку заявника незаконним.

Заявник також зазначає, що його звернення з приводу погашення боргу до державного виконавця залишилося без задоволення, та що листом №52060 від 26.11.2015 року начальник ВДВС йому повідомив, що розписка від 20.08.2015 року, за якою стягувач отримала від нього 3800 доларів США на виконання умов мирової угоди виконавчою службою до уваги не приймається. Копія відповідно листа додана заявником та досліджена в судовому засіданні (т.2 а.с.69).

Представник заявника в судовому засіданні подану заяву про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, підтримав, та вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки стягувач ОСОБА_2 визнала, що власноручно складала ці розписки, а також, враховуючи, що виконавчий лист на суму 1790 доларів США виданий судом безпідставно.

Стягувач ОСОБА_2, позивач у справі, проти заяви заперечувала, надала письмові заперечення, а також пояснила, що 3800 доларів США були сплачені відповідачем ОСОБА_1 20 серпня 2015 року при підписанні мирової угоди, оскільки визначена ними при укладенні домовленості сума компенсації мала становити 10000 доларів США, що дорівнювало вартості 1/3 частки квартири, що була предметом спору. Оскільки відповідач не мав такої суми, вони визначили, що в укладеній мировій угоді залишок суми боргу буде визначений як компенсація належної частки спірного автомобіля та банківського вкладу. Передача коштів в сумі 3800 доларів США та підписання розписки відбувалось до затвердження мирової угоди в присутності обох адвокатів. Різниця між 10000 доларами США та 3800 доларами США і складали суму 6200 доларів США . Вона також звертає увагу, що перша розписка була підготовлена адвокатами і надрукована та в ній зазначено, що вона складена «в рахунок домовленостей, досягнутих при підписання мирової угоди», а не на виконання мирової угоди.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справ, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подана боржником ОСОБА_1 заява про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають задоволенню, не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ч.1 ст.175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

За змістом ч.4, 5 зазначеної статті, у разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Встановлено, що ухвала Бориспільського міськраойнного суду Київської області від 20 серпня 2015 року, якою було затверджено умови укладеної сторонами мирової угоди набрала законної сили.

Відповідно до вимог ст.ст.14, ч.1 ст.208 ЦПК України вищевказана ухвала суду про затвердження мирової угоди є судовим рішенням, обовязковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України

Відповідно до ч.2 ст.368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом..

З змістом ч.2 ст.369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Відповідно до ч.4 вказаної статті суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Дослідженням наданих суду копії розписок ОСОБА_2 встановлено наступне.

Одна з таких розписок, яка датована 20 серпня 2015 року, виготовлена загальноприйнятими технічними засобами та містить лише дату та підпис від імені ОСОБА_2, які зроблені від руки, особисто стягувачем, як це було визнано в судовому засіданні.

За змістом цієї розписки зазначено наступне: «Я, ОСОБА_2, у звязку з розподілом спільно нажитого майна, отримала від ОСОБА_1 кошти в сумі 3800 доларів США в рахунок домовленостей, досягнутих при підписанні мирової угоди».

Сторонами визнано, що розписка була підписана і кошти, зазначені в розписці, передані ОСОБА_2 при підписанні мирової угоди, до її визнання судом.

Таким чином, при визнанні мирової угоди, в судовому засіданні сторони підтвердили взяті на себе зобовязання згідно укладеної мирової угоди, а отже відповідачем ОСОБА_1 було визнано взяте на себе письмове зобовязання відповідно до підписаної сторонами та в подальшому визнаної судом мирової угоди, а саме : сплатити ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості ? частини автомобіля НОМЕР_1 у розмірі 39486 гривень, що згідно курсу валют НБУ на 20.08.2015 року еквівалентно 1790 доларів США до 31.08.2015 року, а також сплатити ОСОБА_2 ? частину депозитного вкладу у розмірі 8870 доларів США, розміщеного ним 16.06.2014 року у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», депозитний договір SAMDNWFD400, у розмірі 4435 доларів США до 31.08.2015 року.

За змістом ст.ст.202,207 ЦК України укладена сторонами мирова угода є правочином, тобто діями позивача та відповідача, спрямованими на набуття, зміну та припинення цивільних прав та обовязків, вчиненим в простій письмовій формі.

Відповідно до цього правочину сторони мирової угоди взяли на себе зобовязання, відповідно до яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію в даному випадку сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

І ці визнані сторонами зобовязання були затверджені рішенням суду, яке набрало законної сили.

Посилання заявника на ту обставину, що сплачені ним за двома зазначеними розписками суми грошових коштів складають суму, яка дорівнює загальній сумі грошових зобовязання за укладеною мировою угодою суму боргу 6225 доларів США, суд вважає безпідставними, оскільки, як визнано сторонами, та як слідує зі змісту наданої заявником - боржником ОСОБА_1 розписки від 20 серпня 2015 року, вона була складена не на виконання укладеної сторонами мирової угоди та взятих на себе зобовязань, та не на виконання ухвали суду, а «на виконання домовленостей, досягнутих при підписанні мирової угоди».

Таким чином, фактично після підписанні мирової угоди від 20.08.2015 року та її визнання ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20.08.2015 року, в рахунок сплати коштів за взятими на себе зобовязаннями за укладеною сторонами мировою угодою, боржником ОСОБА_1 сплачено лише 2425 доларів США (т.2 а.с.70), враховуючи, що дана обставина визнана стягувачем ОСОБА_2, в тому числі при поданні заяви про відкриття виконавчих проваджень (т.2 а.с.88,89).

Отже підстави для визнання оспорюваних ОСОБА_1 виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, відсутні, оскільки борг в сумі 3800 доларів США боржником ОСОБА_1 не погашено.

При цьому суд також враховує, що згідно з умовами визнаної судом мирової угоди сторонами було погоджено грошовий еквівалент зобовязання щодо компенсації вартості ? частини автомобіля НОМЕР_1 у розмірі 39486 гривень, в іноземній валюті, що на момент укладенні мирової угоди згідно курсу валют НБУ на 20.08.2015 року було еквівалентно 1790 доларів США.

В звязку з цим виконавчий лист був виданий правомірно, а сума зобовязання зазначена в грошовому еквіваленті в іноземній валюті відповідно до ч.2 ст.533 ЦК України підлягає сплаті за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.

На підставі викладеного, керуючись ст.369 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого майна - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом пяти днів з дня її проголошення, для осіб, які не були присутні при її оголошення протягом пяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: І. В. Муранова-Лесів