Справа №: 398/3434/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"13" грудня 2016 р. Олександрійський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого судді Ковальової О.Б.

за участю: секретаря Дудченко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (після реєстрації шлюбу - Шуть) ОСОБА_2 до ОСОБА_1

про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В :

20.10.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1500 грн.,щомісячно, починаючи стягувати з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Позов мотивує тим, що 25.02.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем, який 18 листопада 2014 року розірвано, згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., якийпроживає разом з нею та знаходяться на її утриманні.

Після розірвання шлюбу між відповідачем та нею було досягнуто домовленості, що відповідач кожного місяця до 25 числа буде надсилати на утримання дитини суму у розмірі 1000 гри. на її карточку в ПАТ « Приват Банк», що він і виконував з червня 2015 року до квітня 2016 року, останній платіж був 25 квітня 2016 року. В подальшому аж в червні місяці 2016 року відповідач купив дитині велосипед на день народження, що не може бути зараховано в виплату аліментів та у вересні місяці перевів 500грн. на її картку.

Тобто з травня по кінець вересня включно відповідач перевів лише 500 грн. на утримання сина. В даний час відповідач не має основного постійного місця роботи, але має хоч і нерегулярний, але добрий заробіток, так як займається будівництвом саун, бань, камінів та басейнів у м. Дніпро. Він також має свій власний сайт, де в контактах вказаний його номер телефону та електронна пошта. Враховуючи те, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з підстав зазначених в позові, просить їх задовольнити та пояснила, що після розірвання шлюбу вони з відповідачем домовились, що той буде сплачувати аліменти в розмірі 1000грн. кожен місяць. Але з червня по вересень 2016 року виплати припинились. Коли вона повідомила його, що буде подавати до суду на стягнення аліментів, то він почав платити їй грошові кошти на утримання дитини. Вважає, що відповідач і на даний час працює неофіційно, але доказів немає. Вона 01.12.2016 року зареєструвала шлюб, тому її прізвище зараз Шуть. Працює начальником відділу кадрів ТОВ НВФ «Агросвіт» та отримує заробітну плату в сумі 6500грн. щомісячно. З свого боку, вона прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітнього сина.

Відповідач позов визнав частково пояснивши, що згоден платити за рішенням суду аліменти на утримання сина ОСОБА_4, але не в тому розмірі який просить позивачка, а в розмірі 500грн., щомісячно. Починаючи з червня 2014 року, а не з червня 2015 року, як стверджує позивачка, він надавав на утримання сина кошти в розмірі 1000 грн. Крім матеріальної допомоги, яку він надавав на утримання дитини, також витрачав кошти на одежу для сина, його розваги та інше, коли брав його та гуляв з ним. Зазначає, що в травні цього року, між ним та позивачкою дійсно виник конфлікт, причиною якого стало те, що позивачка почала створювати йому всілякі перепони у спілкуванні з дитиною та він також дізнався, що його колишня дружина вимагає від дитини, щоб він називав «папою» не його, а її співмешканця.На даний час, він не маю постійного місця роботи. Економічний стан в країні не позволяє займатись тим бізнесом, що був у нього раніш, та за рахунок якого він утримував їх сім'ю, а в подальшому дозволяло сплачувати кошти на утримання сина в розмірі 1000 грн.. Зараз єдиним джерелом заробітку є тимчасові підробітки. Крім того, він надає матеріальну допомогу своїй матері - ОСОБА_5, яка страждає на онкологічне захворювання та потребує постійного коштовного лікування. На жаль, у даний час, у зв'язку з скрутним фінансовим становищем, відсутністю постійної роботи, необхідністю надавати фінансову допомогу на лікування матері, він не має можливості надавати допомогу на утримання сина у більшому розмірі, але, крім тих грошей, що він сплачує позивачці, він продовжує купувати дитині одежу, іграшки та інше. До того ж, він не відмовляється брати участь у додаткових витратах на дитину. Тому, просить позов задовольнити частково, стягнувши з нього аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн..

Заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються ст., ст. 180, 182, 184 Сімейного Кодексу України

У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобовязання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, із ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України ) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити; розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено наступне.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.02.2011 року, який 18 листопада 2014 року розірвано, згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області (а.с. 5-6) та є батьками дитини: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4), який після розірвання шлюбу проживає з матірю.

Згідно пояснень сторін, позивач та відповідач проживають окремо, мають уже інші сімї. Позивачка зазначає, що відповідач має нерегулярний та мінливий дохід, має свій власний сайт, де в контактах вказаний його номер телефону та електронна пошта. Між відповідачем та позивачкою було досягнуто домовленості, що відповідач кожного місяця до 25 числа буде надсилати на утримання дитини суму у розмірі 1000 гри., що він і виконував до квітня 2016 року. Починаючи з травня відповідач перевів лише 500 грн. на утримання сина.

Відповідач пояснив, що згоден платити аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., так як на даний час, він не має постійного місця роботи, має тільки тимчасові підробітки. Крім того, він надає матеріальну допомогу своїй матері - ОСОБА_5, яка страждає на онкологічне захворювання та потребує постійного коштовного лікування, в підтвердження чого надав довідку про стан її здоровя. У зв'язку з скрутним фінансовим становищем, відсутністю постійної роботи, необхідністю надавати фінансову допомогу на лікування своїй матері, він не має можливості надавати допомогу на утримання сина у тому розмірі, який просить позивачка.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Тому, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій формі щомісячно, оскільки відповідач не працевлаштований, як пояснив він в суді, що не спростовано позивачкою, має нерегулярний і мінливий дохід, відсутні інші обставини, які б свідчили про неможливість такого утримання.

Відсутність у відповідача офіційного доходу не звільняє від обовязку сплачувати аліменти на утримання сина. Доказів на підтвердження стану здоров'я, яке б перешкоджало в подальшому його працевлаштуванню, суду не надано.

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в службі зайнятості як безробітний, тобто як особа, яка не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстрована у державній службі зайнятості як така, що шукає роботу ( ст..2 Закону України «Про зайнятість населення»).

Згідно ст..7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік», прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 01 грудня становить 1355 грн.

За ст..141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Отже, враховуючи положення ст. 141СК України та прожитковий мінімум на 2016 рік обоє з батьків повинні витрачати на утримання дитини по 677,50 грн. щомісячно (1355:2=677,50). Тобто мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 677,50 грн.

Беручи до уваги наведені обставини, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості і положень закону, що батьки зобовязані нести витрати в рівних частинах для забезпечення дитині необхідного рівня життя, вважає, що стягненню підлягають аліменти на утримання дитини у розмірі 700 грн. Визначений розмір аліментів є обєктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України.

В матеріалах справи відсутні будь-які надані позивачкою докази, які б вказувати на те, що існують обставини, що мають істотне значення для вирішення вище вказаного позову, а саме щодо можливості відповідача сплачувати аліменти у розмірі визначеному в зверненні до суду. Тобто належні та допустимі докази про можливість сплати відповідачем аліментів саме у розмірі 1500 грн., відсутні.

Посилання позивачки на те, що відповідач має добрий заробіток, так як займається будівництвом саун, бань, камінів та басейнів у м. Дніпро, оскільки має свій власний сайт, де в контактах вказаний його номер телефону та електронна пошта, судом не приймаються до уваги, оскільки відсутні будь-які обєктивні докази виконання таких робіт відповідачем та отриманням заробітної плати.

Суд вважає за необхідне розяснити позивачці її право, передбачене ст..192 СК України, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вона може звернутись з позовом про зміну розміру аліментів

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, в даному випадку стягнення аліментів присуджується з 20.10.2016 року, тобто з дати надходження позову до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 551,20 грн..

Керуючись ст., ст. 11, 60, 61, 88, 213, 214, 215, 218, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 (після реєстрації шлюбу - Шуть) ОСОБА_2, ІН: НОМЕР_1, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 700 грн., щомісячно, який підлягає індексації відповідно до закону, до повноліття сина, тобто до 24 травня 2030 року, починаючи з 20 жовтня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_1 551 грн. 20 коп. судового збору на користь держави.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Суддя: