АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Мазурик О.Ф., Барановської Л.В.

при секретарі Хоменку О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Публічного акціонерного товариства «ЕРДЕ БАНК», Публічного акціонерного товариства «ЕЛІТ ІНВЕСТ ПРОЕКТ», третя особа Приватний нотаріус Київського міського округу Литвин Анастасія Сергіївна про визнання недійсним договору, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ПАТ «ЕРДЕ БАНК», ПАТ «ЕЛІТ ІНВЕСТ ПРОЕКТ», третя особа Приватний нотаріус Київського міського округу Литвин А.С. про визнання недійсним договору.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просила ухвалу скасувати та постановити нову, про повернення позову позивачеві для подачі до належного суду.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що суд першої інстанції незаконно відкрив провадження по справі, керуючись правилами загальної підсудності, адже, на її думку, договори відступлення права вимоги стосуються нерухомого іпотечного майна, а тому і позов повинен пред'являтися до суду за місцем знаходження такого майна, на підставі ст.114 ЦПК України.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце апеляційного розгляду.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу, на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України, у відсутності не з'явившихся осіб.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ПАТ «ЕРДЕ БАНК», ПАТ «ЕЛІТ ІНВЕСТ ПРОЕКТ», третя особа Приватний нотаріус Київського міського округу Литвин А.С. про визнання недійсним договору.

Справа № 753/7490/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9344/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Сухомлінов С.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
16 травня 2016 року суд першої інстанції, перевіривши позовну заяву на відповідність вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України, відкрив провадження у справі.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такою ухвалою суду першої інстанції.

Згідно ч.1 ст.109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Проте, згідно ч.1 ст.114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до положень постанови №3 пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як вбачається з позовної заяви, спір виник про визнання недійсними правочинів про відступлення права вимоги, зокрема, за договором іпотеки за яким у іпотеку передано нерухоме майно - квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 178,8 кв.м., житловою площею 125,3 кв.м., тобто даний спір виник з приводу нерухомого майна.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, не врахував положення ч.1 ст.114 ЦПК України та не перевірив питання чи поданий позов з приводу нерухомого майна.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п.1 ч. 2 ст. 307, ст.ст. 311-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року - скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді