У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Максимчук З.М., Григоренко М.П.

секретар судового засідання: Мельник С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кузнецовського міського суду від 10 серпня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство "Сбербанк"; на протиправність дій та бездіяльності головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Кузнецовського міського суду від 10 серпня 2016 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково:

Визнано протиправними дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві (далі - Відділ ДВС) Стельмах О.О., що полягають у вказівці в пункті 2 резолютивної частини постанови від 26 квітня 2016 року про відкриття виконавчого провадження ВП №50956956 дня отримання боржником судового рішення.

Визнано протиправною бездіяльність головного державного виконавця Відділу ДВС Стельмах О.О., що полягає у ненаправленні стягувану у виконавчому провадженні ВП №50956956 ОСОБА_1 копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

В задоволенні решти вимог за скаргою відмовлено.

У поданій на рішення апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликався на його незаконність та необґрунтованість через порушення норм матеріального і процесуального права, неправильну оцінку доказів у справі, безпідставне перешкоджання в доступі до правосуддя.

З цих міркувань просив скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів прийшла до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Частково задовольняючи скаргу, суд першої інстанції правильно виходив з доведеності та обґрунтованості вимог заявника в частині протиправності дій головного державного виконавця Відділу ДВС щодо зазначення в резолютивній частині постанови про відкриття виконавчого провадження моменту отримання боржником копії постанови як початку перебігу строку для добровільного виконання ним судового рішення, а також в частині протиправності бездіяльності головного державного виконавця Відділу ДВС щодо ненаправлення стягувану копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

Щодо вимог про неправомірність дій та бездіяльності, які полягають у надісланні копії постанови з ідентифікатором доступу, відсутності постанови у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень та ненакладенні арешту на рахунки боржника після семиденного строку після 26 квітня 2016 року, то судом обґрунтовано залишено їх без задоволення.

Частина 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Кузнецовського міського суду від 25 лютого 2016 року, що набрало законної сили, стягнуто із Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" (далі - ПАТ "Сбербанк") на користь ОСОБА_1 195, 19 гривень пені за несвоєчасне зарахування коштів на поточний рахунок; 2 712, 16 гривень інфляційних втрат за несвоєчасне зарахування коштів на поточний рахунок; 1 604, 31 гривень суми трьох процентів річних за несвоєчасне зарахування коштів на поточний рахунок, а всього 4 511, 66 гривень.

11 квітня 2016 року видано виконавчий лист №565/1061/15-ц про примусове стягнення зазначеної суми.

24 квітня 2016 року головним державним виконавцем Відділу ДВС винесено постанову, якою відкрито виконавче провадження ВП №50956956 з виконання виконавчого листа №565/1061/15-ц, що виданий 11 квітня 2016 року (пункт 1), а також у пункті 2 постановлено боржнику самостійно виконати у семиденний строк з моменту винесення (отримання) постанови про відкриття виконавчого провадження, надавши при цьому підтверджуючі документи про отримання постанови (конверт), із вказівкою ідентифікуючих банківських реквізитів, куди слід здійснити перерахування коштів (а.с. 19-20).

З висновками суду про протиправність змісту п. 2 постанови щодо відкриття виконавчого провадження погоджується й колегія суддів.

Так, стаття 25 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює обов'язок державного виконавця протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа винести постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Тобто ці правові норми чітко вказують про можливість самостійного виконання рішення боржником у семиденний строк з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Між тим, головний державний виконавець Відділу ДВС зазначила і про альтернативний початок перебігу строку для самостійного виконання - з моменту отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, головний державний виконавець Відділу ДВС вийшов за межі закону, вчинивши дії, які ним не передбачені, а тому суд обґрунтовано визнав його дії в цій частині протиправними.

Згідно з ч. 5 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувану та боржникові.

Як правильно зазначив суд, змістом скарги та поясненнями заявника встановлено, що дана норм закону головним державним виконавцем Відділу ДВС виконана не була, а копія постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №50956956 ОСОБА_1 не направлялася. Ці обставини головним державним виконавцем Відділу ДВС спростовані не були.

Відповідно до ст.ст. 10 і 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених законом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Тому вірними є висновки суду про протиправну бездіяльність головного державного виконавця Відділу ДВС, що полягало в ненадісланні стягувачеві копії постанови про відкриття виконавчого провадження у визначений законом строк.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні решти його вимог, суд правильно врахував таке.

Пунктом 5.1 Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, що затверджений наказом Міністерства юстиції України №43/5 від 20.05.2003 року (з наступними змінами), встановлено, що право доступу до виконавчого провадження шляхом пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування всіх документів та відомостей виконавчого провадження мають сторони виконавчого провадження, у якому вони беруть участь. Указаний доступ до інформації Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень здійснюється безоплатно та цілодобово з використанням звичайних програмних засобів перегляду інформації у мережі Інтернет через веб-сайт, який ведеться Адміністратором Єдиного реєстру. З метою забезпечення доступу до інформації Єдиного реєстру сторонам виконавчого провадження у постанові про відкриття виконавчого провадження роз'яснюється таке право, указуються адреса відповідного веб-сайту в мережі Інтернет, а також ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження та порядок його використання.

Дане Положення не містить заборони щодо надання державним виконавцем ідентифікатора для доступу до інформації про виконавче провадження до суду під час розгляду скарг у виконавчому провадженні, а тому надання суду під час розгляду скарги у виконавчому провадженні копії постанови про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень не може вважатися несанкціонованим розголошенням персональних даних заявника.

З наданої заявником інформації про виконавче провадження, що одержана ним 28 липня 2016 року о 6 год. 30 хв. з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, убачається, що постанову про відкриття виконавчого провадження №50956956 з виконання виконавчого листа ВП №565/1061/15-ц, який виданий 11 квітня 2016 року, внесено до зазначеного Єдиного реєстру.

Натомість заявником оспорюється відсутність станом на день подання скарги постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №50956956 у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень.

Між тим, таких фактичних даних, які би свідчили про те, що на момент подання ОСОБА_1 скарги до суду в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень була відсутня інформація про відкриття виконавчого провадження №50956956 з виконання виконавчого листа ВП №565/1061/15-ц, який виданий 11 квітня 2016 року, заявником не надано, а судом не було здобуто.

Згідно зі ст.ст. 27, 30 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи-підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника.

На а.с. 21 міститься копія постанови від 27 травня 2015 року про арешт коштів боржника, що була надана головним державним виконавцем Відділу ДВС. Заявник ствердив про те, що він обізнаний з її існуванням, оскільки 29 липня 2016 року ознайомлений з копією постанови в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень.

Положення закону (ст.ст. 27, 30 Закону України "Про виконавче провадження") не передбачають обов'язку державного виконавця після спливу семиденного строку з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження винести постанову про арешт коштів боржника, а тому винесення головним державним виконавцем Відділу ДВС такої постанови лише 27 травня 2016 року нормам Закону України "Про виконавче провадження" не суперечить.

Окрім того, 2 серпня 2016 року рішення суду виконано повністю, що визнав у судовому засіданні і стягувач.

Наведеним спростовуються доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права, неправильну оцінку доказів у справі, безпідставне перешкоджання в доступі до правосуддя.

Постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали з додержанням вимог закону відповідно до п. 1 ст. 312 ЦПК України є підставою для залишення її без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 324-325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу Кузнецовського міського суду від 10 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: