Єдиний унікальний номер 233/2509/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1427/2016
Єдиний унікальний номер 233/2509/16-ц Головуючий у 1-їй інстанції Мартишева Т.О.
Номер провадження 22-ц/775/1427/2016 Доповідач Агєєв О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів Азевича В.Б., Мальованого Ю.М.

при секретарі Марченко Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01 липня 2016 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2016 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, одночасно позивач ОСОБА_2 звертався до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, яка належить відповідачці згідно договору дарування (ВСК/921303 від 30 грудня 2005 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Ізмайловою В.Б. р/№ 2584).

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01 липня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Вважає, що судом не в повній мірі з'ясовано всі обставини справи та допущено порушення норм процесуального права. В обґрунтування вимог посилається, на те що судом не було прийнято до уваги наявні копії розписок та копію почеркознавчої експертизи які підтверджують наявність спору між сторонами, крім того зазначив що на даний час відповідачем через Інтернет оспорювана квартира виставлена на продаж, також судом було зазначено що дана ухвала не підлягає оскарженню, що суперечить рішенню Конституційного суду України від 28.04.2010 року.

В судовому засіданні апеляційного суду апелянт підтримав доводи скарги просив її задовольнити.

Відповідач в судове засідання апеляційного суду не з'явився, був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 травня 2016 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності.

01 липня 2016 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову, в якій він просить суд накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, яка належить відповідачці згідно договору дарування (ВСК/921303 від 30 грудня 2005 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Ізмайловою В.Б. р/№ 2584).

Ухвалою від 01.07.2016р. суд відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того що до заяви про забезпечення позову не додано доказів належності нерухомого майна відповідачці та документального підтвердження його дійсної вартості.

Статтею 151 ЦПК України передбачені вимоги до заяви про забезпечення позову. Законом визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду с заявою про забезпечення позову, заявник зазначив причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, а саме: можливість подальшого утруднення виконання рішення суду; вид забезпечення позову, який на думку заявника належить застосувати, а саме арешт на квартиру АДРЕСА_1. Також заявником було наведено орієнтовну вартість зазначеної квартири.

Але заявником ОСОБА_2 не було доведено існування реальної загрози утруднення або не виконання рішення, не надано доказів на підтвердження цього. Також позивачем на час подання ним заяви про забезпечення позову не надано доказів того що зазначена квартира перебуває у власності ОСОБА_5, та відповідно саме на неї у суду є можливість накладення арешту. Додані до апеляційної скарги письмові пояснення особи не впливають на правильність рішення суду на час постановлення ухвали.

Відповідно до п.4 Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

За цих підстав, посилання заявника суду на незаконність та не відповідність ухвали вимогам ст.151 ЦПК України спростовується матеріалами справи, а тому судом першої інстанції вірно дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви, що в подальшому не позбавляє позивача права звернутись до суду з аналогічним питанням.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вірних по суті висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.307, 312, 314, 315 ЦПК України, апеляційний суд Донецької області, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: