АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 серпня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого-судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Юрченко А.С.,

за участю: позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 12 травня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя - повернуто позивачу.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, як таку що постановлена з порушенням норм процесуального права, справу повернути до суду першої інстанції для розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги із викладених в ній підстав.

Відповідач ОСОБА_2, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим колегія вважає за можливе розглянути справу у його відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої у справі ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У березня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04 квітня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, а саме визначення ціни позову та сплати судового збору.

Справа № 755/5570/16-ц
№ апеляційного провадження: №22-ц/796/10529/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Савлук Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
12 травня 2016 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя визнано неподаною та повернуто позивачу.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви позивачу суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_1 не надала докази, які мали підтвердити виконання ухвали суду від 4 квітня 2016 року. Поштова кореспонденція направлена на адресу позивача повернулась без вручення із зазначенням причин - «за закінченням терміну зберігання». З клопотанням про продовження процесуальних строків для виконання ухвали відповідно до ст. 73 ЦПК України ОСОБА_1 не зверталась.

Проте колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

У статтях 74-76 ЦПК України врегульовано порядок вручення судових повісток.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України судові повістки (судові повідомлення, копії судових рішень), адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та відповідно до ст. 9 Конституції України, яка є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 8 ст. 8 ЦПК України, якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Положенням ч.1 ст. 74 ЦПК України визначено, що судові повідомлення здійснюються судовими повістками - повідомленнями.

Частиною 4 названої статті встановлено, що судова повістка-повідомлення повинна бути вручена - завчасно.

Однак, у матеріалах справи відсутні дані про належне вручення ОСОБА_1 копії ухвали суду від 04 квітня 2016 року про залишення позовної заяви без руху.

Судом першої інстанції не вичерпані всі можливості, щодо належного повідомлення позивача про наявність ухвали про залишення позовної заяви без руху, що позбавило можливості останньої виконати вимоги такої щодо усунення недоліків та реалізувати своє право на звернення до суду за захистом своїх прав.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права знайшли своє підтвердження.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала Дніпровського районного суду м. Києва постановлена з порушенням процесуального права, що відповідно до ст. 312 ЦПК України є підставою для скасування ухвали та передачі питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок встановлений для його вирішення.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 311, 312, 317 ЦПК України, колегія суддів,, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2016 року - скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: