РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/1448/15-ц

14 січня 2016 року смт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Мініча Г. Г.

з участю:

секретаря Піонтківської О. О.

позивача не з'явився

представника відповідача не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Салівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача з огляду на те, що 20.12.2014 померла її рідна сестра ОСОБА_2, яка все своє майно заповіла позивачу. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: вул. Московська, 37, с. Сали Черняхівського району Житомирської області. Позивач у встановлений законодавством шестимісячний термін прийняла спадщину. Постановою Черняхівської ДНК від 22.10.2015 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. А тому позивач просить визнати за нею право власності на будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті її сестри ОСОБА_2

В судове засідання позивач не з'явилася, в п. 3 прохальної частини позову просила розглядати справу за її відсутності.

Відповідач заперечень проти позову не надав, в судове засідання не з'явився. Заявою від 23.11.2015 (а.с. 30) відповідач просив справу розглянути у відсутності представника відповідача, а також повідомив, що позов визнає в повному обсязі і не заперечує проти його задоволення.

Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд не вбачає підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, передбачених ч. 4 ст. 174 ЦПК України.

За наслідками з'ясування і аналізу обставин справи, пояснень сторін, дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_2 померла 20.12.2014 в с. Сали Черняхівського району Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 24.12.2014 (а.с. 6).

Відповідно до заповіту, складеного ОСОБА_2 05.12.2007 (далі заповіт) (а.с. 9), ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, в тому числі жилий будинок та земельну ділянку, розташовані в с. Сали, вул. Московська, 37, Черняхівського району Житомирської області (далі будинок), позивачу. В матеріалах справи відсутні докази скасування або зміни заповіту у порядку, визначеному положеннями ст. 1254 ЦК України. Тому, відповідно, спадкування за ОСОБА_2 здійснюється за заповітом.

Позивач 06.02.2015 з дотриманням вимог ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1270, ч. 1 ст. 1269 ЦК України подала до Черняхівської ДНК заяву про прийняття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною 22.10.2015 ОСОБА_3, державним нотаріусом Черняхівської ДНК Житомирської області (а.с. 5).

Відділом РАЦС Черняхівського РУЮ Житомирської області (а.с. 40) відомості про дітей, батьків, іншого з подружжя ОСОБА_2 суду не надано.

В матеріалах справи відсутні відомості про осіб, що відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України мають право на обов'язкову частку у спадщині ОСОБА_2, а також докази того, що ОСОБА_2 за життя була усиновлювачем. А тому суд не враховує їх право на спадкування, передбачене положеннями ст. 1260 та ч. 1 ст. 1241 ЦК України. З огляду на це суд приходить до висновку, що позивач є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2, який прийняв спадщину.

Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 за заповітом, який прийняв спадщину, та ОСОБА_2 у заповіті сама розподілила спадщину, заповівши все своє майно позивачу, суд, враховуючи положення ч. 1 ст. 1278 ЦК України приходить до висновку, що позивач має право на усю спадщину ОСОБА_2

Як зазначено позивачем у позові та підтверджується матеріалами справи, до складу спадщини ОСОБА_2 входить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: вул. Московська 37, с. Сали Черняхівського району Житомирської області (далі будинок).

Станом на момент розгляду справи право власності на будинок за ОСОБА_2 або за будь-якими іншими особами не зареєстроване, що підтверджується довідкою КП "Житомирське ОМБТІ" Житомирської обласної ради від 21.10.2015 № 720 про наявність (відсутність) зареєстрованого майна (а.с. 10), інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 14.01.2016 (а.с. 42).

Крім того, станом на момент розгляду справи право власності на земельну ділянку, на якій розташовано будинок, за ОСОБА_2 або за будь-якими іншими особами не зареєстроване, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 14.01.2016 (а.с. 41).

Земельна ділянка, на якій розміщено будинок, площею 0,08 га була виділена ОСОБА_2 у постійне користування для будівництва і обслуговування житлового будинку, що підтверджується Дозволом на індивідуальне житлове будівництво № 13 від 02.05.1980, виданим виконавчим комітетом Черняхівської районної ради народних депутатів (а.с. 16), рішенням виконкому Черняхівської районної ради народних депутатів від 22.05.1983 № 183 (а.с. 15), Свідоцтвом на забудову садиби в сільських населених пунктах (а.с. 17). З огляду на це суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 земельна ділянка площею 0,08 га, на якій розміщений будинок, використана відповідно до мети її виділення (передачі).

Належність ОСОБА_2 будинку підтверджується відомостями з погосподарської книги № 2 за 2011-2015 рр., особовий рахунок № 61 (довідка відповідача від 03.11.2015, а.с. 23).

Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 37 вулиця Московська с. Сали від 08.10.2015 (а.с. 12-14) будинок побудовано в 1970 році.

Положеннями абз. 3 ч. 3 ст. 19 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" випискам з погосподарських книг надано сили документів, що підтверджують право власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них. З огляду на це суд приходить до висновку, що вказані вище записи у погосподарській книзі з урахуванням передачі ОСОБА_2 земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, є належними і допустимими доказами належності будинку саме ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Відповідно до акту обстеження технічного стану від 14.12.2015 № 94 (а.с. 38) будинок відповідає будівельним нормам згідно ДБН79-92 та придатний для проживання.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що будинок не є самочинним будівництвом у розумінні ст. 376 ЦК України та що на час відкриття спадщини будинок належав ОСОБА_2, а тому будинок відповідно до ст. 1218 ЦК України входить до складу спадщини ОСОБА_2

Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 за заповітом, який прийняв спадщину, суд згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України приходить до висновку, що будинок належить позивачу з часу відкриття спадщини з 20.12.2014.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 328, ст. 392 ЦК України, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.10.2015 (а.с. 5), суд приходить до висновку про неможливість отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом.

Будинок є нерухомою річчю у розумінні ч. 1 ст. 181 ЦК України. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 15 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ч. 1 п. 36, п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. N 868, свідоцтво про право на спадщину є одним із документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно. А тому, з огляду на неможливість реєстрації позивачем права власності на будинок суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачем права власності на будинок у порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_2

Вимоги про розподіл судових витрат позивачем у позові не заявлено. А тому, враховуючи положення ч. 1 ст. 11 ЦПК України, відсутні підстави для прийняття судом рішення про розподіл судових витрат між сторонами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, право власності на житловий будинок (з надвірними будівлями), що знаходиться за адресою: Житомирська обл., Черняхівський р-н, с. Сали, вул. Московська, буд. № 37, загальною інвентаризаційною вартістю 39 241,00 грн. в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 20.12.2014 в с. Сали Черняхівського району Житомирської області.

Згідно зі ст. 223 ЦПК України рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги відповідно до ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 294 ЦПК України до апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: Г. Г. Мініч