АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 760/3644/14-ц Головуючий у 1-ій інстанції - Українець В.В.
Апеляційне провадження Доповідач - Іванченко М.М.
№22-ц/796/7458/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Іванченка М.М.

суддів: Кравець В.А., Саліхов В.В.

при секретарі: Перетятько А.К.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача Київської міської прокуратури №9 - Угринович О.М.

представника відповідача НТУУ «КПІ» - Казьмірова І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут», прокурора Солом'янського району м. Києва, управління державного казначейства Солом'янського району м. Києва, третя особа - управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі міста Києва, про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди

за апеляційними скаргами ОСОБА_6 та Беженець Алли Михайлівни в інтересах Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут»

на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до НТУУ «КПІ», прокурора Солом'янського району м. Києва, УДК Солом'янського району м. Києва, третя особа - УПФ України в Солом'янському районі міста Києва в якому просив стягнути на його користь з НТУУ «КПІ» кошти в розмірі загальної суми коштів, що він не отримав з 01 квітня 2009 року з вини НТУУ «КПІ» через відмову надати довідку про заробітну плату з помісячною розшифровкою сум; невиконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 09 листопада 2009 року про зобов'язання надати довідку про заробітну плату з помісячною розшифровкою сум; стягнути на його користь з НТУУ «КПІ» кошти у розмірі загальної суми коштів, що він не отримав з 01 вересня 2011 року з вини НТУУ «КПІ» за надання до УПФ України в Солом'янському районі м. Києві на виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва довідки про заробітну плату з помісячною розшифровкою сум, що містить недостовірну інформацію; стягнути компенсацію за немайнову шкоду, завдану НТУУ «КПІ»відмовою в позасудовому порядку надати довідку про заробітну плату з помісячною розшифровкою сум та наданням до УПФ України в Солом'янському районі м. Києва на виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 09 листопада 2009 року довідки про заробітну плату з помісячною розшифровкою сум, що містить недостовірну інформацію; стягнути з УДК Солом'янського району м. Києва компенсацію за немайнову шкоду, завдану прокурором Солом'янського району м. Києва за невиконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2011 року (справа №4-2455/11).

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року позов ОСОБА_6 до НТУУ «КПІ», прокурора Солом'янського району м. Києва, УДК Солом'янського району м. Києва, третя особа - УПФ України в Солом'янському районі міста Києва, про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з НТУУ «КПІ»на користь ОСОБА_6 1000 гривень на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. А також вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6подав апеляційну скаргу в якій просив рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення вимог в повному обсязі.

Посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним і необґрунтованим та ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання про призначення судової бухгалтерської експертизи. Також судом необґрунтовано не прийнято до уваги висновки судово - психологічної експертизи, якою визначено розмір завданої відповідачем немайнової шкоди.

Також з апеляційною скаргою звернулась Беженець А.М. в інтересах НТУУ «КПІ», в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Та зазначає, що судом не надано належної оцінки доказам, наявним в матеріалах справи, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, невірно застосовано норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що висновок суду що моральна шкода була завдана НТУУ «КПІ» у зв'язку із несвоєчасним виконанням рішення суду про видачу позивачу довідки з помісячною розшифровкою сум за період з 1987 по 1991 рік є помилковим. Також зазначає, що дана цивільна справа підлягає закриттю у зв'язку із існуванням рішення суду, що набрало законної сили, з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Представник позивача підтримала апеляційну скаргу ОСОБА_6 та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги НТУУ «КПІ».

Представник відповідача НТУУ «КПІ» підтримала апеляційну скаргу НТУУ «КПІ» та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6

Представник відповідача Київської міської прокуратури №9 просила рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частино 1 ст.22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що ОСОБА_6 перебуває на обліку в УПФ України в Солом'янському районі м. Києва та одержує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність».

14 квітня 2009 року ОСОБА_6 звернувся до УПФ України в Солом'янському районі міста Києва з заявою про зміну виду нарахування пенсії.

16 квітня 2009 року подав до канцелярії НТУУ «КПІ» заяву з прохання надати необхідну довідку, в якій було б зазначено, що загальна сума заробітку з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року складає 49209,42 карбованців з помісячною розшифровкою виплат.

Судом встановлено, що вищевказана довідка позивачу не була видана, оскільки за первинними бухгалтерськими документами його заробітна плата була значно меншою.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 09 листопада 2009 року позов ОСОБА_6 до НТУУ «КПІ» про зобов'язання надати довідку про заробітну плату задоволено. Зобов'язано НТУУ «КПІ» надати ОСОБА_6 довідку про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року з розшифровкою сум.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 27 листопада 2009 року задоволено заяву представника позивача про роз'яснення рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 09 листопада 2009 року. Роз'яснено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 09 листопада 2009 року зобов'язано НТУУ «КПІ» надати ОСОБА_6 довідку про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року в розмірі 49209,42 карбованців з помісячною розшифровкою.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 10 березня 2010 року апеляційну скаргу НТУУ «КПІ» задоволено. Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 27 листопада 2009 року скасовано, а питання передано на новий розгляд до того ж суду.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 28 квітня 2010 року заяву представника позивача про роз'яснення рішення суду задоволено. Роз'яснено, що рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 09 листопада 2009 року в справі за позовом ОСОБА_6 до НТУУ «КПІ» про зобов'язання надати довідку про заробітну плату, яким зобов'язано НТУУ «КПІ» надати ОСОБА_6 довідку про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року з помісячною розшифровкою сум, стосується довідки про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року у розмірі 49209,42 карбованців.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27 жовтня 2010 року апеляційна скарга НТУУ «КПІ» відхилена. Ухвала Солом'янського районного суду м. Києва від 28 квітня 2010 року про роз'яснення рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 09 листопада 2009 року залишено без змін.

На виконання рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 27 листопада 2009 року та вимоги державного виконавця від 11 лютого 2011 року НТУУ «КПІ» 11 квітня 2011 року надав ОСОБА_6 довідку № 53 про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року з помісячною розшифровкою сум у розмірі 49209,42 карбованців.

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 14 квітня 2011 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-3185-1, виданого Солом'янським районним судом міста Києва, про зобов'язання НТУУ «КПІ» надати ОСОБА_6 довідку про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року з помісячною розшифровкою сум, закінчено.

На підставі викладено, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимога позивача щодо стягнення майнової шкоди з НТУУ «КПІ» є необґрунтованим з огляду на те, що компетенція перерахунку пенсії відноситься до пенсійного фонду України, а в даному випадку до УПФ України у Солом'янському районі м. Києва. Також необхідно зазначити, що позивачем всупереч вимогам ст.60 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів того, що саме з вини дій або бездіяльності НТУУ «КПІ» ОСОБА_6 завдано матеріальні збитки.

Щодо вимог позивача про відшкодування йому моральної шкоди за рахунок Управління державного казначейства Солом'янського району м. Києва за бездіяльність прокурора Солом'янського району міста Києва колегія суддів вважає їх необґрунтованими з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_2 звертались до Прокуратури Солом'янського району м. Києва зі зверненнями на які надані відповіді в яких роз'яснено положення статей 89, 90 Закону України «Про виконавче провадження».

Скориставшись своїм правом заявники звернулись до Солом'янського районного суду м. Києва зі скаргою щодо відмови від виконання прокурором Солом'янського району міста Києва вимог ст. 97 КПК України.

Старшим помічником прокурора Солом'янського району м. Києва розглянуто заяву ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_6 та проведено перевірку за результатами якої винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 03 січня 2012 року, оскільки в діях службових НТУУ «КПІ» не встановлено ознак складу злочину, передбаченого ст. 382 КК України.

Зокрема постановою про відмову порушенні кримінальної справи від 03 січня 2012 року встановлено, що до прокуратури району не надходило подання державного виконавця про притягнення посадових осіб НТУУ «КПІ» за невиконання рішення суду щодо ненадання довідки про заробітну плату ОСОБА_6

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що прокуратурою Солом'янського району м. Києва вчинено та проведено всі необхідні дії по перевірці звернень позивача та його представника та у зв'язку з чим діями прокуратура Солом'янського району м. Києва шкоди ОСОБА_6 не спричинено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_6 про стягнення з НТУУ «КПІ» та визначення розміру моральної шкоди з огляду на таке.

Як вбачається з висновку експерта за результатами проведення судово-психологічної експертизи від 07 жовтня 2014 року № 6240/14-32 орієнтовний розмір грошової компенсації за завдані ОСОБА_6 страждання може становити 54 мінімальні заробітні плати.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власного ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування завданої моральної шкоди, суд враховує, що позивачу були спричинені душевні страждання внаслідок несвоєчасного невиконання рішення суду, і він змушений був докладати додаткових зусиль для його виконання. Разом з тим, враховується і те, що тяжких наслідків у результаті цього для позивача не настало.

А тому, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження розміру завданої моральної шкоди та глибини страждань позивача.

З огляду на викладене та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визначення розміру стягнутої моральної шкоди у розмірі 1000 грн.

Посилання ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції при визначенні розміру моральної шкоди не було взято до уваги висновок експерта за результатами проведення судово-психологічної експертизи від 07 жовтня 2014 року № 6240/14-32 колегія суддів не приймає з огляду на те, що судом при ухваленні рішення було належним чином досліджено вказаний висновок експерта.

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання апеляційної скарги НТУУ «КПІ» щодо того, що висновок суду про те, що моральна шкода була завдана НТУУ «КПІ» у зв'язку із несвоєчасним виконанням рішення суду про видачу позивачу довідки з помісячною розшифровкою сум за період з 1987 по 1991 рік є помилковим. З огляду на те, що саме через неналежне виконання НТУУ «КПІ» рішення суду позивачу завдано моральну шкоду, доказів на спростування вказаних обставин суду не надано.

Інші доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду.

Відповідно до ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Рішення суду є законним та обґрунтованим, відповідає вимогам матеріального права, внаслідок чого підстав для його скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_6 та Беженець Алли Михайлівни в інтересах Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: