Справа №463/5150/15-ц
Провадження №2/463/454/16
УХВАЛА

судового засідання

27 квітня 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

третьої особи ОСОБА_5

представника третьої особи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання третьої особи ОСОБА_5 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 міського голови, Личаківської районної адміністрації ОСОБА_7 міської ради, третя особа ОСОБА_5 про визнання частково недійсними та скасування розпоряджень, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом з подальшими уточненнями до відповідачів ОСОБА_7 міського голови, Личаківської районної адміністрації ОСОБА_7 міської ради, третя особа ОСОБА_5 про визнання недійсним та скасування розпорядження ЛРА ЛМР від 17.09.1997 року № 974 «Про передачу житла у власність громадян» в частині п.4 Додатку до вказаного розпорядження, яким передано ОСОБА_5 у власність квартиру № 55 на вул. Корольова, 10 у м. Львові; визнання недійсним та скасування розпорядження міського голови від 22.09.1997 року № 603, яким затверджено розпорядження № 974 в тій же частині; визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності від 22.09.1997 року.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_5 заявив клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення іншої цивільної справи за позовом ОСОБА_1 (в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_5Ю.) до ОСОБА_5, ОСОБА_8 про визнання права на проживання та усунення перешкод в користуванні квартирою № 55 на вул. Корольова, 10 у м. Львові. Покликається на те, що ОСОБА_1 свої позовні вимоги обґрунтовує зокрема тим, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 21.07.2015 року встановлено факт права на проживання її в спірній квартирі і ця обставина не підлягає доказуванню. Оскільки дане судове рішення скасовано ухвалою касаційної інстанції від 06.04.2016 року і справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, тому до вирішення такої неможливо розглянути спір щодо законності приватизації квартири.

В судовому засіданні третя особа та його представник підтримали заявлене клопотання з викладених в ньому мотивів. Доповнили, що в разі встановлення судом апеляційної інстанції відсутність чи наявність права ОСОБА_1 на проживання в спірній квартирі буде мати значення для вирішення даного позову. Іншими судовими рішеннями, на які покликається сторона позивача не встановлено факту її проживання в квартирі з часу одруження, в тому числі і на час приватизації.

Позивач та її представник в судовому засіданні заперечили проти заявленого клопотання. Вказали, що рішення в іншій цивільній справі про визнання за ОСОБА_1 права на проживання та усунення перешкод в користуванні квартирою не впливає на розгляд даної справи, оскільки в цій справі вирішується питання її права на проживання в квартирі в майбутньому, а дана справа стосується законності приватизації за минулий час. При цьому, обставини проживання ОСОБА_1 в спірній квартирі з часу одруження встановлено іншими судовими рішеннями і такі докази досліджуються в межах даної справи, яку можливо розглянути до вирішення іншого спору.

Представники третіх осіб ОСОБА_7 міського голови, Личаківської районної адміністрації ОСОБА_7 міської ради також заперечили проти заявленого клопотання, мотивуючи тим, що в суду відсутній обовязок для зупинення провадження у справі. Хоча справи і взаємоповязані, однак даний спір можна вирішити до ухвалення рішення в справі про визнання права ОСОБА_1 на проживання в квартирі, оскільки таке право в неї буде наявне з часу ухвалення відповідного рішення, а на даний час йдеться про законність приватизації спірної квартири в 1997 році.

Розглянувши заяву, заслухавши думку учасників процесу, зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Положеннями ст. 201 ЦПК України передбачений вичерпний перелік підстав за яких суд зобовязаний зупинити провадження у справі. Зокрема п.4 ч.1 ст. 201 ЦПК України передбачено обовязок зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства. Саме на цю підставу покликається у своїй заяві третя особа.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.33 Постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються незаконної на її думку приватизації спірної квартири в 1997 році, оскільки вона проживаючи в цій квартирі як дружина ОСОБА_5 також мала право на приватизацію житла, однак третя особа приховав цей факт і приватизував квартиру одноосібно. Серед іншого позивач покликається на факти встановлені рішенням суду апеляційної інстанції від 21.07.2015 року щодо її проживання в квартирі, однак в межах даної справи покликається і на інші докази для встановлення таких обставин, які досліджуються судом, як і посилається на інші підстави своїх позовних вимог. При цьому, обставини встановлені судовим рішенням в справі про визнання права на проживання та усунення перешкод в користуванні квартирою хоча і можуть мати значення для вирішення даного спору, однак такі прямо не стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість розгляду даної справи.

Таким чином, суд не вбачає правових підстав для зупинення провадження у справі.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 202 ч.1 п.4 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання третьої особи ОСОБА_5 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 міського голови, Личаківської районної адміністрації ОСОБА_7 міської ради, третя особа ОСОБА_5 про визнання частково недійсними та скасування розпоряджень, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності - відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова в порядку та строки передбачені ст. ст.294,296 ЦПК України.

Суддя: Леньо С. І.