АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 619/458/15-ц Головуючий суддя І інстанції Остропілець Є. Р.
Провадження № 22-ц/790/233/16 Суддя доповідач Малінська С.М.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
Ухвала

іменем України

11 січня 2016 року судова колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого - судді Малінської С.М.,

суддів - Бровченка І.О., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря : Єрьоменко О.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 10 червня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ПАТ «Комерційний банк «Надра» звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 19 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк "Надра" (правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»), в особі філії ВАТ КБ «Надра» Харківське РУ, та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №6/5/20/2008/840-К/2045, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти для придбання автотранспортного засобу у розмірі 35000,00 доларів США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 14,9% річних на строк до 18 березня 2013р.

Свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів відповідач належним чином не виконав, відсотки за його користування не сплатив, у зв'язку з чим, станом на 15.09.2014 р. заборгованість за кредитним договором становить 744486,20 грн. та складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 477997,85 грн.; заборгованості з відсотків у розмірі 173101.02 грн.; заборгованості з пені у розмірі 72091,05 грн.; штрафу у розмірі 21296,28 грн.

Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 10 червня 2015 року позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» задоволені. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 6/5/20/2008/840-К/2045 від 19 березня 2008 року у розмірі 744486 грн. 20 коп. Вирішено питання щодо судових витрат.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд зазначеного заочного рішення суду було залишено без задоволення ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 22 вересня 2015 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив заочне рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ПАТ «Комерційний банк «Надра» відмовити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 19 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк "Надра" (правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра»), в особі філії ВАТ КБ «Надра» Харківське РУ, та відповідачем ОСОБА_1 було укладений кредитний договір №6/5/20/2008/840-К/2045, відповідно до п.п. 1.1, 1.3 якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 35000,00 доларів США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 14,9 % річних, з кінцевим терміном погашення кредиту 18 березня 2013р.

Отримання кредитних коштів відповідачем підтверджується меморіальним ордером № 116 від 19 березня 2008 року (а.с.15).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

15 листопада 2011 року між сторонами було укладено договір про внесення змін та доповнень № 3, відповідно до якого було змінено умови кредитування, а саме було проведено конвертацію валюти кредиту. З урахуванням вже сплаченої позичальником суми розмір наданого кредиту встановлено - 153073,62 грн. Відсоткова ставка 16% річних з обовязковим щорічним переглядом розміру відсоткової ставки в залежності від значення Українського індексу ставок за депозитами фізичних осіб за 12 місяців з урахуванням маржі банку не менше 5%. Щомісячна сума мінімального необхідного платежу складає 5249,53 грн., що встановлюється та сплачується відповідно до Графіку, що є невідємною частиною до договору про внесення змін та доповнень № 3 до кредитного договору №6/5/20/2008/840-К/2045 від 19.03.2008 року. Кінцевий термін повернення кредиту визначено сторонами - 14 листопада 2014 року.

Нормами ст. ст. 610 - 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 546 передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.1 ст. 551 ЦК України).

Пунктом 4 укладеного між сторонами кредитного договору передбачена відповідальність за порушення позичальником умов договору щодо повернення кредиту, в якій зазначено, що у разі невиконання позичальником зобов'язань щодо строків та повноти сплати кредиту, процентів та/або комісій відповідно до умов цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення; у випадку прострочення позичальником виконання зобов'язання щодо внесення чергового мінімально необхідного платежу на строк більше, ніж 30 календарних днів, позичальник, починаючи з 30-го дня прострочення, зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10 % від суми несплаченого щомісячного платежу (несплаченої частини щомісячного платежу), за кожен випадок.

Отже, встановлено, що взятих на себе зобовязань за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за його користування, боржником не виконано, у звязку з чим виникла заборгованість у розмірі 744486,20 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 477997,85 грн.; заборгованості з відсотків у розмірі 173101.02 грн.; заборгованості з пені у розмірі 72091,05 грн.; штрафу у розмірі 21296,28 грн., що підтверджується належним розрахунком заборгованості за кредитним договором №6/5/20/2008/840-К/2045 від 19.03.2008 року із зазначенням періоду нарахування кожної із складової, що входить до розміру заборгованості. (а.с. 21-26).

Належних доказів виконання своїх зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_1 не надано і матеріали справи не містять.

Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором у розмірі 744486,20 гри.

Посилання ж апелянта на пункт 31 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у якому зазначено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, у звязку з чим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі, є необґрунтованими, оскільки зазначений пункт змінено Постановою №7 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року, і зазначено, що ця вимога стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту, у звязку з чим суди повинні враховувати положення Цивільного Кодексу про позовну давність.

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України у справі № 6-126 цс13 від 20.11.2013 року.

Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Як убачається з повідомлень про вручення поштових відправлень, судові повістки про виклик відповідача в судові засідання, призначені на 23.04.2015 року, 07.05.2015 року та на 10.06.2015 року, отримані особисто ОСОБА_1 (а.с. 41,44,47), що свідчить про належне повідомлення останнього про час та місце розгляду справи, а отже, і наявність можливості у відповідача надати заяву про застосування строку позовної давності до вимог позивача у суді першої інстанції. Але таким правом ОСОБА_1 не скористався .

Оскільки, судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права та встановленим обставинам справи, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 10 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді