Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1149/15-ц
Провадження № 2/499/47/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"12" січня 2016 р. смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі : головуючого судді Тимчука Р.М. при секретарі Черновій-Наріжній О.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Іванівка Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом , -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 12 жовтня 2013 року померла її мати ОСОБА_3.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 5,16 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області в межах згідно з планом належної померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю.

Позивачка посилається що є спадкоємицею першої черги за законом на вищезазначене майно.

Спадщину у встановлений законом строк позивачка прийняла, оскільки своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом позивачка не може оскільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку знаходиться на руках у іншого спадкоємця, брата позивачки ОСОБА_2, який його не надає для оформлення позивачкою спадщини.

Позивачка та її представник у судове засідання не зявилися, надали до суду заяву про слухання справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягала.

У судове засідання відповідач не зявився, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надавав, тому суд розцінює, його повторну неявку у судове засідання з неповажних причин. Враховуючи, що ту обставину що відповідач повторно не прибув у судове засідання, про причини неявки не повідомляє та судом його неявка визнається з неповажних причин, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача.

В ході розгляду справи відповідач позов не визнав, зазначав на ту обставину, що між ним та його сестрами ОСОБА_1 та ОСОБА_4 була усна домовленість про те, що сестри відмовляться від своєї частини спадщини на його користь, що сестрою ОСОБА_4 було і зроблено, а ОСОБА_1 всупереч домовленості звернулась до нотаріальної контори за прийняттям спадщини.

Суд забезпечивши сторонам сприяння всебічному, повному зясуванню обставин справи вирішив справу на підставі наступних доказів наданих сторонами та дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, ст. 11 ЦПК України, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12 жовтня 2013 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 5,16 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області в межах згідно з планом належної померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю.

Позивачка по справі є спадкоємицею першої черги за законом, на частину у спадщині оскільки є донькою спадкодавиці ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження та про одруження позивачки , долучених до матеріалів справи.

ОСОБА_1 спадщину прийняла, оскільки звернулась до нотаріальної контори у встановлений законодавством строк, що підтверджується копією заяви про прийняття спадщини, яка міститься в матеріалах спадкової справи № 16/2014, копія якої долучена до матеріалів справи.

Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом позивачка не може оскільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку знаходиться на руках у іншого спадкоємця, брата позивачки ОСОБА_2, який його не надає для оформлення позивачкою спадщини.

Стосовно заперечень відповідача, в яких він посилається на ту обставину, що між ним та його сестрами ОСОБА_1 та ОСОБА_4 була усна домовленість про те, що сестри відмовляться від своєї частини спадщини на його користь, що сестрою ОСОБА_4 було і зроблено, а ОСОБА_1 всупереч домовленості звернулась до нотаріальної контори за прийняттям спадщини, суд вважає їх необґрунтованими та не підтвердженими доказами у справі виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини першої ст..1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними.

Судом встановлено та є доведеним така обставина, що ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 12 жовтня 2013 року, та їх частини у спадщини відповідно до закону становлять по 1/3 у кожного.

Спадкоємиця ОСОБА_4 у встановлений законом строк відмовилась від своєї частки у спадщині, що підтверджується заявою про відмову від прийняття спадщини від 26 березня 2014 року № 33, яка міститься в матеріалах спадкової справи, копія яких долучена до справи.

Відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статею 1270 цього кодексу. Частина 5 ст.1273 ЦК України передбачає, що відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Частиною другою ст..1275 ЦК України передбачено, що якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну.

Отже враховуючи вищезазначене позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є єдиними спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 та їх частки у спадщині з врахуванням відмови від прийняття спадщини їх сестри ОСОБА_4 становлять по ? частині у кожного.

Отже суд, враховуючи вищезазначене вважає, що заперечення та доводи відповідача не обґрунтовані та спростовуються іншими доказами у справі.

Як вже зазначалось отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку в нотаріальній конторі не є можливим, оскільки у позивачки відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 р. у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Позивачкою долучено до матеріалів справи лист відмову про оформлення спадщини від 06.08.2015 року № 375/02-14.

Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3 була власницею земельної ділянки площею 5,16 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області в межах згідно з планом, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 059122, що підтверджується інформаціє відділу Держкомзему у Іванівському районі Одеської області .

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Вирішуючи справу керуючись процесуальними нормами суд зазначає, що за ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечнь, крім випадків встановлених цим Кодексом.

З ч.1 ст.58 ЦПК України вбачається , що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилалася позивачка, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України та вважає за можливе позовну заяву задовольнити та визнати за позивачкою право власності на частку у спадщині, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 у порядку спадкування за законом.

Керуючись 16, 325, 328, 1216, 1225,1261,1267,1273,1275 ЦК України, п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 р., ст.14,57,60, 212, 213 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно , яке залишилось після смерті ОСОБА_3 та складається із ? частини земельної ділянки площею 5,16 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області в межах згідно з планом належної ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ОД № 059122.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_5