У Х В А Л А

Іменем України

29.07.2016 м.Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі

головуючої судді : Мигаль Г.П.

при секретарі : Максимович М.М. ,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

третьої особи на стороні позивача ОСОБА_3,

представника ОСОБА_4- ОСОБА_5

представника ОСОБА_3 -ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Департаменту містобудування Львівської міської ради до Львівської міської ради, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4, третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування ухвали Львівської міської Ради,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Департамент містобудування Львівської міської ради звернувся до суду з позовною заявою до відповідача Львівської міської Ради, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4, третя особа на стороні позивача ОСОБА_3, про визнання протиправною та скасування ухвали Львівської міської Ради від 19.03.2015р. №4501 «Про затвердження ОСОБА_4 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки по вул.Стрийській (біля будинку №244).

Представник третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_5Я подала суду клопотання про закриття првадження у справі, оскільки на думку ОСОБА_5Я даний спір є спором публічно-правового характеру, а відтак має розглядатися ща правилами Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судом як адміністративним судом за місцем знаходження відповідача відповідно до правил підсудності визначених ст.19 Кодексу України адміністративного судочинства України. Просить закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України. В судовому засіданні представник третьої особи на стороні відповідача підтримала клопотання.

Представники позивача у судовому засіданні заперечив проти закриття провадження у справі, покликаючись на те, що даний спір носить цивільно-правовий характер, а тому повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства за місцем знаходження нерухомого майна - земельної ділянки відповідно до вимог ст.114 ЦПК України.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо вирішення клопотання про закриття провадження у справі поклався на думку суду.

Третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 та її представник просили відмовити в задоволенні клопотання, погоджуючись з думкою представника позивача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процессу, суд доходить висновку, що клопотання представника третьої особи на стороні відповідача про закриття провадження у справі підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з пунктами першим та третім частини першої статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 3 КАС України, справи адміністративної юрисдикції (далі адміністративна справа) переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в точу числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно зі статями 17,18 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Місцевим адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією із сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевогно самоврядування.

Відповідно до вимог пункту першого частини першої статті 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України №8 від 20 травня 2013 року «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як субєктом владних повноважень, повязані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності, належать до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів. При цьому, ВАС України посилається на те, що відповідно до положень статей 13, 14 Конституції України, статей 177, 181, 324, глави 30 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV, статті 148 Господарського кодексу України від 16 січня 2003 року № 436-IV власниками землі є держава, ОСОБА_7 Крим та територіальні громади.

Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України у Постанові №3 від 01.03.2014р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» у пунктах 6 та 7 розяснив, що при вирішенні питань, пов'язаних із компетенцією судів у спорах, що виникають із земельних відносин, суди мають виходити з того, що згідно зі статями 13, 14 Конституції України, статтями 177,181,324 і Главою 30 ЦК України земля та земельні ділянки є обєктами цивільних прав, а держава та територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. Суд має зясувати, чи є спір приватноправовим, чи виник спір із відносин, урегульованих нормами цивільного права, чи повязані ці відносини зі здійсненням сторонами цивільних прав або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності; чи виник спір щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій у сфері земельних правовідносин.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, субєктний склад такого спору (однією із сторін у спорі, як правило, є фізична особа).

Конституційний Суд України в Рішенні від 1 квітня 2010 року № 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів «а», «б», «в», «г» статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 КАС України вирішив, що:

- положення частини першої статті 143 Конституції України, згідно з якими територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування "вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції", слід розуміти так, що при вирішенні цих питань органи місцевого самоврядування діють як суб'єкти владних повноважень;

- положення пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб'єкти владних повноважень;

- положення пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на "спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності" слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

- що органи місцевого самоврядування у земельних відносинах з громадянами та юридичними особами, в тому числі щодо вирішення питань розпорядження, передачі у власність, у користування земельних ділянок, а також їх вилучення, виступають виключно як субєкти владних повноважень.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом спору є визнання протиправною та скасування ухвали Львівської міської Ради від 19.03.2015р. №4501 «Про затвердження гр.ОСОБА_4 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки по вул.Стрийській (біля будинку №244).

Сторонами у справі (позивачем та відповідачем) є юридичні особи: відповідач - орган місцевого самоврядування Львівська міська Рада, який виступає як субєкт владних повноважень, позивач Департамент містобудування Львівської міської Ради, який відповідно до Положення є виконавчим органом Львівської міської Ради. Спір стосується законності прийняття оскаржуваної ухвали субєктом владних повноважень при здійсненні ним управлінських функцій. Фізична особа, щодо якої винесена оспорювана ухвала - ОСОБА_4 у даній справі не є стороною (відповідачем), а залучений до участі у даній справі в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору.

Виходячи з вищевикладеного, а також із суб'єктного складу спору, суд доходить висновку, що між Департаментом містобудування Львівської міської Ради та Львівською міською радою, як субєктом владних повноважень виник публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів відповідно до статті 17 КАС України, а отже розгляд цієї справи повинен проводитися за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту першого частини першої статті 205 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2010 від 01.04.2010р. у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів «а», «б», «в», «г» статті 12 Земельного кодексу України, пункту першого частини першої статті 17 КАС України, ст.15, п.1 ч.1 ст.205, 208-210 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом Департаменту містобудування Львівської міської Ради до Львівської міської Ради, третя особа на стороні позивача - ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_4, про визнання протиправною та скасування ухвали Львівської міської Ради №4501 «Про затвердження гр.ОСОБА_4 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки по вул.Стрийській (біля будинку №244) закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 5-ти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м.Львова . У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Мигаль Г.П.