Справа № 323/2513/16-ц
27.07.2016 м. Оріхів
Оріхівський районний суд Запорізької області у складі судді Щербань Л.С., при секретарі Щербині Л.Г., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області про визнання права власності за набувальною давністю,-
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що у 1991 році він став власником 4/5 частин житлового будинку , розташованого за адресою : Запорізька обл. Оріхівський район смт. Комишуваха вул. Леваневського буд № 6 на підставі свідоцтва про право на спадщину .
1/5 частина вказаного домоволодіння належала його сестрі ОСОБА_2. ОСОБА_2 померла 21.11.2006 року. 26.08.1995 року ОСОБА_2 склала заповіт , на підставі якого заповідала належну їй 1/5 частку житлового будинку своїй доньці ОСОБА_3.
ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася, спадщину не приймала. З вересня 2012 року ОСОБА_3 проживає в Російській Федерації. Приймати спадщину ОСОБА_3 відмовилася. Перед своїм відїздом ОСОБА_3 , в присутності свідків, продала позивачу 1/5 частину житлового будинку , яку б мала прийняти відповідно до заповіту після своєї померлої матері, про що була складена розписка.
З 1991 року позивач, разом зі своєю сімєю постійно проживає в житловому будинку, розташованому за адресою : Запорізька обл. Оріхівський р-н смт. Комишуваха вул. Леваневського 6, утримує його , веде поточні ремонти , сплачує комунальні послуги, використовує весь житловий будинок та господарські будівлі за цільовим призначенням. В натурі житловий будинок на 4/5 частини та 1/5 частини не виділявся. Комишуваська селищна рада Оріхівського району Запорізької області спадщину відумерлою не визнавала.
Зареєструвати своє право власності на нього позивач не може, оскільки в нього відсутні правовстановлюючі документи.
Просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на 1/5 частину нерухомого майна , а саме житлового будинку, розташованого за адресою : Запорізька обл. Оріхівський р-н смт. Комишуваха вул. Леваневського буд № 6, з правом реєстрації у відповідних органах.
В судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягає.
Представник відповідача в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам. Про час розгляду справи повідомлений своєчасно.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що у 1991 році ОСОБА_1 став власником 4/5 частин житлового будинку , розташованого за адресою : Запорізька обл. Оріхівський район смт. Комишуваха вул. Леваневського буд № 6 на підставі свідоцтва про право на спадщину . 1/5 частина вказаного домоволодіння належала сестрі позивача- Садчиковій ОСОБА_4.
ОСОБА_2 померла 21.11.2006 року.
26.08.1995 року ОСОБА_2 склала заповіт , на підставі якого заповідала належну їй 1/5 частку житлового будинку своїй доньці ОСОБА_3.
ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася, спадщину не приймала. З вересня 2012 року ОСОБА_3 проживає в Російській Федерації. Приймати спадщину після смерті матері відмовилася. До суду надала заяву, в якій вказує, що не заперечує щодо визнання права власності за ОСОБА_1 на 1/5 частку житлового будинку за адресою: Запорізька обл. Оріхівський р-н смт. Комишуваха вул. Леваневського, 6.
04.06.2012 року ОСОБА_3 , в присутності свідків, продала ОСОБА_1 1/5 частину житлового будинку , яку б мала прийняти відповідно до заповіту після своєї померлої матері, що підтверджується розпискою від 04.06.2012 року.
Відповідно до довідки, виданої Комишуваської селищною радою Оріхівського району Запорізької області та акту депутатів Комишуваської селищної ради, ОСОБА_1 з 08.04.1991 року і по теперішній час , разом зі своєю сімєю постійно проживає в житловому будинку, розташованому за адресою : Запорізька обл. Оріхівський р-н смт. Комишуваха вул. Леваневського 6, утримує його , веде поточні ремонти , сплачує комунальні послуги, використовує весь житловий будинок та господарські будівлі за цільовим призначенням.
Відповідно до ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», об'єкти нерухомого майна підлягають обов'язковій державній реєстрації.
Згідно вимог Інструкції про порядок обліку будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 р. та Правил державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходиться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом Держкомітету по ЖКГ №56 від 13.12.1995р., котрі діяли на час набуття у власність гаражу, облік будинків і домоволодінь, що належать окремим громадянам і колгоспним дворам до 2002-го року вівся в реєстрових (погосподарських) книгах виконавчих органів відповідних рад.
01 липня 2004 року було прийнято Закон України №1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (далі - Закон) згідно з вимогами якого обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб, що знаходиться на території України.
Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно здійснюється шляхом внесення даних до єдиної державної інформаційної системи, - Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.
Чинним законодавством України не визначено порядку та терміну перенесення даних, що містяться на паперових носіях (погосподарських, «шнурових» книгах) до електронного реєстру.
Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для державної реєстрації прав є рішення суду.
Відповідно до частини 1 статті 344 Цивільного кодексу України особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно, а частина 4 цієї ж статті вказує що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.
Умовами виникнення права власності за давністю володіння є: добросовісність, відкритість, безперервність, тривалість володіння.
У п. 1 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вказано, що цей Кодекс набирає чинності з 01 січня 2004 року.
Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюється також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.
Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач з 1991 року, тобто більше 10 років, добросовісно, відкрито та безперервно володіє житловим будинком за адресою: Запорізька обл. Оріхівський р-н смт. Комишуваха вул. Леваневського 6, тому суд вважає можливим визнати за ним право власності за набувальною давністю на 1/5 частину нерухомого майна , а саме житлового будинку, розташованого за адресою : Запорізька обл. Оріхівський р-н смт. Комишуваха вул. Леваневського буд № 6, з правом реєстрації у відповідних органах.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 57-60, 208-209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 328, 344 ЦК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області про визнання права власності за набувальною давністю - задовольнити в повному обсязі.
Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на 1/5 частину нерухомого майна , а саме житлового будинку, розташованого за адресою : Запорізька обл. Оріхівський р-н смт. Комишуваха вул. Леваневського буд № 6, з правом реєстрації у відповідних органах.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Л.С.Щербань