Єдиний унікальний номер 233/6382/15-ц Номер провадження 22-ц/775/1543/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2016 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Канурної О.Д.

суддів: Біляєвої О.М., Космачевської Т.В.

секретар Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 червня 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, діючої у власних інтересах та в інтересах малолітніх: ОСОБА_3, 2004 року народження, ОСОБА_4, 2008 року народження до ОСОБА_5, третя особа - Служба у справах дітей Костянтинівської міської ради про виселення,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 червня 2016 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, діючої у власних інтересах та в інтересах малолітніх: ОСОБА_3, 2004 року народження, ОСОБА_4, 2008 року народження до ОСОБА_5, третя особа - Служба у справах дітей Костянтинівської міської ради про виселення, задоволені.

Виселено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 з житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Рішення не підлягає виконанню на час дії Закону України № 1669-УП від 02 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_2, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 609,00 грн., тобто по 304 грн. 50 коп. з кожного.

З вказаним рішенням суду першої інстанції в частині зупинення виконання рішення не погодився позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» та подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції в частині зупинення виконання рішення є незаконним, винесено з порушенням норм процесуального права та невідповідності висновків суду обставинам справи.

Просить апеляційний суд скасувати рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 червня 2016 року в частині надання відстрочки у виконанні рішення про виселення відповідачів на час дії Закону України № 1669-УП від 02 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», в іншій частині рішення залишити без змін.

В судове засідання апеляційного суду представник Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» не з'явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою, зареєстрованою в журналі телефонограм № 3611 (а.с. 163).

В судове засідання апеляційного суду третя особа - Служба у справах дітей Костянтинівської міської ради не з'явилася, хоча своєчасно і належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою, зареєстрованою в журналі телефонограм № 3621 (а.с. 166).

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 217 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 березня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладений Кредитний договір № DO0FGK, на підставі якого відповідачеві наданий кредит у розмірі 12361,90 доларів США, на придбання нерухомості, зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 27.03.2018р.

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, 27 березня 2008 року між позивачем та ОСОБА_2 укладений Договір іпотеки № DO0FGK, за яким відповідач надала в іпотеку нерухоме майно, зокрема, жилий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_2 на праві власності.

Відповідно до п. 20.12 Договору іпотеки ОСОБА_2 зобов'язалась не надавати документи у відповідні держоргани з метою реєстрації будь-яких осіб у Предметі іпотеки без письмової згоди на це Іпотекодержателя.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08.02.2013 р., яке набрало законної сили 19.02.2013 року, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» за Кредитним договором № DO0FGK від 27.03.2008 р. в сумі 113521 грн. 87 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки № DO0FGK від 27.03.2008 р., зокрема, на будинок АДРЕСА_1, шляхом продажу будинку Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

З довідки КП «Служба єдиного замовника» від 07.03.2016 року № 790, копії домової книги для реєстрації громадян у житловому будинку АДРЕСА_1 Донецької області вбачається, що у будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 з 30 травня 2008 року; малолітній ОСОБА_3, 2004 року народження, з 30 травня 2008 року; ОСОБА_5 з 30 травня 2008 року; малолітній ОСОБА_4, 2008 року народження, з 22 липня 2008 року.

Частиною 1 статті 109 ЖК України передбачено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що враховуючи приписи ст. 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» №1669-VII від 02.09.2014 р., а також норми ст. 217 ЦПК України, суд вважає, що дане рішення не підлягає виконанню на час дії Закону України № 1669-УП від 02 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Територія проведення антитерористичної операції визначена розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

Місто Костянтинівка Донецької області згідно з Додатком до цього Розпорядження віднесено до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що системне тлумачення положень ст.ст. 217, 373 ЦПК України, ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» вказує, що відстрочка виконання рішення суду може бути надана судом виключно за заявою державного виконавця чи сторін виконавчого провадження, а тому суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку щодо можливості застосування в даному випадку до спірних правовідносин ст. 217 ЦПК України, є безпідставними, оскільки відповідно до Науково-Практичного Коментаря до статті 217 ЦПК України передбачено, що порядок виконання рішення включає в себе визначення заходів виконання, строку вчинення дій або утримання від них, покладення обов'язку вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. На відміну від заходів забезпечення позову, заходи забезпечення виконання рішення можуть вживатися судом з власної ініціативи.

Доводи апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про те, що Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не зупиняє дію решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов'язань, правовідносини які склалися між сторонами, той не може бути мотивом для відстрочки виконання рішення, оскільки виселення проводиться на підставі положення ст. 109 ЖК Української РСР, є безпідставними, оскільки статтею 9 Закону України № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам-підприємцям) або юридичним особам - суб'єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об'єкти), сттей 41, 43-47 ( у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних тогах) Закону України «Про іпотеку».

Статтею 40 Закону України «Про іпотеку» (із змінами і доповненнями) передбачено, що після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Тобто, Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» зупиняє дію ст. 40 Закону України «Про іпотеку».

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» набрав чинності після виникнення спірних правовідносин між сторонами та ухвалення рішення про звернення стягнення, а тому не може регулювати їх та не підлягає застосуванню в даному випадку, є безпідставними, оскільки частиною 1 статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Інші доводи апеляційної скарги позивача висновків суду не спростовують.

Ніяких нових обставин, які не були предметом дослідження в суді першої інстанції та давали б підстави для проведення апеляційним судом переоцінки, зробленої судом першої інстанції, в апеляційному суді не наведено та нових доказів не надано.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи та є безумовними для скасування чи зміни рішення, у справі не встановлено.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, визначився з характером виниклих спірних правовідносин та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 червня 2016 року і задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» немає.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: