Справа № 522/5315/15-ц
Провадження № 2/522/3271/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого-судді Чернявської Л.М.,

при секретарі Прусс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах та як законний представник недієздатної ОСОБА_2 до ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту родинних стосунків, визнання права власності, визнання правочину недійсним, виселення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, який діє в інтересах та як законний представник недієздатної ОСОБА_2 звернувся до суду 16.03.2015 року з позовом до ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_4, реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції про встановлення факту родинних стосунків, визнання права власності, виселення, зобов'язання скасувати державну реєстрацію та зареєструвати право власності та просив: встановити факт родинних стосунків, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8.; визнати за недієздатною ОСОБА_2, від імені якої виступає опікун ОСОБА_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1; виселити з квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_4; зобов'язати реєстраційну службу Одеського міського управління юстиції скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_8 та ОСОБА_4; зобов'язати реєстраційну службу Одеського міського управління юстиції зареєструвати право власності на квартиру АДРЕСА_1 за недієздатною ОСОБА_2, від імені якої та в інтересах якої виступає опікун ОСОБА_1.

Ухвалою суду від 17.03.2015 року відмовлено у відкритті провадження у справі, оскільки є рішення суду у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що набрало законної сили, зазначено, що вимоги є тотожними, між тим ж самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, тому у відкритті провадження необхідно відмовити (а.с.2-3).

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 28.05.2015 року увалу суду скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначено, що позов заявлено з інших фактичних та правових підстав (а.с.57-60).

9 лютого 2016 року позивач звернувся з уточнюючою позовною заявою (а.с.108-111) (а.с.91, 94, 99) до ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту родинних стосунків, визнання права власності, визнання правочину недійсним, виселення, визнання право власності. Позивач просить: встановити факт родинних стосунків, а саме, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8.; визнати правочин договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 23.11.2013 року між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 недійсним; виселити ОСОБА_5 з членами сімї без надання іншого житлового приміщення з квартири АДРЕСА_1; визнати за недієздатною ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, від імені якої виступає опікун ОСОБА_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1. Позовні вимоги заявлені на підставі ст.ст. 548, 549 ЦК УССР (діючого на той час) щодо права на спадщину та з посиланням на ст..ст.15, 16, 31, 328, 344 ЦК України.

Мотивує вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_1. народилась ОСОБА_2, батьками якої зазначені ОСОБА_10 та ОСОБА_6. 29.09.1990 р. ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_1 та їй присвоєно прізвище ОСОБА_2. Доказом того, що мати ОСОБА_2 - ОСОБА_6 є ОСОБА_6, являється актовий запис про шлюб ОСОБА_12 та ОСОБА_6, яка після реєстрації шлюбу стала ОСОБА_6 18.04.1999 р. мати ОСОБА_2 - ОСОБА_6 згідно усного договору купівлі-продажу зобов'язалася передати ОСОБА_15 квартиру АДРЕСА_1, про те за життя ОСОБА_6 вказаний договір нотаріально посвідчений не був через ухилення останньої. 22.01.2008 р. ОСОБА_15 подарувала зазначену квартиру ОСОБА_3 та ОСОБА_4 У січні 2011 р. ОСОБА_15, ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договорів дійсними та визнання права власності. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09.07.2013 р. позовні вимоги ОСОБА_15 залишено без розгляду. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09.07.2013 р. у задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_15 і ОСОБА_6 18.04.1999 р. та визнання за ними права власності на цю квартиру відмовлено в повному обсязі. Без відповідних правових підстав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 23.11.2013 р. продали спірну квартиру ОСОБА_5.

Сторони в судове засідання не зявились. Представник позивача ОСОБА_16 звернувся з заявою про розгляд справи за його відсутністю. Відповідачі про причини неявки не повідомили, про слухання справи сповіщались належним чином, в тому числі через оголошення у пресі.

Відповідачі 11.08.2016 року надали заяву про застосування позовної давності, оскільки право на позов у позивача виникло в травні 2000 року, то строк позовної давності сплив у 2003 році (а.с.180) на яку представник позивача надав заперечення (а.с.183-188).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1. народилась ОСОБА_2, батьками якої зазначені ОСОБА_10 та ОСОБА_6 (а.с.160).

29.09.1990 р. ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_1 та їй присвоєно прізвище ОСОБА_2 (а.с. 159).

Рішенням Ленінградського районного суду м. Києва від 12.10.2000 року ОСОБА_2 визнано недієздатною (а.с.157), її опікуном призначено ОСОБА_1 розпорядженням Ленінградської районної державної адміністрації м. Києва від 09.01.2001 року (а.с.156).

Як вбачається з копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (дата формування 25.03.2015 року надано на запит Шостої Одеської державної нотаріальної контори) 3 лютого 1968 року складено актовий запис №2 Добрянською сільською радою Маньковського району Черкаської області, відомості про нареченого - ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3, відомості про наречену - ОСОБА_6 після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.176-177, 175).

Відповідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (дата формування 20.03.2015 року надано на запит Шостої Одеської державної нотаріальної контори) 11 квітня 1981 року складено актовий запис №14 виконавчим комітетом Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області, відомості про нареченого - ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_5, відомості про наречену - ОСОБА_6 після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4. Попередній шлюб припинено на підставі актового запису про смерть №32 від 01.02.1980 складеного Глушковецькою с/р (а.с.171,172-173).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.151).

За клопотанням представника позивача судом витребувано докази, в тому числі спадкову справу, заведену після смерті ОСОБА_6 (а.с.147-177).

Таким чином, судом встановлено, що померла ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_6 є матірю ОСОБА_2, що підтверджено доказами, що знаходяться в матеріалах спадкової справи.

Як вбачається з листа Шостої Одеської державної нотаріальної контори від 27 вересня 2013 року (а.с.162) 05 червня 2000 року на підстав заяви ОСОБА_2 заведена спадкова справа №327/2000 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_6, однак відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1, оскільки згідно довідки №425611.67.13, виданої КП « Бюро технічної інвентаризації» ОМР від 27 серпня 2013 року, 22 січня 2008 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 22 січня 2008 року, зареєстровано за іншими особами.

23.11.2013 року між ОСОБА_3, який діяв від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, на підставі Розпорядження Приморської районної адміністрації м.Одеси від 19.11.2013 року за №646 та ОСОБА_5 укладено договір купівлі - продажу, відповідно якого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передали у власність, в рівних частках кожний, а ОСОБА_5 прийняла у власність квартиру АДРЕСА_1. Договір купівлі продажу посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімаченко С.Л., зареєстровано в реєстрі за №613. В договорі зазначено, що зазначена квартира належить продавцям на підставі договору дарування, посвідченого Нефедовою Т.О., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, 22 січня 2008 року за реєстровим №147, зареєстровано в КП «ОМБТІтаРОН» в книзі 628пр.-184,номер запису 513, реєстраційний номер 21253296 (а.с.86).

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Доводи позивача, зазначені в позовній заяві про те що «мати ОСОБА_2 - ОСОБА_6 згідно усного договору купівлі-продажу зобов'язалася передати ОСОБА_15 квартиру АДРЕСА_1, про те за життя ОСОБА_6 вказаний договір нотаріально посвідчений не був через ухилення останньої, а 22.01.2008 р. ОСОБА_15 подарувала зазначену квартиру ОСОБА_3 та ОСОБА_4 У січні 2011 р. ОСОБА_15, ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договорів дійсними та визнання права власності. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09.07.2013 р. позовні вимоги ОСОБА_15 залишено без розгляду. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09.07.2013 р. у задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_15 і ОСОБА_6 18.04.1999 р. та визнання за ними права власності на цю квартиру відмовлено в повному обсязі. Без відповідних правових підстав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 23.11.2013 р. продали спірну квартиру ОСОБА_5» не підтверджені належними та допустимими доказами.

Позивачем та представником взагалі суду не надано доказів на підтвердження позовних вимог. За клопотанням представника позивача судом витребувано докази, а саме спадкову справу, заведену після смерті ОСОБА_6, однак в ній не міститься доказів на підтвердження вимог про визнання права власності, визнання правочину недійсним, виселення. З клопотанням про витребування інших доказів представник позивача не звертався.

Відповідно до передбаченого ст.11 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч.1 ст.60 ЦПК України).

В позовній заяві не обгрунтовано з яких підстав суд має визнати правочин договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 23.11.2013 року між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 недійсним; виселити ОСОБА_5 з членами сімї без надання іншого житлового приміщення з квартири та визнати за недієздатною ОСОБА_2, від імені якої виступає опікун ОСОБА_1, право власності на квартиру.

Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях.

Доводи позивача, що ОСОБА_2 не отримала свідоцтва про право на спадщину через відсутність доказів про те, що мати ОСОБА_2 - ОСОБА_6 є ОСОБА_6, не підтверджуються матеріалами справи, оскільки відповідно листа Шостої Одеської державної нотаріальної контори від 27 вересня 2013 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру, оскільки згідно довідки №425611.67.13, виданої КП « Бюро технічної інвентаризації» ОМР від 27 серпня 2013 року, 22 січня 2008 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 22 січня 2008 року, зареєстровано за іншими особами.

Відповідно до п.10 постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 р. № 9 «майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК», однак такі вимоги представником позивача не заявлялись, а суд розглядає справи в межах заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57-60, 212-215, 256-259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, який діє в інтересах та як законний представник недієздатної ОСОБА_2 до ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту родинних стосунків, визнання права власності, визнання правочину недійсним, виселення задовольнити частково.

Встановити факт родинних стосунків, а саме, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, є рідною донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8.

Відмовити в задоволені решти позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області, через Приморський районний суд міста Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Л. М. Чернявська

07.12.2016