Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/200/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Баранець А. М.
Доповідач Чельник О. І.
РІШЕННЯ

іменем України

13.01.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого: Чельник О.І.

суддів: Сукач Т.О., Франко В.А.

при секретареві: Постоєнко А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Глинської сільської ради про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до Глинської сільської ради про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 25 грудня 2010 року вона сплатила ОСОБА_4 кошти в сумі 31 000 грн., що підтверджується розпискою від 25.12.2010 року та придбала житловий будинок, який належав на праві власності ОСОБА_4 У 2011 році позивачеві стало відомо про смерть ОСОБА_4 З метою оформлення реєстрації місця проживання в даному будинку позивач звернулась до Глинської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, але їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на даний будинок. Посилаючись на зазначені обставини просила визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за нею права власності на нерухоме майно.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 жовтня 2014 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано за ОСОБА_5 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права та відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування свого права на апеляційне оскарження ОСОБА_2 посилається на те, що її мати ОСОБА_6, діючи на підставі нотаріально посвідченої довіреності, виданою ОСОБА_4, досягла зі своєю донькою домовленості щодо продажу спірного житлового будинку їй, оформивши його в простій письмовій формі.

Сторони у судове засідання апеляційного суду не з'явились. Про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Сторона позивача направила поштою письмові заперечення (а.с.103-106). Глинська сільська рада також направила свої заперечення на апеляційну скаргу та просила слухати справу без її участі. Проте, дані заперечення ніким не підписані, тому не можуть бути прийняті до уваги (а.с.107-108). Колегія суддів ухвалила слухати справу без участі сторін на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_2, її представника, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах, встановлених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ОСОБА_4 належав на праві власності житловий будинок АДРЕСА_1, який отримала у спадок після смерті свого чоловіка ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.09.2002 року (а.с.7). Відповідно до відомостей, наданих Глинською сільською радою 23.12.2014 року за №П-24-п/с, до 18 травня 2011 року власником будинку рахувалась ОСОБА_4, а з 01 червня 2011 року - ОСОБА_8. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 померла, про що свідчить актовий запис про смерть №147 (а.с.33). За життя ОСОБА_4 уклала з ОСОБА_3 усний договір купівлі-продажу спірного житлового будинку, за який позивач сплатила 31 000 грн., що підтверджується копією розписки від 25.12.2010 року (а.с.6).

У подальшому ОСОБА_4 26 квітня 2011 року надала ОСОБА_6 нотаріально посвідчену довіреність, зареєстровану в реєстрі за №1285, якою уповноважила її розпоряджатися (продавати, міняти, користуватися) належним їй житловим будинком з господарсько-побутовими будівлями, земельною ділянкою, розташованим за адресою: АДРЕСА_1, за ціною та на умовах на її розсуд (а.с.45, 51).

На підставі цієї довіреності ОСОБА_6 30.05.2011 уклала договір купівлі-продажу з ОСОБА_2, не посвідчений нотаріально та не зареєстрований в установленому законом порядку (а.с.52).

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно з ч.3 ст.640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню є укладеним з дня такого посвідчення.

Згідно зі ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Частина 4 ст.334 ЦК України визначає момент набуття права власності за договором, а саме права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Таким чином, правочин підлягає державній реєстрації у випадках, встановлених законом; такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації; договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації (ч.1 ст.210, ч.3 ст.640 ЦК України).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 ухилилася від нотаріального посвідчення договору, що відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України є підставою для визнання такого договору дійсним. Також вказав, що Глинська сільська рада надала заяву про визнання позовних вимог.

Статтею 220 ЦК України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилялася від його нотаріального посвідчення суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.13 постанови від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

При укладені спірного договору купівлі-продажу житлового будинку сторонами не було дотримано обов'язкових вимог чинного на момент укладення договору законодавства щодо форми укладення таких договорів. Зокрема, договір не було нотаріально посвідчено і не здійснено його державну реєстрацію, а тому викладені обставини дають підстави для висновку, що договір купівлі-продажу житлового будинку є неукладеним і таким, що не породжує для сторін права та обов'язки, що унеможливлює визнання його дійсним та визнання права власності на житловий будинок.

У зв'язку з цим спірний договір купівлі-продажу житлового будинку є нікчемним, а тому не створює прав та обов'язків для сторін і відповідно не може бути визнаний судом дійсним.

Крім того, клопотання Глинської сільської ради від 12.09.2014 року про розгляд справи без участі представника сільської ради не містить жодних даних про визнання сільською радою позову ОСОБА_3 Слід зазначити, що дане клопотання підписано не головою сільської ради А.Т.Різаєвим, а іншою особою без зазначення прізвища (а.с.23), а тому не могло бути прийняте судом до уваги як підставу для задоволення позову у зв'язку з його визнанням.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів.

Оскільки спірний правочин є нікчемним правові підстави для визнання права власності на спірне нерухоме майно за ОСОБА_3 відсутні.

Суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про можливість визнання за позивачем права власності на спірний житловий будинок.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не можна визнати законним і обґрунтованим, постановленим з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 жовтня 2014 року скасувати.

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до Глинської сільської ради про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: