Ухвала

іменем україни

14 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів: Леванчука А.О., Савченко В.О., Ситнік О.М., Ступак О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на дитину та на утримання дружини, за касаційними скаргами ОСОБА_8 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 24 квітня 2014 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що з 17 серпня 2013 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_9.

Посилаючись на те, що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, а відповідач ухиляється від обов'язку по утриманню її та дитини, позивач ОСОБА_6 просила стягнути з ОСОБА_7 аліменти на утримання сина у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на її утримання аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 24 квітня 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_9, 2014 року народження, аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 березня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 на її утримання аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 20 березня 2014 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 25 червня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилено, рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 24 квітня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 16 червня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_8 відхилено, рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 24 квітня 2014 року залишено без змін.

У касаційних скаргах ОСОБА_8 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і постановити нову ухвалу у справі про залишення позову без розгляду.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Ухвалені у справі судові рішення не відповідають цим вимогам.

Під час розгляду справи судами попередніх інстанцій було встановлено, що з 17 серпня 2013 року ОСОБА_6 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_9.

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з відповідача аліменти, суди керувалися положеннями ч. ч. 2, 4 ст. 84, ч. 2 ст. 91, ст. ст. 180, 182 СК України та виходили із того, що відповідач є працездатним, працює, має постійний дохід, а тому в силу вказаних вище положень СК України має нести витрати (аліменти) на утримання дитини до досягнення нею повноліття та дружини до досягнення сином трьох років.

Однак такий висновок судів є передчасним.

З матеріалів справи та доводів касаційних скарг ОСОБА_8 вбачається, що в провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебував спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих саме підстав. Однак під час вирішення спору у даній справі суди першої та апеляційної інстанцій цих обставин не перевірили і не з'ясували та дійшли передчасного висновку про задоволення позову ОСОБА_6

За таких обставин ухвалені у справі судові рішення не можна визнати такими, що ґрунтуються на повному з'ясуванні обставин справи, а тому вони підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому при новому розгляді справи судам необхідно перевірити наявність судового рішення між цими ж самими сторонами, про той самий предмет і з тих саме підстав та вирішити питання щодо юридичної долі позову у даній справі, відповідно до положень ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_8 задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 24 квітня 2014 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 червня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

О.О. Дьоміна А.О. Леванчук В.О. Савченко О.М. Ситнік О.В. Ступак Головуючий: Судді: