Справа № 458/738/16-ц
РІШЕННЯ

28 липня 2016 року Турківський районний суд Львівської області в складі судді Строни Т.Г., за участю секретаря Яворської Ю.В., розглянувши в м. Турці Львівської області позовну заяву ОСОБА_1 до Турківської міської ради Львівської області, третя особа - ОСОБА_2, про визнання протиправним та скасування рішення Турківської міської ради № 459 від 16.06.2016 року про надання дозволу ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Зарічній орієнтовною площею 0,07 га,

встановив:

01.07.2016 року до суду із даним позовом звернулася ОСОБА_1.

Посилається на те, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

09.02.2015 року вона приватизувала земельну ділянку, на якій збудований житловий будинок, площею 0,1 га та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1147га.

10.05.2016 року вона звернулася в Турківську міську раду із заявою про факт самовільного зайняття земельної ділянки ОСОБА_2, яку вона мала намір отримати у власність, орієнтовною площею близько 0, 07га, та просила попередньо виділити цю земельну ділянку їй.

Листом від 06.06.2016 року за підписом Турківського міського голови їй повідомлено, що ОСОБА_2 самовільно не займав земельну ділянку, користується нею уже більше 20 років.

Вважає, що така відповідь не відповідає дійсності.

15.06.2016 року вона повторно звернулася із заявою в Турківську міську раду з проханням повідомити їй правові підстави користування ОСОБА_2 земельною ділянкою орієнтовною площею 0, 07 га.

Листом від 23.06.2016 року їй повідомлено, що ОСОБА_2 рішенням № 459 від 16.06.2016 року надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в місті Турка на вул. Зарічній, орієнтовною площею 0, 07га.

Вважає рішення Турківської міської ради № 459 від 16.06.2016 року протиправним.

Просить суд визнати рішення № 459 від 16.06.2016 р. щодо надання дозволу ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в м. Турці на вул. Зарічній орієнтовною площею 0,07 га протиправним та скасувати його.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала і надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково пояснила, що вважає рішення протиправним тому, що спірна земельна ділянка є самовільно захопленою ОСОБА_2, він за цю земельну ділянку не сплачував податок, а міська рада надала йому перевагу, а не їй. Вважає, що порушені її інтереси на отримання спірної земельної ділянки. Пояснила також, що спірна земельна ділянка не межує із її земельною ділянкою.

В судовому засіданні представниця відповідача позов не визнала і пояснила, що спірна земельна ділянка площею близько 0,07 га розташована на вулиці Зарічній в м. Турці і на даний час є власністю Турківської міської ради. Турківській міській раді відомо, що цією земельною ділянкою близко 20 років користується ОСОБА_2, який посадив там дерева. Міська рада не заперечує проти такого користування. Позивачка хотіла, щоби міська рада виділила їй цю спірну земельну ділянку, однак рішенням № 449 від 16.06.2016 року їй відмовлено. На даний час рішенням Турківської міської ради № 459 від 16.06.2016 року ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки під садівництво. Вважає, що рішення міської ради є законним.

В судовому засіданні третя особа, ОСОБА_2, позов не визнав і пояснив, що віддавна користується спірною земельною ділянкою, посадив там сад. Ця земельна ділянка межує із його земельною ділянкою, на якій розташований його житловий будинок. На даний час він подав у міську раду заяву про надання йому цієї земельної ділянки під сад, і міська рада дозволила йому виготовлення проету землеустрою. Вважає, що рішення міської ради є законним.

Вислухавши сторони, третю особу, дослідивши обставини справи, всі наявні документи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, із таких підстав.

Судом встановлено, що спірна земельна ділянка площею близько 0,07 га розташована на вулиці Зарічній в м. Турці і на даний час є власністю Турківської міської ради. Турківській міській раді відомо, що цією земельною ділянкою близко 20 років користується ОСОБА_2, який посадив там дерева. Міська рада не заперечує проти користування ОСОБА_2 спірною земельною ділянкою.

10.05.2016 року позивачка зверталася із заявою у Турківську міську раду про виділення їй спірної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням № 449 від 16.06.2016 року їй відмовлено, т.я. земельну ділянку для особистого селянського господарства їй вже було виділено раніше.

На даний час рішенням Турківської міської ради № 459 від 16.06.2016 року ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки під садівництво.

Дане рішення прийнято Турківською міською радою відповідно до Земельного кодексу України, даним рішенням права та законні інтереси позивачки не порушено, позаяк вона не має права на спірну земельну ділянку, власником її є міська рада, яка як власник спірної земельної ділянки мала право розпоряджатися нею відповідно до закону на свій розсуд.

Наведені вище обставини підтверджуються: копіями рішень Турківської міської ради: № 2154 від 21.05.2014 року, № 2225 від 03.07.2014 року, № 2509 від 02.01.2015 року, № 449 від 16.06.2016 року, № 459 від 16.06.2016 року; копією заяви ОСОБА_1 від 10.05.2016 року, копією заяви ОСОБА_2 від 06.06.2016 року, копією абрису місця розташування спірної земельної ділянки; копією листа Турківського міського голови № 812 від 06.06.2016 року на ім'я ОСОБА_1, копією проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_1 за 2014 рік.

Не довіряти даним доказам у суду підстав немає.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Згідно зі ст. 123 ЗК України надання земельних діялонок державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішень органів державної влади або органів місцевого самоврядування .

Відповідно до ст. 12 ЗК України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить в тому числі розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок у власність, надання у користування.

Враховуючи наведені вище обставини справи, встановлені судом, та вимоги закону, підстави для задоволення позову ОСОБА_1 у суду на даний час відсутні: вона не є ні власником, ні володільцем, ні законним користувачем спірної земельної ділянки, а тому її вимоги суд вважає безпідставними.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, і Турківська міська рада Львівської області, яка є власником спірної земельної ділянки, має право розпоряджатися нею на свій розсуд. Рішення № 459 від 16.06.2016 року Турківською міською радою прийнято відповідно до Земельного кодексу України та в межах своїх повноважень.

Посилання позивачки на те, що спірна земельна ділянка самовільно захоплена, а тому міська рада не мала права надавати дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою, не грунтуються на вимогах закону.

Підстави для визнання рішення міської ради протиправним на даний час у суду відсутні.

На підставі наведеного вище та керуючись статтями 4, 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, статтями 12,123 ЗК України, статтею 317 ЦК України, суд

вирішив:

у задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через Турківський районний суд Львівської області протягом 10 днів із дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлений протягом 5 днів.

Суддя -