УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 серпня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Червинської М.Є., Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 23 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь заборгованості за договором про надання правової допомоги адвокатом від 20 грудня 2014 року, з урахуванням інфляційних втрат, у сумі 5 843 грн 25 коп., а також три відсотки річних за порушення грошового зобов'язання в сумі 143 грн 10 коп.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що відповідач відмовляється виконувати умови договору, в частині здійснення оплати за фактично надані адвокатські послуги.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 23 травня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність оскаржуваної судової ухвали в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно застосувавши ст. ст. 901, 903 та ст. 12 Закону України «Про адвокатуру», ураховуючи положення Правил адвокатської етики, схвалених ВККА при КМУ від 1 жовтня 1999 року, на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені судом (ст. 212 ЦПК України), обґрунтовано виходив із того, що ОСОБА_5 як замовник має право відмовитись від послуг адвоката та не зобов'язана пояснювати причину відмови, а останній не може перешкоджати цьому. Відмовляючи у стягненні грошових коштів за договором про надання правової допомоги, суди обґрунтовано зазначили, що позивачем договір частково виконано, проти чого не заперечувала і сама ОСОБА_5, але сторони не надали розрахунку вартості фактично виконаних робіт.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 23 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.Є. Червинська

Л.М. Мазур

Т.О.Писана