Провадження № 6/761/872/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді Осаулова А.А.

при секретарі Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у цивільній справі №2610/30414/2012, -

встановив:

В вересні 2016 р. заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, що виданий на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 15.11.2013 року. Свою заяву обґрунтовує тим, що 15.11.2013 року рішенням Шевченкіського районного суду м.Києва було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3. грошові кошти в сумі - 9630 доларів США, а 31.10.2014 року на підставі вказаного рішення було видано виконавчий лист. Між тим, заявниця зазначає, що розписок про повернення вказаних сум коштів вона не давала та жодних зобов»язань між нею та стягувачем не існує, а тому відсутній обов»язок щодо повернення коштів, що є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні заявниця вимоги заяви підтримала, просила суд визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, оглянувши розписки та звіривши їх з оригіналами.

Стягувач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, хоча про дату і час розгляд справи повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутності, оскільки його неявка не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 369 ЦПК України, суд який видав виконавчий лист, може за заявою стягувана або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 15.11.2013 року, що було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 05.03.2015 р., з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 було стягнуто суму боргу в розмірі - 9 630 доларів США, що еквіваленто по курсу НБУ сумі - 76 972,59 грн., а також 3% річних в розмірі - 6731,41 грн.

За умовами ч.1 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

На підставі зазначеного рішення суду Шевченківським районним судом м.Києва 31.10.2014р. було видано виконавчий лист.

Частина перша статті 369 ЦПК України передбачає, що виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Частина друга ст.369 ЦПК України передбачає, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Зі змісту ст.369 ЦПК України слідує, що в разі виявлення невідповідності виконавчого листа вимогам, що ставляться до виконавчого документа або в разі виявлення в ньому помилок, суд може вчинити дві альтернативні дії, які направлені на те, щоб привести виконавчий документ у відповідність вимогам, що ставляться до виконавчого документу: 1) виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі; 2) визнати виконавчий лист, таким що не підлягає виконанню. Це вказує на те, що такі помилки та невідповідності мають існувати саме на час оформлення та видачі виконавчого документу.

Між тим, оспорюваний відповідачем виконавчий документ на час його оформлення та видачі відповідав вимогам, що ставляться до виконавчого документу і не містив в собі помилок.

В судовому засіданні не заявником не було надано суду доказів тому, що державним виконавцем виносилась постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження через невідповідність виконавчого документа вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

У відповідності до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заявник не наводить в заяві обставин, які вказують на те, що на час оформлення або видачі оспорюваного виконавчого листа в ньому містились помилки, які б вказували на невідповідність такого виконавчого листа вимогам ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", і фактично ставить питання про перегляд судового рішення шляхом дослідження нових доказів.

Наведені заявницею обставини стосуються заперечень по суті позовних вимог, але ж у цій справі позовні вимоги вже вирішенні та розгляд справи закінчено із винесенням судового рішення, яке набрало законної сили. Вказані обставини не є такими, що стосуються та вказують на можливість визнання судом виконавчого листа №2610/30414/2012 таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на наведене, проаналізувавши надані докази, суд вважає, що підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у судовому засіданні не встановлено, а тому суд не вбачає підстав для задоволення вищевказаної заяви ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 368-369 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 від 07.09.2016 року про визнання виконавчого листа №2610/30414/2012 таким, що не підлягає виконанню, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається

протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було

постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга

подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна

скарга подаються до Апеляційного суду міста Києва через Шевченківський

районний суд м. Києва.

Суддя: