Єдиний унікальний номер 725/777/16-ц
Номер провадження 2/725/174/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2016 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Піхало Н. В.

при секретарі Томко І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року позивач звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із вищевказаним позовом.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01.04.2016 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

12 квітня 2016 року через канцелярію суду позивачем падано заяву про забезпечення позову, в якій просив з метою забезпечення позову накласти арешт на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2, а саме на будинок, що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Жванецька, 2А.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд вважає, що в її заяви слід відмовити, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно абз. 2 п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.06.2006 року питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

Частиною ст. 151 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Таким чином співмірність, зокрема, полягає у тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю.

Крім того, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Разом з тим, зазначеним вимогам заява про забезпечення позову не відповідає.

Як убачається з матеріалів позовної заяви, ціна позову визначена позивачем у розмірі 10 000 000 грн.

При цьому, зі змісту заяви про забезпечення позову убачається, що позивач просить накласти арешт на нерухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_2, а саме на будинок, що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Жванецька, 2А.

Разом з тим, позивачем у поданій заяві не обґрунтовано необхідності застосування такого виду забезпечення позову, а саме: якими доказами підтверджується можливість вчинення відвідачем відповідних дій щодо відчуження нерухомого майна на даний час та не доведено співмірність забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, а саме не наведено доказів щодо визначення вартості нерухомого майна, на яке просить накласти арешт й відповідно не зазначено вартість майна на яке необхідно накласти арешт, що позбавляє суд можливості визначити співмірність виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами з вартістю майна, що підлягає арешту.

Так, відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, суд повертає її заявнику.

Разом з тим заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

Таким чином, оцінивши наведені обставини для вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що відсутність зазначених відомостей у заяві про забезпечення позову позбавляє можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у зв'язку з чим заява про вжиття заходів забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - повернути позивачу.

Роз'яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду із такою самою заявою на будь-якій стадії судового розгляду.

Копію ухвали надіслати позивачу для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Н. В. Піхало