РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2011/12063/12

Провадження № 2/638/1245/16

05.08.2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Подус Г.С.,

при секретарі Коваленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернувся до Дзержинського районного суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості в розмірі 584415,76 гривень.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до кредитного договору № 700002164 від 13.11.2007 року надав відповідачу 1 ОСОБА_1 кредит у розмірі 37531,69 доларів США, але відповідач 1 кредит не повертає та не сплачує відсотки за користування, що призвело до утворення заборгованості за кредитом та відсотками.

Зобов'язання ОСОБА_1 за кредитним договором забезпечено порукою, а саме договором поруки № 700002164-П від 13.11.07, укладеним ПАТ «Альфа-Банк» з поручителем відповідачем 2 ОСОБА_2, відповідно до якого відповідач 2 взяла на себе відповідальність за належне виконанням Відповідачем 1 умов зазначеного кредитного договору, отже, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

В зв'язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти позову заперечував в повному обсязі, надав суду письмові заперечення проти позову та письмові докази рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.12.2016 року у справі № 638/13342/15-ц, відповідно до якого зазначений кредитний договір № 700002164 від 13.11.2007 року є неукладеним, а, отже, зазначений кредитний договір не може бути підставою для стягнення коштів з нього.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, надала суду письмові заперечення проти позову та письмові докази рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.05.2014 року у справі № 638/16811/13-ц, відповідно до якого порука за договором поруки № 700002164-П від 13.11.2007 року визнана такою що є припинена, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог ПАТ «Альфа-Банк» щодо неї.

Представник відповідачів в судовому засіданні також проти позову заперечував, надав пояснення, що оскільки рішеннями судів, які набрали законної сили, встановлено, що кредитний договір № 700002164 від 13.11.2007 року є неукладеним, а порука за договором поруки № 700002164-П від 13.11.2007 року є припиненою, відсутні підстави для стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором № 700002164 від 13.11.2007 року.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали по страві, приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

13.11.2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було підписано кредитний договір № 700002164.

Цього ж дня між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було підписано договір поруки № 700002164-П в якості забезпечення виконання відповідачем 1 своїх обов'язків за кредитним договором № 700002164 від 13.11.2007 року.

Згідно рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.12.2015 року у справі № 638/13342/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Альфа-Банк» встановлено факт неукладеності кредитного договору № 700002164 від 13.11.2007 року. Зазначене рішення набрало законної сили 22.01.2016 року.

Таким чином, судом встановлено і є доведеним у цій справі, що кредитний договір № 700002164 від 13.11.2007 року є неукладеним, наслідком чого є висновок про відсутність будь-яких договірних зобовязань сторін одна перед одною, в тому числі заборгованості за кредитним договором, що в свою чергу є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог позивача до відповідача ОСОБА_1

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом, а отже підставою виникнення правовідносин щодо забезпечення виконання зобов'язань є цивільно-правовий договір, укладений з дотриманням вимог цивільного законодавства. Зважаючи, що кредитний договір № 700002164 від 13.11.2007 року є неукладеним, то кредитний договір № 700002164 від 13.11.2007 року не може бути підставою для будь-яких забезпечувальних правовідносин, таких як порука, застава тощо.

Отже, це є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог позивача також і до відповідача ОСОБА_2

Крім того, судом встановлено, що відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.05.2014 року у справі № 638/16811/13-ц порука ОСОБА_2 за договором поруки № 700002164-П від 13.11.2007 року з ЗАТ «Альфа-Банк» визнана такою що є припинена. Зазначене рішення залишено в силі відповідно до ухвали апеляційного суду Харківської області від 11.09.2014 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.12.2014 року. Отже, зазначене рішення набрало законної сили 11.09.2014 року.

Таким чином, судом встановлено і є доведеним у цій справі факт припинення поруки ОСОБА_2, що була встановлена договором поруки № 700002164-П від 13.11.2007 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «Альфа-Банк», що також є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог позивача до відповідача 2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 700002164 від 13.11.2007 року на підставі договору поруки № 700002164-П від 13.11.2007 року.

Крім того, заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.12.2015 року було встановлено факт неукладеності кредитного договору № 700002164 від 13.11.2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1

Згідно ч. 1 ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 215 ЦПК України, рішення суду складається, зокрема, з мотивувальної частини із зазначенням встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, а отже, саме в мотивувальній частині судового рішення встановлюються обставини і визначені відповідно до них правовідносин.

Згідно ч. 2 ст. 223 ЦПК України, після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Також суд наголошує, що має бути застосовано один з найважливіших принципів верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, - принцип юридичної визначеності, який полягає в тому, що рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Суд застосовує правову позицію, висловлену у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03) та від 25.07.2002 року в справі «Совтрансавто-Холдинг проти України» (Заява № 48553/99).

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, з урахуванням того, що кредитний договір № 700002164 від 13.11.2007 року є неукладеним, а порука, що встановлена договором поруки № 700002164-П від 13.11.2007 року, є припиненою, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви Публічного Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя