№ 207/182/16-ц
№ 2/207/489/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді Тюлюнової В.Г.

при секретарі Куцевол Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпродзержинську справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Бар`єр» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, компенсації та моральної шкоди.

В С Т А Н О В И В:

28.01.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Державного підприємства «Бар`єр» м. Дніпродзержинська, в якій посилається на те, що з 04.09.2013 року по 04.09.2014 року знаходилась у трудових правовідносинах з ДП «Бар`єр», де працювала радником директора, потім першим заступником директора ДП «Бар`єр». При звільненні 04.09.2014 року їй не була виплачена заробітна плата в сумі 19367,79 грн. На день пред`явлення позову до суду сума середнього заробітку, який підприємство зобов`язано сплатити на її користь за час затримки розрахунку складає 84935 грн. 33 коп. (середньоденна заробітна плата 240,61 грн. х 353 дні).

Заборгованість з виплати заробітної плати триває з квітня 2014 року, тому сума компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати складає 15819,58 грн. Крім того, відповідно до наказу № 21 від 01.04.2014 року по підприємству їй була надана відпустка тривалістю 14 календарних днів та наказано виплатити матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі посадового окладу, тобто 5500 грн., проте зазначена сума допомоги на оздоровлення також не включена в суму основного боргу підприємства із виплати заробітної плати перед нею.

Їй були спричинені моральні страждання пов`язані із втратою матері та позбавленням її протягом тривалого часу можливості матеріально забезпечувати себе та свою сім`ю, тому моральну шкоду оцінює у 15000 грн. і просить стягнути моральну шкоду з підприємства на її користь, тому що підприємство, незважаючи на її звернення до суду не виплатило їй грошові кошти, які згідно з законом зобов`язано виплатити.

Представник Державного підприємства «Бар`єр» в судове засідання не з`явився. Директор ДП «Бар`єр» ОСОБА_2 направив до суду звернення, датоване 19.04.2016 року за № 01/247, в якому просить розглянути справу за позовом ОСОБА_1 про стягнення зарплати за відсутності представника підприємства.

Суд, вислухавши позивачку, дослідивши письмові докази у справі , вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено. ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з Державним підприємством «Бар`єр» з 04.09.2013 року по 04.09.2014 року, де працювала радником директора, потім першим заступником директора ДП «Бар`єр».

04.09.2014 року була звільнена з роботи за угодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України, наказ № 70/ос від 04.09.2014 року.

Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення.

Позивачка в день звільнення була на роботі, але нарахована їй заробітна плата в сумі 19367,79 грн. не була виплачена, тому суд вважає за необхідне стягнути з підприємства на користь позивачки нараховану, але не виплачену заробітну плату 19367,79 грн.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

На день пред`явлення позову до суду, 28.01.2016 року, сума середнього заробітку, який відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивачки за час затримки розрахунку складає 84935,33 грн. (середньоденна заробітна плата 240,61 грн. х 353 днів кількість днів затримки). Тому вказану суму 84935,33 грн. суд також вважає за необхідне стягнути з підприємства на користь ОСОБА_1

Оскільки заробітна плата позивачці не була виплачена, вона кожного місяця втрачала ще більшу частину від її вартості за рахунок стрімкого руху інфляційних процесів та знецінення національної валюти.

Заборгованість з виплати заробітної плати триває з квітня 2014 року. Підприємство не виконувало Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-III, «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 року № 159, Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Сума компенсації розраховується за формулою:

К=ЗП чист х (Іі х Іі х Іп х 100 100) : 100,

ЗП чист сума чистої зарплати, виплату якої прострочено роботодавцем і повинен виплатити,

Іі ісц місяця, наступного за місяцем нарахування зарплати (коефіцієнт);

Іп ісц місяця, що передує місяцю виплати заборгованості (коефіцієнт);

К = 19367,79 (1,038 х 1,01 х 1,004 х 1,008 х 1,029 х 1,024 х 1,019 х 1,03 х 1,031 х 1,053 х 1,108 х 1,140 х 1,022 х 1,004 х 0,99 х 0,992 х 1,023 х 0,987 х 1,102 х 1,007 х 100% 100%)100 = 19367,79 х 81,68/100 =15819,58 грн.

Сума компенсації за несвоєчасну виплату зарплати складає 15819,58 грн., які суд вважає за необхідне стягнути з підприємства на користь позивачки.

Крім того, відповідно до наказу по підприємству № 21 від 01.04.2014 року позивачці надана відпустка тривалістю 14 календарних днів та наказано виплатити матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі посадового окладу 5500 грн., але ця сума також не була включена в суму основного боргу підприємства із виплати заробітної плати перед позивачкою, тому вказана сума підлягає стягненню з підприємства на користь ОСОБА_1

Статтею 237-1 КЗПП України передбачається, що власник або уповноважений ним орган відшкодує працівникові моральну шкоду, якщо порушення його законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У позивачки на утриманні знаходилась її онкохвора мати, яка після тривалої хвороби та відсутності належного медичного лікування внаслідок невиплати підприємством позивачці заробітної плати, пішла з життя.

Підприємство, не виплачуючи позивачці протягом тривалого часу нараховану заробітну плату, завдало їй моральну шкоду, негативні наслідки якої проявилися у тому, що їй були спричинені моральні страждання, пов`язані із втратою матері та позбавлення протягом тривалого часу можливості матеріально забезпечувати себе і свою сім`ю, тому відповідно до вимог справедливості за розумності суд вважає за необхідне стягнути з підприємства на користь позивачки моральну шкоду у розмірі 2 (дві) тисячі гривен, відмовивши в задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

При зверненні з позовом про стягнення заробітної плати ОСОБА_1 згідно з Законом України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. Суд задовольнив її вимоги про стягнення заробітної плати, тому відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з ДП «Бар`єр» у прибуток держави судовий збір у розмірі 1276 гривен.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення заробітної плати допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 116, 117, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212 215, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Бар`єр» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, компенсації та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Бар`єр», (, розташованого за адресою проспект Аношкіна 179-Б, м. Дніпродзержинськ, 51917) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, проживаючої у ІНФОРМАЦІЯ_2, нараховану, але невиплачену заробітну плату в сумі 19367,79 гривень (дев`ятнадцять тисяч триста шістдесят сім) гривен 79 коп., середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в сумі 84935,33 (вісімдесят чотири тисячі дев`ятсот тридцять п`ять) гривень 33 коп., компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати в розмірі 15819,58 гривень (п`ятнадцять тисяч вісімсот дев`ятнадцять) гривень 58 коп., матеріальну допомогу на оздоровлення в сумі 5500 гривень (п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 коп.

Стягнути з Державного підприємства «Бар`єр», (, розташованого проспект Аношкіна 179-Б, м. Дніпродзержинськ, 51917) на користь ОСОБА_1 компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, відмовивши в задоволенні іншої частини вимог про стягнення моральної шкоди.

Стягнути з Державного підприємства «Бар`єр» у прибуток держави судовий збір у розмірі 1276 гривень (одну тисячу двісті сімдесят шість) грн.

Рішення суду в частині стягнення заробітної плати допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня виготовлення повного рішення.

Головуючий суддя В.Г. Тюлюнова