АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Височанської Н. К.

суддів: Лисака І.Н., Міцнея В.Ф.

секретаря: Вівчарик Н.В.

за участю: представника відповідачів ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27 жовтня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ПАТ «Родовід Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Посилався на те, що 22 серпня 2007 року між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк», та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №276/АА-013.07.2, відповідно до умов якого Банк відкрив ОСОБА_2 кредитну лінію на загальну суму 8099 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5% річних, з кінцевим строком повернення до 22 серпня 2012 року.

09 жовтня 2008 року між Банком та ОСОБА_2 була укладена додаткова угода до кредитного договору, відповідно до якої було збільшено відсоткову ставку за користування кредитом до 14,5% річних.

Зобов'язання за вказаним кредитним договором забезпечено порукою шляхом укладення 22 серпня 2007 року договору поруки із ОСОБА_3

№22ц/794/49/2016 Головуючий у 1 інстанції: Олексюк Т.І.

Категорія: 19.27 Доповідач: Височанська Н.К.

Відповідачі належним чином не виконують своїх зобов'язань, внаслідок чого у них станом на 25.05.2015 року утворилась заборгованість на загальну суму 22498,69 дол.США, з яких: 6715,0 дол.США - заборгованість за кредитом, 1146,75 дол.США - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 11243,19 дол.США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 2018,47 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення процентів, 1164,43 доларів США - 3% річних на суму заборгованості по кредиту, 210,15 доларів США - 3% річних на суму заборгованості по процентам, які просив банк стягнути солідарно з відповідачів.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27 жовтня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

ПАТ «Родовід Банк» в апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Зазначає, що відповідач ОСОБА_2 повинна була виконати грошове зобов'язання до 22 серпня 2012 року. З огляду на те, що визначені в договорі строки платежів за погашення заборгованості по кредитному договору не є окремими грошовими зобов'язаннями перед банком, а є складовою єдиного грошового зобов'язання з поверненні суми отриманого кредиту, строк виконання якого є єдиним і визначений датою - 22 серпня 2012 року, а тому вважає, що позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав у межах строку позовної давності.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «Родовід Банк» підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем позов до ОСОБА_2 пред»явлено з пропуском трирічного строку позовної давності. Що стосується поручителя ОСОБА_3, то суд в задоволенні позову щодо нього відмовив, оскільки дія поруки припинилася на підставі ч.4 ст.559 ЦК України.

Відповідно до вимог ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції оскаржується лише з підстав необґрунтованого застосування до спірних правовідносин строку позовної давності.

Рішення суду про відмову в задоволенні позову до ОСОБА_3 з підстав застосування ч.4 ст.559 ЦК України не оскаржується, а тому в цій частині не переглядається.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про відмову в задоволенні позову з підстав застосування строку позовної давності.

Судом встановлено, що між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк», та ОСОБА_2 22 серпня 2007 року укладено кредитний договір №276/АА-013.07.2, за умовами якого відповідачу ОСОБА_2 надано кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії на загальну суму 8 099 доларів США, зі сплатою 12,5 % річних за користування кредитом, строком по 22 серпня 2012 року.

Зобов'язання за вказаним кредитним договором забезпечено порукою шляхом укладення 22 серпня 2007 року договору поруки із ОСОБА_3

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором також 22 серпня 2007 року було укладено договір застави транспортного засобу: автомобіля марки ЗАЗ DAEWOO Т13110, 2007 року випуску, колір сірий, шасі (кузов,рама) НОМЕР_2, тип легковий седан, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належав ОСОБА_2 на праві власності.

Додатковою угодою від 09 жовтня 2008 року, укладеною між позивачем та ОСОБА_2, збільшено процентну ставку за користування кредитними коштами та встановлено її розмірі 14,5% річних.

Згідно розділу 3 кредитного договору позичальник зобов»язаний здійснювати повернення кредиту частинами, а саме до 10 числа кожного місяця по 134 доларів США, та сплачувати проценти за користування кредитом, крім того, встановлено відповідальність за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, що позичальник з 11.10.2007 року почала порушувати умови кредитного договору, а з листопада 2009 року взагалі перестала сплачувати кредит.

Пунктом 5.2 кредитного договору передбачено право Банку вимагати дострокового повернення кредиту, сплату процентів, відшкодування збитків у разі порушення позичальником умов кредитного договору.

Банк реалізував своє право, передбачене пунктом 5.2 кредитного договору шляхом надсилання ОСОБА_4 в червні 2010 року, у жовтні 2010 року, у листопаді 2010 року, у грудні 2010 року відповідних вимог про повне дострокове виконання зобов'язань та суму боргу з врахуванням ч.2 ст.625 ЦК України.

10 листопада 2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О. був вчинений виконавчий напис, яким в рахунок заборгованості по кредиту в розмірі 8497,65 доларів США, що складається з тіла кредиту в розмірі 6715,70 доларів США, відсотків в розмірі 1143,44 доларів США, пені в розмірі 638,51 доларів США, звернуто стягнення на автомобіль марки ЗАЗ DAEWOO Т13110, 2007 року випуску, колір сірий, шасі (кузов,рама) НОМЕР_2, тип легковий седан, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2 на праві власності.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Як зазначалось вище, сторони встановили як строк дії договору, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Крім того, судом установлено, що ОСОБА_4 востаннє здійснила платіж у жовтні 2009 року.

Банк неодноразово направляв ОСОБА_4 письмові вимоги про дострокову сплату всієї заборгованості за кредитним договором, а 10 листопада 2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О. був вчинений виконавчий напис про звернення стягнення на предмет застави з метою погашення заборгованості за кредитом.

Таким чином, Банк скористався своїм правом, передбаченим частиною другою статті 1050 ЦК України, і змінив строк виконання зобов'язань за кредитним договором, визначивши днем остаточного їх погашення 30-й день з дня отримання письмової вимоги від 15.06.2009 року. При цьому, колегія суддів взяла до увагу перший лист-вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором.

З вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором Банк звернувся до суду в липні 2015 року.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252 - 255 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що представник відповідачів 14.09.2015 року подала заяву про застосування строку позовної давності (а.с.41, 60, 73).

Отже, суд першої інстанції обгрунтовано застосував до спірних правовідносин вимоги частини другої статті 1050 ЦК України та врахував, що Банком були змінені строки виконання зобов'язань за кредитним договором.

З огляду на викладені обставини доводи апеляційної скарги про безпідставне застосування строку позовної давності є необґрунтованими.

Рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» відхилити.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: