Справа № 523/4668/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2016 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Сувертак І. В.,

при секретарі - Мамренко Г. Г.

розглянув в відкритому судовому засіданні в місті Одесі

подання Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про вилучення у ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспортних документів для виїзду за кордон та захоронення оформлення документів для виїзду за кордон,-

Встановив:

На виконанні у Суворовському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебуває виконавчий лист Суворовського районного суду м. Одеси №2-5659/09 від 02..12.2009 року про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до 05.01.2019 року.

Крім того, на виконанні у Відділі також перебуває виконавчий лист №523/3912/14-ц виданий Суворовським районним судом м.Одеси 23.12.2014 про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2 неустойки по сплаті аліментів у розмірі 770051,97 грн.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, боржник ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, маючи змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, не робить цього.

Ухвалою від 31.05.2011 року, за поданням виконавчої служби, Суворовський районний суд м. Одеси виніс ухвалу про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання аліментних зобовязань, встановлених судовим рішенням. Про наявність даної ухвали ОСОБА_1 відомо, оскільки він оскаржував її до вищестоящих судів і у задоволенні його скарг було відмовлено.

Окрім того, як зазначено державним виконавцем в поданні, 17.02.2016 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси знову тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання аліментних зобовязань, встановлених судовим рішенням, та зобовязань зі сплати пені.

Проте незважаючи на наявність заборони на виїзд, державному виконавцю Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції стало відомо про те, що ОСОБА_1 продовжує невиконання рішень суду і перетинає Державний кордон України незважаючи на наявність заборони виїзду.

Як вважає державний виконавець, враховуючи, що ОСОБА_1 незаконним шляхом виїжджає за межі України і на підставі документів для виїзду за кордон безперешкодно вїжджає до України, існує необхідність у вилученні паспортів для виїзду за кордон, з метою забезпечення належного виконання рішень судів, тому він і звернувся із вказаним поданням до суду та просив його задовольнити.

Ухвалою суду від 08 квітня 2016 року подання призначено до судового розгляду.

Суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Пунктом 2 ст. 6 цього Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно п. 18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

З матеріалів справи вбачається, що 01.02.2010 року державним виконавцем першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № В-4/373 по виконанню виконавчого листа № 2-5659/09 від 02.12.2009 року, виданого Суворовським районним судом м. Одеси на підставі рішення суду, про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до 05.01.2019 року.

Крім того, на виконанні у Відділі також перебуває виконавчий лист №523/3912/14-ц виданий Суворовським районним судом м. Одеси 23.12.2014 року про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2 неустойки по сплаті аліментів у розмірі 770051,97 грн.

Боржник ухиляється від виконання рішень судів про стягнення аліментів та пені за несвоєчасну сплату аліментів.

Боржник ОСОБА_1 не утримується від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, також не надає достовірних відомостей про свої доходи та майно, місце працевлаштування, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; не зявляється за викликами державного виконавця; не повідомляє державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

У звязку з ухиленням боржником від виконання рішень суддів ухвалою від 31.05.2011 року, за поданням виконавчої служби, Суворовський районний суд м. Одеси виніс ухвалу про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання аліментних зобовязань, встановлених судовим рішенням. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 01 лютого 2013 року ухвалу суду першої інстанції змінено та тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до повного погашення заборгованості по сплаті аліментів за виконавчим листом у справі №2-5659/09, який видано Суворовським районним судом м. Одеси 02 грудня 2009 року.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21.04.2015 року ОСОБА_1 оголошено в розшук.

Як зазначено державним виконавцем в поданні, 17.02.2016 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 17.02.2016 року ОСОБА_1 знову тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до виконання аліментних зобовязань, встановлених судовим рішенням та зобовязань зі сплати пені.

Пунктом 8 ст. 19 Закону від 3 квітня 2003 р. № 661-VI "Про Державну прикордонну службу України" встановлено, що на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення в'їзду в Україну або виїзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Однією із основних засад судочинства є обовязковість рішення суду (ст. 129 Конституції України).

Згідно ст. 11 Закону України Про судоустрій України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи у суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об'єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиціальність) судових рішень для інших судів, органів прокуратури, слідства, дізнання визначається процесуальним законом. Невиконання судових рішень тягне передбачену законом відповідальність.

Пленум Верховного Суду України у постанові Про судове рішення № 11 звертає увагу на те, що судове рішення є найважливішим актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією принципу верховенства права (п. 1).

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Враховуючи зазначене, враховуючи те, що судом вже тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання аліментних зобовязань, встановлених судовим рішенням та зобовязань зі сплати пені, суд не знаходить достатніх підстав для задоволення вказаного подання.

Разом з тим, відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

На підставі викладеного, керуючись, ст. 33 Конституції України, п.п. 2, 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994р. № 3857-ХІІ, ч.1 ст. 377-1 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про вилучення у ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспортних документів для виїзду за кордон та захоронення оформлення документів для виїзду за кордон відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд Суворовського району міста Одеси шляхом подачі в 5 денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя