Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2016 року Подільський районний суд міста Києва

в складі:

головуючого - судді - Неганової Н.В.

при секретарі - Савіцькому Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , посилаючись на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру. 03.07.2015 року та 06.07.2015 року у вищевказаній квартирі було затоплено комору для речей. 08.07.2015 року комісією ТОВ «ЖЕК-ПМ» було перевірено факт залиття квартири позивача та складено акт. В акті комісії зазначено, що залиття квартири НОМЕР_2 відбулося з вини мешканця квартири НОМЕР_1 внаслідок несправності крану холодної води. Відповідно до відомостей витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником квартири АДРЕСА_4 є відповідачка. Внаслідок залиття квартири були пошкоджені: стеля площею 1,5 кв.м, на якій є жовто-коричневі плями, та стіни, а саме пошкоджено шпалери площею 5 кв.м. Позивач в позові зазначає, що внаслідок залиття його квартира потребує термінового поточного ремонту, оскільки мешкати в ній стало неможливо. Вартість проведення ремонту становить 26 696 гривень. ОСОБА_2 добровільно відшкодовувати завдану шкоду не бажає попри неодноразові звернення ОСОБА_1 . Позивач вважає, що неправомірними діями відповідачки йому також завдана моральна шкода, яка полягає у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. У зв`язку з тим, що залиття квартири та проведення ремонту припало на літні місяці, позивач був позбавлений можливості покинути квартиру на період відпустки. Моральну шкоду позивач оцінює у 2 000 гривень. Позивач просить стягнути з відповідачки на його користь майнову шкоду в розмірі 26 696 гривень, моральну шкоду в розмірі 2 000 гривень та судові витрати в розмірі 487 гривень 20 копійок.

В судовому засідання позивач та його представник підтримали позовні вимоги з тих же підстав, просили позов задовольнити.

Представник відповідачки в судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частинами 1 і 2 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 4 - копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності).

Відповідачка, як зазначає її представник в запереченнях на позов, є власником квартири АДРЕСА_4 і проживає в цій квартирі. Її квартира розтащована на два поверхи вище квартири позивача.

03.07.2015 року та 06.07.2015 року в квартирі позивача сталося залиття.

08.07.2015 року комісією ТОВ «ЖЕК-ПМ» у складі інженера ОСОБА_3 , майстра ОСОБА_4 , головного інженера ОСОБА_7 та слюсара-сантехніка ОСОБА_5 було складено акт про залиття квартири АДРЕСА_1 (а.с.5), в якому зазначено, що залиття сталося в санвузлі (за проектом), що на даний час використовується як комора для речей. Було залито водою стелю площею 1,5 кв.м, на якій є виражені жовто-коричневі плями, а також стіни, а саме пошкоджено шпалери площею приблизно 5 кв.м. Причиною залиття вказано несправність крану холодної води в квартирі НОМЕР_1 . Акт було підписано лише членами комісії.

Представник відповідачки фактично заперечує вину ОСОБА_2 у залитті квартири, зазначаючи, що з актом від 08.07.2015 року вона не знайома, її квартира знаходиться на два поверхи вище, а мешканці квартири, що розташована над квартирою позивача жодних претензій до неї не висловлювали з приводу залиття їх квартири, яка розташована безпосередньо під її квартирою.

Суд не може прийняти до уваги вищезазначений акт від 08.07.2015 року, оскільки в ньому не відображено які саме квартири були обстежені комісією, чи була обстежена квартира НОМЕР_1 , а також розташована під нею квартира, хто з мешканців квартир був присутній під час обстеження і яким чином була встановлена причина залиття квартири ОСОБА_1 . Крім того, в акті площа залиття вказана приблизно.

Жодних інших доказів на підтвердження того, що залиття сталося з вини відповідачки, позивач суду не надав.

На підтвердження своїх вимог щодо розміру шкоди позивач надав кошторис та договір підряду №1 на ремонт приміщення від 12.07.2015 року, укладений між ним та ФОП ОСОБА_6 , згідно з якими вартість ремонту квартири НОМЕР_2 складає 26 696 гривень.

Однак, суд вважає, що наведені документи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки в них вартість ремонтних робіт зазначена за домовленістю (розділ 4 договору), позивачем кошти за договором не сплачені, а також не надано жодних доказів, що ФОП ОСОБА_6 має відповідний дозвіл на проведення оціночних робіт та/або Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, видані у відповідності до чинного законодавства України.

Отже, в судовому засіданні позивачем не доведено, що шкода внаслідок залиття його квартири завдана з вини відповідачки.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 88, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,

суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. В. Неганова