АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № Суддя доповідач Івах А.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 лютого 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Івах А.П.,

суддів - Пшенічної Л.В., Борової С.А.,

при секретарі - Варюшичевій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 29 вересня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Безлюдівська селищна рада Харківського району Харківської області про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності, -

встановила:

ОСОБА_1 подала до Харківського районного суду Харківської області суду позов до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Безлюдівська селищна рада Харківського району Харківської області про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності, який ухвалою 28 січня 2010 року цього ж суду виділено в самостійне провадження.

ОСОБА_1 у позові просила:

- встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу з 1997 року по вересень 2006 року;

- визнати за нею право власності в порядку забудови на 1/2 частину незавершеного будівництвом житлового будинку та надвірних споруд по АДРЕСА_1;

- визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 на 1/4 частину незавершеного будівництвом житлового будинку та надвірних споруд по АДРЕСА_1;

- визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 на 1 /2 частину автомобіля ВАЗ-21063, д/н НОМЕР_2.

В обґрунтування позову зазначала, що проживала з ОСОБА_4 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1997 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року. За час сумісного проживання вони побудували будинок АДРЕСА_1. З огляду на це, позивач вважала, що їй належить половина цього будинку в порядку забудови та 1/4 його частина в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 29 вересня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Встановлено факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в період з 14 лютого 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Судові витрати віднесено за рахунок позивача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись при цьому на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що сторонами були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

Розглядом справи встановлено, що ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з ЗО червня 1981 року по 13 лютого 2004 року.

Всі нежитлові споруди на земельній ділянці по АДРЕСА_1 побудовані самовільно в період 1998-1999 років, лише один сарай літ. «З» побудовано у 2005 році.

Будинок в експлуатацію не прийнятий.

Автомобіль BA3-21063, 1982 р. в., д/н НОМЕР_1 на підставі свідоцтва НОМЕР_3 від 8 квітня 2003 року зареєстрований за ОСОБА_4 (а. с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер (а. с. 6).

Розглядаючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази у їх сукупності, встановив фактичні обставини по справі, правильно визнав юридичну природу спірних цивільних правовідносин, що виникли між сторонами і закон, що їх регулює.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позову щодо визнання за нею права власності в порядку забудови на 1/2 частину спірного, незавершеного будівництвом житлового будинку з надвірними спорудами, на 1/2 частину автомобіля BA3-21063 та на 1/4 частину того ж будинку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів належності їй на праві власності ні'в цілому, ні частини земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво спірного будинку, не підтверджено наявність правових підстав для здійснення будівництва будинку як забудовником, не надано доказів розміру участі у самочинному будівництві.

Суд також виходив з того, що ОСОБА_1 не є спадкоємицею першої черги після смерті ОСОБА_4, а спірний будинок у відповідності до вимог ст. 1218 ЦК України не входить до спадкової маси, оскільки у встановленому законом порядку за життя ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, в судовому порядку у відповідності до вимог ст. 376 ЦК України право власності на самочинно побудоване нерухоме майно не визнано.

Висновки суду щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 грунтуються на основі повно та всебічно з'ясованих конкретних обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими судом належним чином у ході судового розгляду; відповідають вимогам ст. ст. 57, 59, 64 ЦПК України, ст. ст. 331, 376, 1218 ЦК України. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновків суду у цій частині не спростовують.

Суд, з урахуванням усіх конкретних обставин у справі та наявних доказів, дійшов висновку щодо необхідності встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в період з лютого 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року - день смерті останнього.

Разом з тим, з рішенням у цій частині погодитися не можна, оскільки у відповідності до вимог ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, в тому числі і факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх'встановлення.

На вказані положення закону суд першої інстанції не звернув уваги.

Так, відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цивільно-процесуального Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд обґрунтовано дійшов висновку про недоведеність позову ОСОБА_1 в частині її вимог щодо майнових прав на частину незавершеного будівництвом житлового будинку в порядку забудови, визнання права власності на спадкове майно.

Встановлено судом, підтверджено наявними у справі доказами, що встановити факт проживання однією сім'єю позивача та померлого ОСОБА_4 можливо лише за період з лютого 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 5 від 31 березня 1995 року із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25 травня 1998 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» п. 11 встановлення судом факту перебування у фактичних шлюбних відносинах на підставі п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України (в редакції нині діючого ЦПК) може мати місце, якщо такі відносини виникли до 8 липня 1944 року і тривали до смерті одного із подружжя, внаслідок чого шлюб не може бути зареєстровано в органах реєстрації актів громадянського стану. В інших випадках заяви про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах судовому розгляду не підлягають.

Встановлення судом факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в межах розгляду заявлених позовних вимог у їх сукупності, не тягне за собою породження юридичних наслідків, від нього не залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав позивача.

Рішення у цій частині ухвалене з порушенням норм процесуального права, що є підставою для його скасування з ухваленням нового рішення у цій частині, як це передбачається п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду - зміні зі скасуванням в частині задоволення позовних вимог та ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. З ч. 1 ст. 307, ст. ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 29 вересня 2010 року змінити, скасувати його в частині встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в період з 14 лютого 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року та в задоволенні позову в цій частині відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржено в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ