Провадження №2/523/4946/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2016 р.

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

при секретарі Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться позов ОСОБА_1 до представництва «ОСОБА_2 ГмбХ» (Австрія) про визнання протиправним та скасування наказу про скорочення штату працівників.

Одночасно з поданням позову ОСОБА_1 звернулася з заявою про його забезпечення шляхом заборони Міністерству економічного розвитку і торгівлі України, Державній податковій інспекції у Дальницькому районі ГУДФС у м.Києві вчиняти дії щодо зняття з обліку та внесення запису про припинення діяльності до Реєстру представництв іноземних субєктів господарської діяльності в Україні представництва «ОСОБА_2 ГмбХ» (Австрія)(, місцезнаходження: Україна, 2088, м.Київ, Дарницький район, вул.Автотранспортна, буд.1). В обгрунтування заяви позивач вказувала на те, що відповідач перебуває в стані припинення, а оскільки роботодавець буде ліквідований це може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Сторони в засідання не викликалися відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судом норм чинного законодавства України при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі вимог ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи зазначене, а також предмет заявлених вимог, оспорювання наказу про скорочення штату працівників, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, оскільки зазначений позивачем захід виходить за межі предмету заявлених вимог.

Керуючись ст. ст.151-152, 153,209,210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя: