22.03.2016 Єдиний унікальний номер 205/8654/15-ц
Справа № 2/205/651/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 березня 2016 року м. Дніпропетровськ
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Шавули В.С.
при секретарі Перцевій М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, -
29 лютого 2016 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів (а.с.2-4).
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27 серпня 2013 року він придбав у «Інтернет магазині «Розетка» ФОП ОСОБА_3, відео карту MSI R7870 Hawk, 912-V281-008 вартістю 2 342,70 грн.
Відповідно до гарантійного талону №74/82 від 27.08.2013 року строк гарантійного обслуговування становить 24 календарні місяці.
25 квітня 2015 року відбулась поломка зазначеної відео карти.
27 квітня 2015 року позивач звернувся до в сервісний центр пункту прийому «Інтернет магазині «Розетка» у м. Дніпропетровську, де йому відмовили у прийнятті на гарантійне обслуговування товар, у зв'язку із відсутністю фіскального чеку.
28 квітня 2015 року позивач повторно звернувся до сервісного центру, який прийняв його товар на сервісне обслуговування. Співробітники сервісного центру повідомили позивачу, що гарантійне обслуговування відео карти закінчилось, у зв'язку із чим, йому повернуто 05.06.2015 року відео карту, а 10.06.2015 року дослали гарантійний талон, інсталяційний диск, інструкцію та акт про відмову у обслуговуванні.
Позивач вважає дії працівників «Інтернет магазин «Розетка» такими, що порушують його законні права, у зв'язку із чим, вимушений був звернутися до суду із даним позовом, в якому уточнивши свої позовні вимоги, просив суд зобовязати «Інтернет магазин «Розетка» фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 замінити відео карту MSI R7870 Hawk, 912-V281-008 на таку саму робочу нову відео карту або аналогічну за технічними характеристиками; стягнути із «Інтернет магазин «Розетка» фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 на свою користь неустойку за кожен день відмови у ремонті чи обміну відео карти в розмірі 1% від її вартості починаючи з 28.04.2015 року по 30.11.2015 року за 216 днів у розмірі 5 058,72 грн.
В судове засідання позивач не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав письмову заяву, в якій просив справу розглядати без своєї участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував (а.с.34).
Відповідач в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчить поштове повідомлення із відміткою про вручення адресату в матеріалах справи (а.с.33). Про причини своєї неявки не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи без своєї участі не надсилав.
Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Згідно зі ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
За змістом ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.
Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу.
Підставою звернення позивача до суду є захист його прав як споживача.
У звязку із чим, для встановлення правовідносин між сторонами та при вирішенні спору щодо спірних правовідносин суд застосовує положення Конституції України, Цивільного кодексу України в редакції 2004 року, законів України, практику Верховного Суду України, підзаконні нормативно-правові акти центральних органів виконавчої влади.
Суд, зясувавши обставини спору та перевіривши їх наданими доказами вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.
Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом України від 12.05.1991 року № 1023-XII. Цим Законом установлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
В ході судового розгляду встановлено, що 27 серпня 2013 року ОСОБА_1 придбав в інтренет-магазині «Розетка» ФОП ОСОБА_3, відео карту MSI R7870 HAWK серійний номер 912-V281-008, строком гарантії 24 місяці як вказано у гарантійному талоні №74/82 (а.с.5).
28 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до сервісного центру ТОВ «САППОРТ.УА» для сервісного обслуговування відео карти MSI PCI-Ex Radeon HD7870 Hawk 2048MB GDDR5 (256 bit) (1100/4800) (DVI, HDMI, 2 x miniDisplayPort) (R7870 Hawk), дата продажу даного товару: 24.12.2012 року. Заявлена несправність: на екрані зявилися дві вертикальні смуги, та зявляються на екрані артефакти. Надавши всього: упаковку, відео карту, інструкцію та диск (а.с.6). Уклавши при цьому договір доручення №9 від 28.04.2015 року (а.с.7).
ФОП ОСОБА_2 відмовлено у гарантійному обслуговування відео карти MSI PCI-Ex Radeon HD7870 Hawk 2048MB GDDR5 (256 bit), так як строк гарантії на даний товар 24 місяці закінчився (а.с.10).
30 липня 2015 року ОСОБА_1 звертався до Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві Держспоживінспекції України зі зверненням щодо ознак порушення Закону України «Про захист прав споживачів» (а.с.12-13).
Відповідно до визначення термінів у ст. 1 Закону № 1023-XII недолік - це будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).
Законодавець у ст.8 Закону № 1023-XII розмежував товари неналежної якості на такі категорії: товари, що мають недоліки; товари, що мають істотні недоліки; фальсифіковані товари.
Якщо через недолік неможливе чи недопустиме використання товару відповідно до його цільового призначення, виник він із вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення був виявлений знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з таких ознак: взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад 14 календарних днів; робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором - то це істотний недолік товару.
Істотні недоліки, що виникли з вини виробника (продавця, виконавця), гарантійний термін якого не вичерпався, підтверджуються висновком експертизи, яку продавець відповідно до п. 13 «Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 р. № 506, зобов'язаний організувати у триденний термін із дня одержання письмової заяви від споживача.
За ст. 676 ЦК України, гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу.
Згідно ст.. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», гарантійний строк - строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов'язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв'язку з введенням її в обіг.
Водночас, відповідно до п. 26 «Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 р. № 506, гарантійний ремонт полягає у виконанні робіт, пов'язаних з усуненням недоліків товару для забезпечення використання його за призначенням протягом гарантійного терміну експлуатації. Усунення недоліків здійснюється шляхом заміни чи ремонту комплектуючого виробу або окремої складової частини, а також виконання регулювальних робіт відповідно до вимог нормативних документів.
За ст..680 ЦК України, покупець має право пред'явити вимогу у зв'язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.
Споживач має право пред'явити одну із зазначених вимог, а в разі її невиконання - заявити іншу вимогу (ч.3 ст.8 Закону 1023-XII)
Якщо ж протягом гарантійного строку було виявлено істотний недолік, який виник з вини виробника товару (продавця, виконавця), підтверджений за необхідності висновком експертизи, то споживач має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; заміни товару на такий же або аналогічний, із числа наявних у продавця (виробника), товар.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності звязку у сукупності, суд першої інстанції, розглядаючи даний спір в межах заявлених позовних вимог, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, необґрунтованими, недоведеними, а тому задоволенню не підлягають у повному обсязі.
Крім того, вирішуючи питання щодо сплати судових витрат, згідно статті 88 ЦПК України та вимог Закону України «Про судовий збір», судові витрати віднести на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про захист прав споживачів», ст. 655-656, 673, 676, 678, 680 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд, ?
В задоволенні позову ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя В.С. Шавула