АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого-судді Пилипчук Л.І.,

суддів Карнауха П.М., Чумак О.В.,

секретар Філоненко О.В.,

за участю представника позивача Бондаренко В.Г., відповідачки ОСОБА_3, її представника - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 квітня 2016 року

по справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, посилаючись на невиконання відповідачами своїх обов'язків по оплаті послуг теплопостачання, внаслідок чого за період з 01.03.2010 року по 01.11.2010 року утворилась заборгованість, яка з урахуванням індексу інфляції та 3% річних складає 1825,12 грн.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 08 квітня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.03.2010 року по 01.11.2010 року в розмірі 1825 грн. 12 коп. та по 406 грн. з кожного судового збору.

В апеляційній скарзі відповідачі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просили рішення районного суду скасувати, та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Посилаються на відсутність договірних відносин з підприємством щодо надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Заявою від 11.09.2009 року ОСОБА_3 відмовилася від послуг позивача у зв'язку з відмовою підприємства укласти договір.

Вказують, що трубопровід (стояк) гарячого водопостачання у квартирі АДРЕСА_1 демонтовано в нижче розташованій квартирі АДРЕСА_2 та для підігріву води у квартирі АДРЕСА_1 стоїть бойлер. Крім того, актом перевірки системи опалення від 28.09.2009 року встановлено, що в їх квартирі відсутнє гараче водопостачання, стояк в приміщенні санітарного вузла не заведено. Аналогічні обставини встановлені і актом КП «ЖЕО №2» від 22.01.2016 року.

Заперечують доведеність розрахунку заборгованості, індексу інфляції та 3% річних.

Вважають, що позивач пропустив строк звернення до суду, оскільки із заявою про видачу судовго наказу у 2010 році він звертався лише до ОСОБА_3

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її відхилення з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, квартира АДРЕСА_1 на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 згідно свідоцтва про право власності на житло від 02.04.1993 року./а.с.22/.

Будинок АДРЕСА_1 в якому знаходиться квартира відповідачів, підключений до централізованої системи опалення та постачання гарячої води.

07.07.2015 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави задоволено заяву ОСОБА_3 про скасування судового наказу. Скасовано судовий наказ № 2н- 1825/10 від 17.11.2010 року за заявою ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про стягнення 1046,09грн. заборгованості за послуги теплопостачання з ОСОБА_3 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»./ а.с.3/

Відповідно до розрахунку заборгованості за послуги теплопостачання, що надаються до квартири відповідачів, за період з 01.03.2010 року по 01.11.2010 року заборгованість становить 1007,94 грн., індекс інфляції - 662,55 грн. , 3% річних - 154,63 грн., а всього 1825,12 грн. /а.с.5, 6-7,8-9/.

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи заявлену суму заборгованості, районний суд виходив з того, що акт перевірки системи електропостачання від 28.09.2009 року не підтверджує доводи відповідачів про відсутність послуги з постачання гарячої води в їх квартирі у період з 01.03.2010 по 01.11.2010 року, оскільки із заявами про відсутність гарячого водопостачання в їх квартирі у цей період до позивача вони не зверталися, розрахунок заборгованості не спростували.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає встановленим обставинам справи та узгоджується з нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків місцевого суду не спростовують, зводяться до незгоди з рішенням суду, переоцінки доказів та хибного тлумачення норм права.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Законом України «Про житлово - комунальні ослуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Пунктом 1 частини 1 ст. 20 цього Закону передбачено право споживача отримувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору, яке кореспондується з пунктом 5 частини 3 цієї статті щодо обов'язку споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Отже, зі змісту вказаних норм закону вбачається, що споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Доводи відповідачів про відсутність постачання гарячої води в їх квартиру після аварійного прориву труби гарячої води в перекритті між 9 і 8 поверхами будинку по вул.В.Тирнівській,18 ум.Полтаві , що сталося 12.06.2009 року,- є недоведеними.

Акт перевірки системи теплопостачання від 28.09.2009 року, в якому зафіксовано відсутність гарячого водопостачання у квартирі АДРЕСА_1 на час перевірки у зв'язку з встановленням заглушки в приміщенні квартири АДРЕСА_2, про що вказано зі слів ОСОБА_3, стосується зазначеного в ньому факт аварійного прориву труби, а не відключення квартири відповідачів від системи гарячого водопостачання в період часу із 01.03.2010 по 01.11.2010 року ./а.с.25/

У зазначений період часу відповідачі із заявами про відсутність гарячого водопостачання у квартирі чи надання послуг неналежної якості до позивача не зверталися. Тоді, як відповідно до пункту 6 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постапновою КМУ від 21.07.2005 №630, споживач має право на зменшення розміру плати у разі надання послуг не в повному обсязі, відхилення їх кількісних та /або якісних показників по від затверджених нормативів (норм) споживання.

Одночасно, єдиною підставою зменшення розміру плати є акт-претензія. Відповідно до п.23 Правил у разі порушення виконавцем умов договороу споживач викликає представника виконавця для складання та підпсиання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види порушень кількісних і якісних показників послуг тощо.

Відповідачами не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст.58,59 ЦПК України щодо порушень кількісних і якісних показників послуг позивачем за період спірних правовідносин.

Доводи відповідачів щодо відключення їх квартири від гарячого водопостачання є неспроможєними з огляду на те, що таке відключення можливо за умови дотримання вимог, передбаченищх п.26 Правил та Поядком відключення окремихжитлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 22.11.2005 №4.

Натомість, слід зазначити про судові рішення, які набрали чинності, щодо стягнення з відповідачів заборгованості за послуги теплопостачання за інші періоди, зокрема, рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 11.10.2010 р., яке набрало чинності та виконано, з ОСОБА_3 стягнута заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.08.2008 по 01.03.2010 року/а.с.73/

Враховуючи встановлені по справі фактичні обставини, колегія суддів приходить до висновку, що між сторонами у спірний період існували правовідносини по наданню і користуванню послугами теплопостачання, які реалізуються наданням послуги з боку позивача та обов'язком споживача здійснювати її оплату.

Посилання відповідачів на пропуск позовної давності позивачем, відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не заслуговує на увагу, оскільки позивач у жовтні 2010 році звертався до суду із заявою про видачу судового про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості, а в послідуючому з позовними заявами, що відповідно до ч.2 ст.264 ЦК України перериває перебіг позовної давності.

Щодо нарахування позивачем інфляційних коштів та 3% річних.

За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов'язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена ч.2 ст.625 ЦК України.

Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отриманн компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. (Правовий висновок , викладений у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013р. у справі №6-59цс13).

Відповідачами на вимогу ст. 60 ЦПК України не надано доказів щодо спростування заборгованості чи неправильності розрахунку, наданого позивачем, тому місцевий суд обґрунтовано стягнув заборгованість з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Щодо солідарного стягнення заборгованості з відповідачів.

Як убачається із свідоцтва про право власності відповідачам належить кв.АДРЕСА_1 на праві приватної спільної сумісної власності. Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, а згідно ч.1 ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За таких обставин правомірним є висновок районного суду про стягнення заборгованості з відповідачів, як співвласників житла, куди позивачем надавалися послуги з теплопостачання, в солідарному порядку.

Отже, на підставі викладеного колегія суддів апеляційну скаргу відхиляє, а рішення залишає без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, ч.1 п. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6- відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 квітня 2016 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - суддя Л.І.Пилипчук

Судді /пыдписи/ П.М. Карнаух

О.В. Чумак

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області Л.І. Пилипчук