РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2016 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Саландяк О.Я.,

секретаря Райчук Б.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жмеринці цивільну справу за позовом комунального підприємства «Жмеринкакомунсервіс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги,-

в с т а н о в и в:

КП «Жмеринкакомунсервіс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги, мотивуючи його тим, що згідно облікових даних КП «Жмеринкакомунсервіс» за адресою вул. Цілинна, 35-а/13 в м. Жмеринка зареєстрований та проживає ОСОБА_2 Позивач, як балансоутримувач будинку № 35-А по вул. Цілинна в м. Жмеринка зобовязане: здійснювати прибирання прибудинкової території; обслуговування будинкових систем водопостачання та водовідведення; обслуговування димовентиляційних каналів; здійснювати технічне обслуговування та освітлення місць загального користування; здійснювати дератизацію; вивезення та утилізацію твердого побутового сміття; здійснювати поточний ремонт. Відповідач є власником квартири АДРЕСА_1. КП «Жмеринкакомунсервіс» надаючи житлові послуги та проводячи нарахування і прийом платежів за тарифом затвердженим рішенням Жмеринської міської ради терпить збитки у звязку із відмовою відповідача розраховуватись за надані послуги в результаті чого, із врахування строку позовної давності, за період з 01.12.2012 р. по 01.11.2015 р. сума боргу становить 3480,53 грн. Позивач постійно надає послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, а тому вважає, що має право на отримувати оплату за надані послуги. Виконуючи обовязки виконавця житлово-комунальних послуг, позивач постійно повідомляє споживачів про обовязок укладення договорів. Між позивачем та відповідачем не укладено відповідного договору, однак споживач здійснює споживання житлово-комунальних послуг, чим, на думку позивача, проявляється добровільне волевиявлення, і через що у нього виникає обовязок з оплати спожитих послуг на користь виконавця цих послуг. Квартира відповідача є упорядкованим житловим приміщенням, забезпеченим технічною можливістю для споживання всіх комунальних послуг. Відмов від споживача житлово-комунальних послуг не заявляв, претензій по несправностях інженерного устаткування всередині квартири не предявляв, технічних заходів щодо обмеження можливості вжитку комунальних послуг всередині квартири не проводилось. Відповідно до граничного тарифу на утримання будинку та прибудинкової території по вул. Цілинній, 35-а в м. Жмеринка до 01.01.2015 р. становив 1,416 грн. за 1 кв.м загальної площі квартири, а з 01.01.2015 р. 2,46 грн. за 1 кв.м. Щомісяця позивачем виконувались по будинку в якому знаходиться квартира відповідача повний комплекс житлово-комунальних послуг. На підставі викладеного просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг в сумі 3480,53 грн. та понесені судові витрати. Збільшивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача суму заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг станом на 01.02.2016 року в сумі 3892,34 грн. (а.с. 66)

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала за викладених в позовній заяві обставин, просить його задовольнити. Пояснила, що позивач є балансоутримувачем будинку №35 а по вул. Цілинній в м.Жмеринка, квартирою №13 у якій володіє відповідач ОСОБА_2, який із лютого 2009 року не оплачує жодних комунальних послуг, не звертається із заявами про перерахунок розміру наданих послуг, не звертається із заявами про припинення надання чи часткове припинення надання йому послуг якщо він тимчасово чи постійно не проживає у вказаній квартирі, не бажає укладати договір на надання житлово-комунальних послуг. Вказані дії відповідача позивач розцінює як свідоме нехтування обов»язком укласти договір, щоб уникнути оплати за комунальні послуги. Позивачем надаються послуги щодо обслуговування будинку, у якому мешкає відповідач, зокрема здійснюється прибирання прибудинкової території, посипання протиожеледною сумішшю, обслуговування систем водопостачання та водовідведення, укладено договір із спеціалізованим підприємством для обслуговування димовентиляційних каналів, дератизацію, укладено договір на вивезення твердого побутового сміття, виконано всі заявки мешканців щодо ремонтів у 2014-2015 роках, що підтверджується актами виконаних робіт. Жодних звернень відповідача за час, протягом якого пред»явлено позов, до позивача не надходило, а тому просила збільшені позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, суду пояснив, що він у 2007 році придбав квартиру №13 в будинку по вул. Цілинній, 35а, у якій зареєструвався та проживав, уклав у 2007 році договір на три роки, який однак продовжувати договір відмовився через те, що КП «Жмеринкакомкнсервіс» не надавало послуг у повному об»ємі та належної якості, всі реальні витрати неслись мешканцями. Тому у 2009 році було колективне звернення у відповідні органи, у тому числі до Жмеринської міжрайонної прокуратури, однак жодних покращень для мешканців не настало. Оскільки ОСОБА_2 не уклав договір про надання житлово-побутових послуг із позивачем, то і сплачувати за них не має, в силу закону. Він хотів би укласти договір із приватною чи іншою організацією для обслуговування будинку, але не із позивачем, який не має відповідних потужностей для виконання взятих на себе зобов»язань, а гроші мешканців витрачаються не на ті цілі, на які вони визначені. Надалі у зв»язку із погіршенням стану здоров»я, відповідач переїхав проживати у м.Вінницю, у 2015 році йому присвоєно другу групу інвалідності, однак приїздить до м.Жмеринки у належну йому квартиру, де жодних послуг не отримує, спостерігає поганий стан як самого будинку, підвалів, даху, так і прибудинкової території. Із будь-якими зверненнями до позивача у період часу з грудня 2012 року не звертався за станом здоров»я, розрахунок позивача щодо стану заборгованості не оспорив, оскільки вважає, що між ними не існує будь-яких зобов»язальних відносин через відсутність договору. ОСОБА_2 підтримав надані ним заперечення (а.с. 55-59), відповідно до яких посилається на норми Цивільного кодексу України та Закон України «Про житлово-комунальні послуги», який вступив в силу з 01.01.2005 року та відповідно до абз. 2 п. 1 Розділу VIII договори про надання житлово-комунальних послуг, укладені до набрання чинності цим Законом, мають бути приведені у відповідність із ним до 1 січня 2006 року. Договори, що не приведені у відповідність із цим Законом у зазначений строк, втрачають чинність. А ч. 1 ст. 19 вказаного Закону визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно вказаних норм, вважає, що примусити оплачувати комунальні послуги без договору неможливо, оскільки це суперечить закону. Таким чином, на йому думку, немає договорів немає обовязків, немає жодних юридичних підстав для стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг. Крім того, вважає, те що споживачам комунальних послуг пропонуються нові тарифи з порушенням законодавства, дає останнім право їх не оплачувати. 21.05.2007 року він за договором купівлі-продажу придбав двокімнатну квартиру по вул. Цилинній, 35-а/13 в м. Жмеринка Вінницької області. Будинок має інженерні комунікації: централізована подача холодної води, газу, електроенергії, каналізації, окрім центрального опалення. В його квартирі, як і у всіх інших квартирах є індивідуальне опалення. Всі власники квартир напряму уклали типові договори на отримання газу, води, електроенергії, які контролюються індивідуальними приладами обліку, за якими щомісячно проводиться оплата за надані послуги. В теперішній час з балансоутримувачем КП «Жмеринкакомунсервіс» він не має укладеного типового договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. З 17.10.2007 року по 17.10.2010 р. терміном на три роки він уклав договір із КП»Жмеринкакомунсервіс». Договір включав фіксовані тарифи та мав перелік послуг, що надаються, а саме: вивіз та утилізація сміття; освітлення підвального приміщення та сходової клитки; прибирання прибудинкової території; обслуговування внутрішньо будинкових мереж; обслуговування димовентиляційних каналів; прибирання підвального приміщення та технічного поверху; поточний ремонт даху, парадної сходової клітки, підвального приміщення та ін. На час існування договору він сплачував позивачу всі надані послуги, а в дійсності вказані у договорі послуги фактично не надавалися, здійснювалося лише вивіз сміття та прибирання території. По закінченню строку дії договору в 2010 році він не став в подальшому укладати із позивачем договір. З 28.04.2011 року по теперішній час його будинок в аварійному стані, оскільки з 2011 року фактично не проводились поточні ремонти даху, заміни труб, заміна запірної апаратури (кранів на подачу холодної води), не проводився ремонт сходових клітин (штукатурка, фарбування), не проводилось встановлення козирка над вхідними дверима, не проводились поточні ремонти тріщин будинку та фундаменту, не проведено електропровід аварійного освітлення в підвальному приміщенні. Всі ремонтні роботи, які мав би виконувати балансоутримувач, фактично проводилися власниками квартир за власний кошт. А тому, на підставі викладеного, просить в задоволенні позову відмовити. На підствердження власної позиції надав суду для огляду домову книгу та довідку про те, що він зареєстрований та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 одиноко.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є власником та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується довідкою ОСОБА_3 підприємства «Жмеринкакомунсервіс» (а.с.8) та підтверджено відповідачем у судовому засіданні, а також наданими ним для огляду копією домової книги та довідкою КП «Жмеринкакомунсервіс». За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Вінницькій області, ОСОБА_2, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 47).

Звертаючись 03.12.2015 року (згідно штампу вхідної коресподенції) з цим позовом до суду, КП «Жмеринкакомунсервіс», та збільшивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.12.2012 року по 01.02.2016 року в розмірі 3892,34 грн. що підтверджується довідкою про заборгованість по квартплаті та комунальним платежам (а.с. 6, 67). Визначаючи розмір заборгованості, позивач посилався на особовий рахунок 4893 відповідача.

Рішеннями виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області від 16.06.2011 року № 122 та від 10.12.2014 р. №278 затверджено граничні тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за категоріями будинків (а.с.7, 7-а-10). Згідно довідки КП «Жмеринкакомунсервіс» №1 від 01.12.2015 року (а.с. 11) здійснено розрахунок сплати з урахуванням складових тарифу та загальної житлової площі квартири ОСОБА_2 за адресою вул. Цілинна, 35-а/13 м. Жмеринка.

Двірником ОСОБА_4 здійснюється прибирання прибудинкової території по вул. Цілинна, 35-а (а.с. 14).

Між Приватним підприємством «Бравіс» та ОСОБА_3 підприємством «Жмеринкакомунсервіс» було укладено договори про закупівлю послуг з видалення твердих побутових відходів (вивезенню сміття), про надання послуг з вивезення побутових відходів, складено акт виконаних робіт (а.с. 17-19).

Вивіз ТПВ мешканців будинку по вул. Цілинна, 35-а в м. Жмеринка здійснюється із відповідного майданчика (а.с. 15-зворот).

Відповідно до звіту у січні 2015 року за будинком № 35-а по вул. Цілинна в м. Жмеринка рахується 300 кВт/год спожитої електроенергії (а.с.20-21) та за актом прийняття передавання електричної енергії від 23.01.2015 року за січень 2015 року споживачем КП «Жмеринкакомунсервіс» оплачено 28298,99 грн. за спожиту електроенергію (а.с.22)

10.02.2014 року між ПП «Пегаз»» та ОСОБА_3 підприємством «Жмеринкакомунсервіс» було укладено договір про надання послуг перевірки димовентиляційних каналів (а.с. 23-24).

Відповідно до нарядів та актів виконаних робіт у 2014-2015 роках в житловому будинку №35-а по вул. Цілинній в м. Жмеринка проводились ремонтні роботи щодо ремонту труб у підвалі, ремонту замка вхідних дверей підїзду, монтажу дверей, ремонту каналізації, утеплення дахових приміщень, обстеження щитової, фарбування газових труб, ремонт площадки, прибирання прибудинкової території від трави, бурянів та сміття, щоденне прибирання прибудинкової території, посипання сумішшю проти ожеледиці в зимовий період, очищення доріжок від снігу в зимовий період, заміна каналізаційної мережі. (а.с. 25-30, 32-34)

Згідно ухвали Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07.08.2014 року, у відкритті наказного провадження за заявою КП «Жмеринкакомунсервіс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги відмовлено через наявність підстав вважати, що між сторонами існує спір про право (а.с.35).

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України, Житловим Кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого cамоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (ст.1, ч.2 ст.3, ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до положень ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Перелік житлово-комунальних послуг, що надаються споживачу, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку (споруди).

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг.

Підпунктом 5 п.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», визначено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Зокрема, обов'язком споживача також є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовки та укладання зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умова його виконання.

Так, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

У ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою.

На підставі ч.2 ст.382 ЦК України, ч.2 ст.10 ЗУ "Про приватизацію житлового фонду" власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках, а також на підставі ст.ст. 20, 21 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", як споживачі, зобов'язані укласти договір про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, власник та наймач (орендар) квартири житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, що затверджені.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, і яке, згідно ст.11 Цивільного кодексу України, виникає в тому числі і з договорів.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Отже, зазначеними вище нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зокрема ч. 1 ст. 19 визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Статті 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначають обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" обов'язком виконавця є підготовка та укладення зі споживачем договору на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку споживача, передбаченому п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" щодо укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору.

Аналогічна правова позиція також викладена Верховним Судом України у постанові від 10.102012 р. у справі №6-110цс12, і яка, відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою до застосування.

Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, статей 627, 630 ЦК та статей 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Усі зазначені вище та проаналізовані положення чинного законодавства кореспондуються з нормами статей 13, 41 Конституції і ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якими закріплені основні принципи здійснення права власності та його обмеження: по-перше, встановлено право безперешкодно і в повному обсязі здійснювати правомочності власника щодо свого майна; по-друге, визначено межі допустимого розумного втручання держави у здійснення правомочностей власника. Причому таке втручання повинно бути законним і має здійснюватися з дотриманням принципу справедливого балансу між публічними і приватними інтересами.

Зазначені принципи сформульовано і в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Спорронг і Лоннрот проти Швеції" (23 вересня 1982 р.), відповідно до якого суд повинен визначити, чи було дотримано справедливий баланс між вимогами інтересів суспільства і вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід'ємним принципом Конвенції в цілому і також відображено у структурі ст. 1 Першого протоколу.

З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 підприємства «Жмеринкакомунсервіс» підлягають задоволенню, оскільки відповідач, отримуючі надані позивачем житлово-комунальні послуги, не оплачував їх, а посилання відповідача на норми ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» щодо відсутності укладеного між ним та позивачем договору, а тому немає підстав для стягнення заборгованості, не заслуговують на увагу, так як відповідачем не виконано його обовязку, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" щодо укладення такого типового договору і виконати такий свій обовязок відповідач свідомо відмовився, про що сам вказав у своїх запереченнях. Відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів в порядку, передбаченому ст. ст. 185,187,189 ЦПК України.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, згідно ст. 60 ЦПК України.

Щодо тверджень відповідача щодо неотримання ним послуг чи отримання їх у недостатньому обсязі, та спору щодо розмірів тарифів, вони ці питання підлягають вирішенню шляхом застосування механізму здійснення перерахунків, що визначений Порядком проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі перерви в їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України, від 11.12.2013, № 970 та дотримання вказаного порядку відповідачем у судовому засіданні не встановлено. Буль-яких звернень ОСОБА_2 до позивача з 01.01.2012 по 30.11.2015 року не надходило (а.с. 12-13), що підтверджено відповідачем у судовому засіданні.

Суд не приймає надані позивачем акти від 11.11.2015 прочистки каналізації (а.с.27), від 02.07.2015 року косіння трави та прибирання прибудинкової території (а.с. 31-32), виконання дератизації в підвальному приміщенні будинку (а.с. 33) у будинках №35, 29, 25 по вул. Цілинній в м.Жмеринка, так як дані докази не розповсюджуються на правовідносини між сторонами справи, що розглядається, а діють між позивачем та мешканцями будинків, у яких вказані заходи проводились.

Суд не бере до уваги надані відповідачем копію договору від 17.10.2007 року (а.с.60), ухвали суду від 28 квітня 2011 року про скасування судового наказу (а.с. 61) та скаргу-протест на адресу Жмеринської міжрайонної прокуратури від 03 травня 2009 року (а.с.62-63), оскільки вказані докази не належать до спірних правовідносин, які судом досліджуються, тобто знаходяться за межами строку позовної давності, та в силу положень ст.ст. 58-59 ЦПК України не можуть вважатись належним та допустимими доказами.

Таким чином судом встановлено, що відповідач не виконує свої зобов'язання та належним чином не оплачує надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, в зв'язку з чим склалася заборгованість за період з грудня 2012 по 01.02.2016 року в сумі 3892, 34 грн., що підтверджується розрахунком суми заборгованості за житлово-комунальні послуги (копіями особового рахунку) ОСОБА_2 за адресою вул. Цілинна 35а/13 в м.Жмеринка, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Оскільки відповідач, позовні вимоги до якого повністю задоволено, звільнений від оплати судового збору згідно ЗУ «Про судовий збір», як інвалід другої групи (а.с.68), відповідно до ст.88 ЦПК України позивачу, який оплатив судовий збір у сумі 1218 грн. при подачі позову (а.с.1), судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 30, 58-60, 61, 88, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 322, 382, 509, 526, 610, 625, 639 ЦК України, ст. 162 ЖК України, ст.ст. 1, 3, 13, 16, 19, 20, 21, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_6, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_7, пенсіонера, інваліда другої групи, на користь ОСОБА_3 підприємства Жмеринкакомунсервіс заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги в розмірі 3892 (три тисячі вісімсот дев»яносто дві) гривні 34 копійки.

Понесені позивачем ОСОБА_3 підприємством Жмеринкакомунсервіс судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1218 (одна тисячі двісті вісімнадцять) грн. компенсувати за рахунок держави.

На рішення суду сторонами може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 15.02.2016 року.

Суддя: