Справа № 382/412/15-ц Головуючий у І інстанції Литвин Л. І.
Провадження № 22-ц/780/1709/16 Доповідач у 2 інстанції Кулішенко Ю. М.
Категорія 28.07.2016
УХВАЛА

Іменем України

28 липня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Сушко Л.П., Фінагєєва В.О.

за участю секретаря: Волинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 23 грудня 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на рішення та дії державного виконавця ВДВС Яготинського РУЮ Київської області, заінтерисована особа: Публічне акціонерне товариства комерційний банк "ПриватБанк",

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаною скаргою. Свої вимоги мотивував тим, що 20 січня 2015 року на виконання виконавчого листа № 382/425/14 від 19 грудня 2014 року заступником начальника ВДВС Яготинського РУЮ Перетятько Л.П. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та накладено арешт на все майно, що йому належить та заборонено йому здійснювати відчуження будь-якого майна.

20 січня 2015 року старшим державним виконавцем ВДВС Яготинського РУЮ Сидоренком О.В. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження майна. 05 лютого 2015 року заступником начальника ВДВС Яготинського РУЮ Перетятько Л.П. винесено постанови про накладення арешту коштів боржника, на поточні рахунки НОМЕР_1 НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в КРДАТ «Райффайзен Банк Аваль». Вказані рахунки належать ОСОБА_2 як суб'єкту підприємницької діяльності - фізичній особі підприємцю та призначений для здіснення підприємницької діяльності.

Постанова заступника начальника ВДВС Яготинського РУЮ Перетятько Л.П. від 20 січня 2015 року суперечить вимогам ст.ст.25, 27 Закону України «Про виконавче провадження». Державним виконавцем накладено арешт та оголошено заборону на відчуження майна, не надавши йому права добровільно виконати рішення суду у визначений Законом України «Про виконавче провадження» строк.

Просив поновити йому строк на звернення до суду зі скаргою на рішення та дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Яготинського районного управління юстиції Київської області та визнати дії заступника начальника ВДВС Яготинського РУЮ Перетятько Л.П. з накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника та заборони відчуження майна при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження (п.п. 4, 5 постанови) від 20 січня 2015 року протиправними.

Просив визнати дії старшого державного виконавця ВДВС Яготинського РУЮ Сидоренка О.В. з накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника та заборони відчуження майна назаконним. Скасувати постанову від 20 січня 2015 року.про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження

Також просив визнати дії заступника начальника ВДВС Яготинського РУЮ Перетятько Л.П. з накладення арешту на поточний рахунок НОМЕР_1 в КРДАТ «Райффайзен Банк Аваль» ФОП ОСОБА_2 протиправними. Скасувати постанови заступника начальника ВДВС Яготинського РУЮ Перетятько Л.П. від 05 лютого 2015 року про накладення арешту на поточний рахунок НОМЕР_1 в КРДАТ «Райффайзен Банк Аваль»

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 23 грудня 2015 року cкаргу ОСОБА_2 задоволено.

Поновлено ОСОБА_2 строк на звернення до суду зі скаргою на рішення та дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Яготинського районного управління юстиції Київської області.

Визнано дії заступника начальника ВДВС Яготинського РУЮ Перетятько Ліни Петрівни з накладення арешту на поточний рахунк НОМЕР_1 в КРДАТ "Райффайзен Банк Аваль" ОСОБА_2 неправомірними.

Скасовано постанову заступника начальника ВДВС Яготинського РУЮ Перетятько Ліни Петрівни з накладення арешту на поточний рахунк НОМЕР_1 в КРДАТ "Райффайзен Банк Аваль" від 11 грудня 2015 року.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просило ухвалу скасувати та постановити нову про відмову у задоволені скарги в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що рішенням Яготинського районного суду Київської області від 22 травня 2014 року з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто 1023869 грн. 46 коп. заборгованості за кредитним договором і 3654 грн. судового збору.

20 січня 2015 року заступником начальника ВДВС Яготинського РУЮ Перетятько Л.П. на підставі заяви представника ПАТ КБ «ПриватБанк» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 46119929 по виконанню виданого 19 грудня 2014 року Яготинським районним судом виконавчого листа № 382/425/14-ц. Вказаною постановою накладено арешт на все належне ОСОБА_2 майно, а також заборонено йому здійснювати відчуження будь-якого майна, що йому належить. (а.с. 7).

27 січня 2015 року виконавче провадження № 46119929 приєднано до зведеного виконавчого провадження. У подальшому державним виконавцем проведено перевірку майнового стану боржника. За наслідками такої перевірки, зокрема, встановлено, що за ОСОБА_2 згідно відповіді ДПС України код типу боржника - фізична особа зареєстровано рахунки у ПАТ КБ «ПриватБанк» та КРД АТ «Райффайзен Банк Аваль».

5 лютого 2015 року заступником начальника ВДВС Яготинського РУЮ Перетятько Л.П. винесено постанови про накладення арешту на кошти боржника на рахунках НОМЕР_1,НОМЕР_3, НОМЕР_2 в КРД АТ "Райффайзен Банк Аваль" у межах суми 1060409 грн. 46 коп та на кошти боржника на рахунках НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6 в Київському ГРУ ПАК КБ «Приватбанк» м. Київ (а.с. 13-15).

Відповідно до довідки Яготинського районного відділення АТ "Райффайзен Банк Аваль" відкрито поточний рахунок НОМЕР_1, 1, МФО 380805 на фізичну особу -підприємця ОСОБА_2 (а.с.25). Зазначений рахунок використовується ОСОБА_2 суб"єктом підприємницької діяльності-фізичною особою-підприємцем.

Задовольняючи скаргу суд першої інстанції виходив з того, що поточні рахунки на які накладено арешт відкрито та використовуються фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 для здійснення підприємницької діяльності, а не особи боржника за виконавчим документом.

Проте таких висновків суд першої інстанції дійшов, не з"ясувавши в повній мірі обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до вимог ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

За змістом положень ст.50 ЦК України право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Громадянин, який бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого він набув з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки - "підприємець".

Статус фізичної особи-підприємця - це юридичний статус, який засвідчує право особи на заняття підприємницькою діяльністю, а саме: самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Чинне законодавство н евиділяє такого суб'єкта права власності як фізична особа - підприємець та не містить норм щодо права власності фізичної особи підприємця. Законодавство лише встановлює, що фізична особа - підприємець відповідає за своїми зобов»язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бутии звернено стягнення

Під час здійснення господарської діяльності фізичні особи-підприємці реалізують свою господарську компетенцію, тобто сукупність господарських прав та обов'язків. При цьому решта прав та обов'язків фізичної особи, що становлять її правоздатність як людини, набуваються та виконуються нею поза межами здійснення господарської діяльності, в порядку реалізації нею її цивільної дієздатності, передбаченої Цивільним кодексом України, та регулюються ним. Останнє випливає зі змісту частини третьої статті 45 Господарського кодексу України, відповідно до якої щодо громадян положення цього кодексу поширюються на ту частину їх діяльності, яка за своїм характером є підприємницькою.

фізична особа-підприємець, за зобов"язаннями, що в неї виникли при реалізації права на підприємницьку діяльність саме у такому статусі, відповідає майном, що їй належить як фізичній особі. Таким чином, майно, яке належить фізичній особі-підприємцю, є таким, що має статус майна належного на праві власності фізичній особі.

Майно (активи), яке використовуються для здійснення та підтримання підприємницької діяльності, можуть бути використані для виконання зобов"язань у відносинах, в яких фізична особа-підприємець виступала не як суб"єкт підприємницької діяльності, оскільки їх власником та розпорядником є фізична особа у розумінні, що вживається у ст.24 ЦК України, яка виявила намір здійснювати підприємницьку діяльність.

Згідно зі статтею 325 цього Кодексу суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.

При цьому, власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом (частина перша статті 320 Цивільного кодексу України) .

Чинне законодавство не виділяє такого суб'єкт права власності як фізична особа-підприємець та не містить норм щодо права власності фізичної особи-підприємця.

Суб'єктом права власності визнається саме фізична особа, яка може бути власником будь-якого майна, крім майна, що не може перебувати у власності фізичної особи. При цьому, правовий статус фізичної особи-підприємця не впливає на правовий режим майна, що перебуває у його власності.

Помилковими є висновки суду першої інстанції в тій частині, що грошові кошти, які знаходяться на рахунках, відкритих фізичною-особою підприємцем не є коштами фізичної особи.

Відповідно до вимог ст. 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Розглядаючи скаргу суд першої інстанції не вирішив питання щодо всіх вимог скарги ОСОБА_2.

Як вбачається з матеріалів справи в оскаржуваній ухвалі відсутні висновки по суті частини вимог скарги а саме: щодо визнання незаконним дій старшого виконавця відділу ДВС Яготинського РУЮ Київської області Сидоренка О.В. від 20 січня 2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача в судовому засіданні 23 грудня 2015 року висловлювала думку про зменшення вимог скарги про те в порушення вимог ч. 2 ст. 31 ЦПК України не подавала письмової заяви про уточнення чи зміну позовних вимог.

Разом з тим суд першої інстанції не витребував та не дослідив матеріали виконавчого провадження не з'ясував належним чином, які саме дії вчинено (чи не вчинено) посадовими особами ВДВС щодо виконання судового рішення.

Суд першої інстанції при розгляді скарги не звернув уваги на те, що 21 грудня 2015 року начальником відділу Яготинського РУЮ оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження від 20 січня 2015 року скасована.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду не відповідає вимогам закону, суд порушив порядок встановлений для її вирішення, а тому відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України питання необхідно передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303,307,312 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" -задовольнити частково.

Ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 23 грудня 2015 року - скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: