АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1607/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2016 року м. Хмельницький Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі головуючого судді Корніюк А.П.,

суддів Пєнти І.В., Талалай О.І.

секретар Філіпчук О.С.

за участю апелянтів ОСОБА_1, ОСОБА_2, їх представника ОСОБА_3, представника ВПУ № 25 ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 03 червня 2016 року про забезпечення позову.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В червні 2016 року Вище професійне училище № 25 звернулося до суду із позовом про скасування ордеру на житло і скасування свідоцтва про право власності на квартиру.

Представник ВПУ № 25 подав клопотання про забезпечення позову, мотивуючи вимоги тим, що в даний час спірна квартира є власністю ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5, які з метою перешкод у розгляді справи, ускладнення подальшого виконання можливого рішення суду можуть переоформити право власності на спірну квартиру на третіх осіб і невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, тому просив суд забезпечити позов ВПУ №25 шляхом накладення арешту на АДРЕСА_1/3-Б в м. Хмельницькому та заборонити відповідачам вчиняти щодо цієї квартири будь-які дії, що направлені на її відчуження.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 03 червня 2016 року заяву ВПУ № 25 задоволено. Накладено арешт на АДРЕСА_1/3-Б в м. Хмельницькому, що належить на праві власності ОСОБА_1,

________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6 Справа № 22ц/792/1607/16

Доповідач Корніюк А.П. Категорія № ухвала

ОСОБА_2 та ОСОБА_5

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, апелянти оскаржили її в апеляційному порядку, і в обґрунтування своїх вимог зазначають, що суд достовірно не переконався, кому на праві власності на теперішній час належить квартира АДРЕСА_1/3-Б в м. Хмельницькому. Апелянти зазначають, що власником спірної квартири є ОСОБА_5 Також, на думку апелянтів, судом порушено ст. ст. 57, 58, 59,60 ЦПК України та не наведено обґрунтованого і беззаперечного твердження того, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. А тому апелянти просять оскаржувану ухвалу скасувати та поновити нову, якою відмовити Вищому професійному училищу №25 в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апелянти ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представник апеляційну скаргу підтримали і просять її задовольнити.

Представник ВПУ №25 апеляційну скаргу не визнала і просить її відхилити.

ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, хоча про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення із слідуючих підстав.

Відповідно до п. 3 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Задовольняючи клопотання ВПУ №25 та накладаючи арешт на квартиру №5 по п-ту Миру 61/3-Б в м. Хмельницькому, що належить на праві власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову ВПУ №25 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7 про скасування ордеру на жиле приміщення та скасування свідоцтва про право власності на квартиру, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів вважає, що суд прийшов до вірного висновку щодо підставності забезпечення позову, однак помилково зазначив власників квартири № 5, що по п-ту Миру 61/3-Б в м. Хмельницькому.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 151 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, які допускаються на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Водночас, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз»яснив пленум Верховного Суду України в пункті 4 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається із матеріалів справи 02.06.2016 року Вище Професійне Училище № 25 подало до суду позовну заяву до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про скасування ордеру на жиле приміщення та скасування свідоцтва про право власності на квартиру, а тому доводи апеляційної скарги в тій частині, що суд першої інстанції не навів обґрунтованого та беззаперечного твердження того, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду є безпідставними.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не враховано положення ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є необґрунтованими, адже накладення арешту на квартиру не є позбавлення власника його права власності на майно.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги в тій частині, що судом першої інстанції не з»ясовано, кому на праві власності на час розгляду клопотання щодо забезпечення позову належить квартира № 5, що по п-ту Миру 61/3-Б в м. Хмельницькому є обґрунтованими, адже, як встановлено в суді апеляційної інстанції, власником зазначеної квартири є ОСОБА_5 І ця обставина визнається сторонами та їх представниками, а тому згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає. Тому оскаржувана ухвала підлягає зміні із виключенням посилання на належність квартири АДРЕСА_2/3-Б в м. Хмельницькому на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 303, 312, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 03 червня 2016 року змінити, виключивши з абзацу другого резолютивної частини ухвали посилання на належність квартири АДРЕСА_2/3-Б в м. Хмельницькому на праві власності ОСОБА_1, ОСОБА_2.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий (підпис) А.П. Корніюк

Судді (підпис) І.В. Пєнта

(підпис) ОСОБА_8

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду ОСОБА_9