У Х В А Л А

про забезпечення позову

05.08.2016р. м. Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова Мигаль Г.П. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Франківської районної адміністрації Львівської міської Ради, за участю третьої особи - ОСОБА_2, про визнання дій незаконними та скасування розпорядження,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Франківської районної адміністрації Львівської міської Ради, за участю третьої особи - ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та скасування розпорядження №280 від 22.06.2016р. п.2 щодо припинення опіки над ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В подальшому позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить зобовязати ОСОБА_2, невідкладно повідомити ОСОБА_1 та представнику органу опіки і піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про місце та адресу перебування малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; зобовязати ОСОБА_2 забезпечити безперешкодний доступ ОСОБА_1 та представників органу опіки і піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради до малолітньої ОСОБА_4; зобовязати ОСОБА_2 забезпечити безперешкодний доступ та невідкладно надати мамолітню ОСОБА_3 для органу медичним працівникам та психологу з метою встановлення стану здоровя дитини, її психологічного стану та відібрання аналізів на наявність в організмі дитини психотропних, наркотичних та/або інших невідомих речовин, та у разі виявлення медичними працівниками та/або психологом незадовільного стану здоровя малолітньої ОСОБА_3 та/або незадовільного психологічного стану ОСОБА_3 чи наявність у ОСОБА_3 в організмі психотропних, наркотичних та/або інших невідомих речовин невідкладно відібрати малолітню ОСОБА_3 від ОСОБА_2 та помістити її до Львівської міської дитячої клінічної лікарні.

На обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач ОСОБА_1 посилається на те, що 03 серпня 2016 року ОСОБА_2, достовірно знаючі про те, що розпорядження Франківської районної адміністрації ЛМР №28 від 22.06.2016 року «Про втрату статусу дитини-сироти та припинення опіки на ОСОБА_3 20.03.2013 р.н.» оскаржене до Франківського районного суду міста Львова, з'явився за місцем проживання опікуна ОСОБА_3 ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, та в грубій формі, з образами та погрозами, вимагав у ОСОБА_1 негайно передати йому дитину. ОСОБА_1, усвідомлюючи, що вимоги вказаного вище розпорядження в силу ст. 19 Сімейного кодексу України не є обов'язковими для виконання у зв'язку з його оскарженням в судовому порядку, звичайно відмовила ОСОБА_2 у передачі йому малолітньої ОСОБА_3

В цей же день ОСОБА_2 разом з іншими невідомими ОСОБА_1 особами вислідкував Позивачку разом з дитиною на вулиці під час прогулянки та намагався силою викрасти дитину у ОСОБА_1, завдавши при цьому Позивачу тілесні ушкодження.

У цей конфлікт, який відбувався на вулиці Словацького у місті Львові, втрутилися працівники Галицького відділу поліції, які доставили ОСОБА_5. разом з дитиною, а також ОСОБА_2 разом з особами, які разом з ним вчинили напад на ОСОБА_1, до приміщення Галицького ВП ГУНП у Львівській області.

По прибуттю до Галицького ВП співробітники поліції насильно відібрали малолітню ОСОБА_3 від її опікуна ОСОБА_1, закрили її в одному з кабінетів райвідділу та заборонили доступ ОСОБА_1 до дитини. Так, малолітня Савенко ВЛ протягом чотирьох годин без їди, без води, без засобів гігієни тощо перебувала закритою у кабінеті Галицького райвідділу, де разом з дитиною весь цей час знаходилися невідомі ОСОБА_1 особи. Коли ж ОСОБА_1, її чоловіку ОСОБА_6 та її представникам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вдалося на деякий час проникнути у приміщення, де насильно утримувалася малолітня ОСОБА_3, всі помітили, що дитина є абсолютно неадекватною, інертною і явно перебувала під впливом психоактивних речовин. ОСОБА_3 абсолютно пасивно сприймала оточуючу обстановку, не реагувала ні на бабцю ОСОБА_1, ні на інших осіб (в тому числі - добре їй відомих). На обличчі ОСОБА_3 не було жодних притаманних дитині емоцій, вона нічого не говорила та дивилася в одну точку. Після того, як працівники поліції із застосуванням фізичної сили змусили ОСОБА_1, її представників та її чоловіка покинути приміщення, де перебувала дитина, позивачка одразу викликала до Галицького відділу поліції бригаду швидкої допомоги з метою надання ОСОБА_3 невідкладної медичної та психіатричної допомоги, а також з метою відібрання у дитини аналізів на наявність в її організмі психотропних, наркотичних та інших невідомих речовин.

На виклик ОСОБА_1 до приміщення Галицького відділу поліції прибула 15-га бригада 1-ї підстанції швидкої медичної допомоги. Але спільними діями ОСОБА_4 та працівників Галицького райвідділу поліції медичні працівники не були допущені до дитини та не мали змоги її оглянути і встановити її фізичний та психологічний стан.

Натомість в той час, коли працівники швидкої допомоги намагалися проникнути до дитини та оглянути її, ОСОБА_2 за сприянням працівників Галицького ВП та з застосуванням фізичної сили викрав малолітню ОСОБА_3 з приміщення відділу поліції, посадив її в машину та зник в невідомому напрямі.

Станом на сьогоднішній день місце перебування малолітньої ОСОБА_3 ні опікуну ОСОБА_1, ні її представникам, ні представникам орану опіки та піклування Франківської РДА ЛМР невідоме. Так саме, нікому з вище перелічених осіб невідомо, в якому фізичному та психологічному стані перебуває дитина, під впливом яких психоактивних речовин дитина перебувала (перебуває).

Всі викладені вище обставини дають Позивачу обґрунтовані підстави вважати, що станом на сьогоднішній день існує пряма загроза життю та здоров'ю малолітньої ОСОБА_3 і дитині необхідна невідкладна медична та психологічна (або психіатрична) допомога.

Окрім цього, у ОСОБА_1 є обґрунтовані підстави вважати, що малолітня ОСОБА_3 перебувала (перебуває) під впливом психотропних, наркотичних або інших речовин, і саме з цієї причини ОСОБА_2 перешкоджає доступу до дитини медичних працівників.

Відтак, з метою запобігання погрози життю та здоров'ю дитини, а також з метою припинення та усунення наслідків впливу на дитину різного роду речовин, вважаємо, що ОСОБА_3 має бути негайно оглянута медичними працівниками. Окрім цього, до дитини має бути негайно допущений психолог, так як все пережите є для дитини колосальною психологічною травмою.

Враховуючи вищевикладені факти, з метою недопущення порушення прав та законних інтересів малолітньої ОСОБА_3, позивач та її представник вважають, що позовна заява про скасування розпорядження має бути забезпечена шляхом зобов'язання ОСОБА_2 вчинити певні дії.

Розглянувши забезпечення позову, зясувавши зміст позовних вимог та вивчивши документи, що додані до позовної заяви, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви, виходячи з нижчевикладеного.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії судового розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов'язку вчинити певні дії (п. 2, п.3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України). Частиною другою статті 152 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається із матеріалів справи між сторонами позивачем ОСОБА_1, яка є бабусею малолітньої ОСОБА_3 та відповідачем - ФРА ЛМР дійсно виник спір про право. Третьою особою у справі вказано ОСОБА_2, батьківство якого щодо малолітньої ОСОБА_3 визнано рішенням суду.

Позивачем у цій справі заявлено позовні вимоги щодо визнання дій Франківської РА ЛМР незаконними, скасування Розпорядження Франківської РА ЛМР №280 від 22.06.2016р. п.2 щодо припинення опіки над ОСОБА_3, 20.03.2013р.н., п.3 вказаного розпорядження про передачу дитини ОСОБА_4, 20.03.2013р. на виховання батькові ОСОБА_2; визнати незаконним та скасувати Розпорядження №280 від 22.06.2016р. п.4, а саме: розпорядження №279 від 15.07.2013р. «Про встановлення опіки та призначення опікуна ОСОБА_3, 20.03.2016р.н.» вважати таким, що втратило чинність.

Як вбачається із документів, долучених до матеріалів позовної заяви, Розпорядженням №279 від 15.07.2013р. Франківської РА ЛМР встановлено опіку на малолітньою ОСОБА_3, 20.03.2013р.н., ОСОБА_1 призначено опікуном ОСОБА_3, зобовязано ОСОБА_1 вжити заходів щодо реєстрації дитини за адресою: м.Львів, вул. Яреми Я.,проф.,5 кв.4.

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 30 листопада 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Франківської районної адміністрації Львівської міської Ради (далі ФРА ЛМР) , Франківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ЛМУЮ, третя особа ОСОБА_1, визнано батьківство ОСОБА_2, 03.10.1968р.н., щодо дитини ОСОБА_3 Вказане рішення залишено без змін відповідно до ухвали Апеляційного суду Львівської області від 24 травня 2016р. та вступило в законну силу.

Розпорядженням ФРА ЛМР від 22.06.2016р. за №280 прийнято рішення: п.1. Вважати ОСОБА_3, 20.03.2013р.н. такою, що втратила статус дитини-сироти. Пунктом 2 припинено опіку над ОСОБА_3, 20.03.2013р.н. У пункті 3 вказаного розпорядження передбачено передати малолітню ОСОБА_4 на виховання батькові ОСОБА_2. У пункті 4 передбачено вважати такими, що втратили чинність Розпорядження голови районної адміністрації від 05.04.2013р. №135» Про надання стутусу дитини-сироти ОСОБА_3, 20.03.2013р.н. та від 15.07.2013р. №279 «Про встановлення опіки та призначення опікуна ОСОБА_3, 20.03.2013р.н.».

Відповідно до Ухвали Галицького районного суду м.Львова від 27 травня 2016 року (суддя Зубачик Н.Б.) відкрито провадження у справі №461/3559/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи ФРА ЛМР, про позбавлення батьківських прав.

Відповідно до абзацу першого пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Ураховуючи, що між сторонами дійсно виник спір, позивач у справі ОСОБА_1 є бабусею малолітньої ОСОБА_4, 20.03.2013р., оскаржила до суду розпорядження ФРА ЛМР щодо припинення опіки та скасування розпорядження щодо призначення опікуном ОСОБА_1 щодо ОСОБА_3, 20.03.2013р.н., та скасування розпорядження (п.3) щодо передачі малолітньої ОСОБА_4 на виховання батькові ОСОБА_2, суд вважає, що неповідомлення про місце та адресу перебування та незабезпечення доступу позивача до малолітньої ОСОБА_4 утруднить чи зробить неможливим виконання можливого рішення суду у даній справі, а тому заяву про забезпечення позову в частині зобовязання ОСОБА_2, невідкладно повідомити ОСОБА_1 та представнику органу опіки і піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про місце та адресу перебування малолітньої ОСОБА_4 та забезпечити доступ ОСОБА_1 та представників органу опіки і піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради до малолітньої ОСОБА_4, до вирішення по суті позову ОСОБА_1 про оскарження дій Франківської РА ЛМР та скасування частково оскаржуваного РОЗПОРЯДЖЕННЯ №280 від 22.06.2016р., слід задоволити

Що стосується інших вимог забезпечення позову щодо надання малолітньої ОСОБА_3 для огляду медичним працівникам та психологу з метою встановлення стану здоров"я дитини, відібрання аналізів на наявність в організмі дитини психотропних, наркотичних речовин, та у разі незадовільного стану дитини, відібрання ОСОБА_3 від ОСОБА_2 та поміщення її до Львівської міської дитячої клінічної лікарні, то в тій частині забезпечення позову слід відмовити, зважаючи на те, що статтею 152 Сімейного Кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю. А тому, у випадку неналежного догляду за дитиною, в тому числі і щодо медичного обстеження позивач має право звернутися до органів опіки та піклування, які здійснюють контроль за дотриманням прав дитини. Що стосується вимоги про відібрання дитини, у зв"язку з її неналежним доглядом, то зазначена вимога може бути предметом спору у випадках, встановлених законом.

Таким чином, заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151-153, 210 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволити частково.

Зобовязати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (прож.:79008, м.Львів, вул.Староєврейська, 15/1) невідкладно повідомити ОСОБА_1 та представнику органу опіки і піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про місце та адресу перебування малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєтрована за адресою: м.Львів, вул.Яреми, проф., 5 кв.4).

Зобовязати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (прож.:79008, м.Львів, вул.Староєврейська, 15/1) забезпечити доступ ОСОБА_1 та представників органу опіки і піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради до малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєтрована за адресою: м.Львів, вул.Яреми, проф., 5 кв.4).

У задоволенні решти вимог, що зазначені в заяві про забезпечення позову, відмовити.

Стягувач за ухвалою: ОСОБА_1 (79000, м.Львів, вул.Яреми,5/4).

Боржник за ухзвалою: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (прож.:79008, м.Львів, вул.Староєврейська, 15/1).

Ухвала підлягяє до негайного виконання в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Cтрок предявлення ухвали про забезпечення позову один рік.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суду м.Львова протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Мигаль Г.П.