АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1909/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 31 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2016 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
секретарОСОБА_5

за участю:

позивача ОСОБА_6

представника позивача ОСОБА_7

представника відповідача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Азот» на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Азот», третя особа: Червонослобідська сільська рада Черкаського району Черкаської області, Комунальне підприємство «Черкасиводоканал», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

31 серпня 2015 року ОСОБА_6 звернулась в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Азот» (ПАТ «Азот») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Під час розгляду справи в якості третьої особи залучено Комунальне підприємство «Черкасиводоканал» (КП «Черкасиводоканал»).

Позовні вимоги позивач ОСОБА_6 мотивує тим, що вона є власником житлового будинку та земельної ділянки площею 0,2482 га по вул. Першотравневій, 50 в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області.

02 липня 2014 року на каналізаційному колекторі, що знаходиться на балансі ПАТ «АЗОТ», сталася аварія - порив каналізаційної труби з розливом каналізаційних стоків та затопленням поверхні ґрунту фекальними водами.

В результаті аварії садиба позивачки була повністю затоплена фекаліями та сміттям. Висота затоплення сягала 25-30 см над поверхнею ґрунту. Каналізаційні стоки із земельної ділянки ніхто не викачував, вони стояли на землі близько трьох днів.

ОСОБА_6 зазначає, що після того, як вода зійшла, вона самостійно прибрала земельну ділянку, чистила від бруду будинок та надвірні споруди, знімала поверхневий шар ґрунту та викидала на смітник. Позивачка неодноразово зверталася по телефону в приймальну ПАТ «АЗОТ» з проханням про допомогу відкачати стоки, але її прохання залишилися без реагування.

Відповідно до акту обстеження №2 від 04 липня 2014 року комісії з ліквідації надзвичайних ситуацій техногенного характеру місцевого рівня було встановлено: фекальні води просочилися в грунт та зробили непридатною для вживання воду в свердловинах та колодязях, городню продукцію та фрукти і ягоди, а також стала забрудненою консервована продукція, яка зберігалася в погребах. По вул.. Першотравневій у домогосподарстві №50 ОСОБА_6 - затоплена земельна ділянка 0,22 га (двір, сад 0,10 га: 3 - вишні. 3 - яблуні, 1 - груша, 1 - горіх, 2 - абрикоси, 3 - персики, 2 - черешні, 14 кущів малини, 9 кущів винограду, 5 кущів смородини, 2 кущі аґрус, город 0,12 га: 2 - сливи, 4 - яблуні, 10 - кущів смородини, часник - 0,0088 га, клубника 0,0022 га, кабачки 0,0033 га, огірки 0,0044 га, перець 0,0021 га, цибуля 0,0088 га, морква, 0,0022 га, буряк столовий 0,0011 га, капуста 0,0055 га, помідори 0,0132 га, картопля 0,0726 га; погріб з продукцією огородництва: картопля їстівна11 відер х 8 кг та консервацією: помідори 3л х 22 банки, перець 3л х 2 банки, сік томатний 3 л х 6 банок, компот 3 л х 21 банка, огірки 3 л х 16 банок, огірки 1л х 12 банок, огірки 0,5 л - 5 банок, кабачки 1 л х 5 банок, салат з кабачків 0,5 л х 13 банок, борщова приправа 1л х 13 банок, гриби 1л х 2 банки, сливи 1 л х 9 банок, варення 0,5 л х 12 банок, аджика 0,5 л х 26 банок, олія 5л, мед 3 кг, сало 3 л х 1 банка, фруктинка (десерт полуниця) 250 гр. х 15шт., хрін (верес) х 13 шт., свердловина та насос БЦН, водопровідна колонка з лічильником води.

По теперішній час вона не саджає город, не використовує в їжу фрукти з дерев та ягоди з кущів. Працівники санепідемстанції, які були на місці аварії, застерегли потерпілих, в тому числі і позивача, що 3 роки використовувати в їжу городину, ягоди та плоди із затопленого місця неможливо. Позивач змушена витрачати гроші на придбання городини, фруктів, ягід та овочів вже другий рік. Раніше ці витрати вона робила тільки за потребою і вони суттєво не впливали на загальний бюджет.

Таким чином, позивач вважає, що їй була спричинена матеріальна шкода, а саме:

Дерева та кущі:

3 - вишні х 150 грн. за дерево = 450 грн.; 7 - яблунь х 150 грн. за дерево = 1050 грн.; 1 - груша х 150 грн. за дерево = 150 грн.; 1 - горіх х 200 грн. за дерево = 200 грн.; 2 - абрикоси х 150 грн. за дерево = 300 грн.; 3 - персики х 200 грн. за дерево = 600 грн.; 2 - черешні х 200 грн. за дерево = 400 грн.; 14 кущів малини х 100 грн. за кущ = 1400 грн.; 9 кущів винограду х 200 грн. кущ = 1800 грн.; 15 кущів смородини х 100 грн. кущ =1500 грн.; 2 кущі аґрусу х 100 грн. кущ = 200 грн.; 2 - сливи х 150 грн. = 300 грн., а всього 8350 грн. за знищені дерева та кущі.

Знищено урожай на деревах та кущах:

3 - вишні х 24 кг/на дерево = 72 кг х 18 грн./кг = 1296 грн.; 7 - яблунь х 32 кг/на дерево = 224 кг х 12 грн./кг = 2688 грн.; 1 - груша х 30 кг/на дерево = 30 кг х 8 грн./кг = 240 грн.; 1 - горіх х 16 кг/на дерево = 16 кг х 26 грн./кг = 416 грн.; 2 - абрикоси х 40 кг/дерево = 80 кг х 35 грн./кг = 2800 грн.; 3 - персики х 8 кг/дерево = 24 кг х 20 грн./кг = 480 грн.; 2 - черешні х 24 кг/дерево = 48 кг х 35 грн./кг = 1680 грн.; 14 кущів малини х 1,5 кг з куща = 21 кг х 25 грн./кг = 525 грн.; 9 кущів винограду х 30 кг/кущ = 270 кг х 19 грн./кг = 5130 грн.; 15 кущів смородини х 2 кг/кущ = 30 кг х 25 грн./кг = 750 грн.; 2 кущі аґрусу х 1кг/кущ = 2 кг х 20грн./кг = 40 грн.; 2 - сливи х 24 кг/дерево = 48 кг х 16 грн. 768 грн., а всього16 813 грн. за знищений урожай на деревах та кущах.

Неотриманий урожай городніх культур:

часник - 0,0088 га х 30 000 кг/га = 26,4 кг х 73 грн./кг = 1927,20 грн.; полуниця 0,0022 га х 20 000 кг/га = 44 кг х 25 грн./кг = 1100 грн.; кабачки 0,0033 га х 50 000 кг/га = 165 кг х 6 грн./кг = 990 грн.

огірки 0,0044 га х 20 000 кг/га = 88 кг х 12 грн./кг = 1056 грн.; перець 0,0021 га х 30 000 кг/га = 63 кг х 18 грн./кг = 1134 грн.; цибуля 0,0088 га х 45 000 кг/га = 396 кг х 8 грн./кг = 3168 грн.; морква 0,0022 га х 38 000 кг/га = 836 кг х 20 грн./кг = 16720 грн.; буряк столовий 0,0011 га х 25 000 кг/га = 275 кг х 20 грн./кг = 5500 грн.; капуста 0,0055 га х 25 000 кг/га = 137,5 кг х 6грн./кг = 825 грн.; помідори 0,0132 га х 30 000 кг/га = 396 кг х 22 грн./кг = 8712 грн.; картопля 0,0726 га х 25 000 кг/га = 1815 кг х 7 грн./кг = 12 705 грн., а всього 53837 грн. за знищені городні культури.

У погребі знищено:

картопля 11 відер х 8 кг = 88 кг х 12 грн./кг = 616 грн.; консервація: помідори 3л - 22 банки х 2 кг помідор в банці = 44 кг помідор х 22 грн./кг = 968 грн.; перець 3л - 2 банки х 1,5 кг перцю в банці = 3 кг перцю х 18 грн./кг = 54 грн.; сік томатний 3 л - 6 банок х 3 кг помідор в банці = 18 кг х 22 грн./кг = 396 грн.; компот 3 л - 21 банка х 0,5 кг полуниці в банці = 10,5 кг х 25 грн./кг = 262,5 грн.

огірки 3 л - 16 банок х 2 кг огірків в банці = 32 кг х 12 грн./кг = 384 грн.; огірки 1л - 12 банок х 0.7 кг в банці = 8,4 кг х 12 грн./кг = 100,8 грн.; огірки 0,5 л - 5 банок х 0,35 кг в банці = 1,75 кг х 12 грн./кг = 21 грн.; кабачки 1 л - 5 банок х 0,7 кг в банці = 3,5 кг х 6 грн./кг = 21 грн.; салат з кабачків 0,5 л - 13 банок х 0,4 кг в банці = 5,2 кг х 6 грн./кг = 31,2 грн.; борщова приправа 1л - 13 банок х 1 кг суміші овочів в банці = 13 кг х 20 грн. = 260 грн.; гриби 1л - 2 банки х 50 грн. за банку = 100грн.

сливи 1 л - 9 банок х 0,8 кг в банці = 7,2 кг х 16 грн./кг = 115,2 грн.; варення 0,5 л - 12 банок х 20 грн./банку = 240 грн.; аджика 0,5 л - 26 банок х 20 грн./банку = 520 грн.; олія 5л х 28 грн./л = 140грн.; мед 3 кг х 60 грн./кг = 180 грн.; сало 3 л х 1 банка, 3 кг сала х 50 грн./кг = 150 грн.; фруктинка (десерт полуниця) 250 гр. - 15шт. х 15 грн. = 225 грн.; хрін (верес) 13 банок х 9 грн. = 117 грн., а всього 4480,7 грн.

На обробіток однієї банки консервації позивач витрачає 20 хвилин. Було знищено 166 банок х 20хв/банку = 3320хв або 55 год. 20 хвилин. Станом на червень 2015 року середня заробітна плата з 21 робочий день (місяць) в Черкаській області складала 2696 грн. або 16 грн./год. Таким чином, вартість її праці по консервуванню знищеної продукції складає: 55 год. 20 хвилин х 16грн./год. = 885,28 грн. Всього у погребі було знищено продуктів харчування на суму: 4480,7 + 885,28 = 5365,98 грн.

Вищевказана шкода була спричинена в 2014 році. У зв'язку із відсутністю рекультивації земель позивач не садила городину, не збирала фрукти та ягоди через те, що вони мають неприємний смак. Тому вона не отримала урожай в 2015 році городніх та садових культур у розмірах, аналогічних 2014 року, а саме: 16813 грн. - вартість урожаю на деревах та кущах + 53837 грн. - вартість урожаю городніх культур = 70 650 грн., що є упущеною вигодою.

Розмір матеріальної шкоди: 8350 + 16813 + 53837 + 4480,70 + 70 650 = 154130,70грн.

Внаслідок аварії позивач зазнала сильних душевних страждань, яких зазнала від переживань під час самої аварії, декількох днів після неї, коли у дворі та на городі стояла вода зі сміттям та екскрементами, образи від бездіяльності відповідача по рекультивації землі та відшкодуванню збитків.

На підставі викладеного, просила суд постановити рішення, яким стягнути з ПАТ «Азот» на свою користь майнову шкоду у сумі 154130,7 грн., моральну шкоду у сумі 50 000 грн. та судові витрати.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 травня 2016 року, за заявою ОСОБА_6 заявлені позовні вимоги, в частині вимог про стягнення упущеної вигоди залишено без розгляду, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 травня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Азот» на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування відшкодування матеріальної шкоди - 53581,30 грн. та моральної шкоди 15000,00 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «Азот» на користь ОСОБА_6 судові витрати в розмірі 2763,34 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ «Азот» подало апеляційну скаргу, та посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові повністю.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення не відповідає в повній мірі.

Відповідно до вимог ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідно до ч.1 ст. 1187 ЦК України, діяльність каналізаційного колектора є джерелом підвищеної небезпеки, а тому ПАТ «Азот», на підставі положень ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, повинно нести відповідальність за заподіяну шкоду.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що ОСОБА_6 є власником житлового будинку по вул. Першотравневій, 50 в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області, а також земельної ділянки площею 0,2482 га для ведення особистого селянського господарства с. Червона Слобода Черкаського району (а.с. 24-25).

З матеріалів справи вбачається, що 2 липня 2014 року в 00 год. 10 хв. на розі вулиць Жовтнева - Першотравнева в с. Червона Слобода Черкаського району сталася аварія на напірно-каналізаційному колекторі, який перебуває на балансі ПАТ «Азот». В результаті аварії очищеними стічними водами було затоплено домоволодіння позивачки.

Відповідно до розпорядження № 181 від 02.07.2014 року, Червонослобідською сільською радою було створено комісію із обстеження затопленої неочищеними стічними водами каналізаційного колектора її домоволодіння та присадибної земельної ділянки, якою складено схему затоплення ( а. с.7).

Вказана комісія створена відповідно до п.20 частини 4 статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.06.2002, № 843 "Про затвердження Загального положення про спеціальну Урядову комісію з ліквідації надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру і Загального положення про спеціальну комісію з ліквідації надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру регіонального, місцевого та об'єктового рівня", де передбачено, що спеціальна комісія з ліквідації надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру регіонального, місцевого та об'єктового рівня (далі - комісія) є координаційним органом, який утворюється рішенням місцевого органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, керівника підприємства, установи та організації у разі виникнення надзвичайної ситуації відповідно регіонального, місцевого або об'єктового рівня.

З акту обстеження № 1 від 2 липня 2014 року вбачається, що комісія провела обстеження території підтопленої каналізаційними стоками, в звязку з аварією на каналізаційному колекторі на розі вул. Жовтнева-Першотравнева.

Повністю затопленими каналізаційними стоками виявилися домогосподарства з житловими будинками і господарськими спорудами, городами, садками, серед яких затоплено і домогосподарство № 50 по вул. Першотравневій, яке належить ОСОБА_6 (а.с.10-11).

Як вбачається з акту обстеження № 2 від 4 липня 2014 року, комісією встановлено, що фекальні води просочилися в ґрунт та зробили непридатною для вживання воду в свердловинах та колодязях, огородню продукцію та фрукти і ягоди, а також стала забрудненою консервована продукція яка зберігалася в погрібах.

В цьому акті також зазначено, що у домогосподарстві ОСОБА_6 по вул. Першотравневій, 50 в с. Червона Слобода Черкаського району затоплена земельна ділянка 0,22590 га (двір, сад 0,10 га: 3 - вишні. 3 - яблуні, 1 - груша, 1 - горіх, 2 - абрикоси, 3 - персики, 2 - черешні, 14 кущів малини, 9 кущів винограду, 5 кущів смородини, 2 кущі аґрус, город 0,12 га: 2 - сливи, 4 - яблуні, 10 - кущів смородини, часник - 0,0088 га, клубника 0,0022 га, кабачки 0,0033 га, огірки 0,0044 га, перець 0,0021 га, цибуля 0,0088 га, морква, 0,0022 га, буряк столовий 0,0011 га, капуста 0,0055 га, помідори 0,0132 га, картопля 0,0726 га; погріб з продукцією огородництва: картопля їстівна11 відер х 8 кг та консервацією: помідори 3л х 22 банки, перець 3л х 2 банки, сік томатний 3 л х 6 банок, компот 3 л х 21 банка, огірки 3 л х 16 банок, огірки 1л х 12 банок, огірки 0,5 л - 5 банок, кабачки 1 л х 5 банок, салат з кабачків 0,5 л х 13 банок, борщова приправа 1л х 13 банок, гриби 1л х 2 банки, сливи 1 л х 9 банок, варення 0,5 л х 12 банок, аджика 0,5 л х 26 банок, олія 5л, мед 3 кг, сало 3 л х 1 банка, фруктинка (десерт полуниця) 250 гр. х 15шт., хрін (верес) х 13 шт., свердловина та насос БЦН, водопровідна колонка з лічильником води.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 липня 2008 року (а.с.62-65) по справі за позовом ОСОБА_9 до ВАТ «Азот», КП «Черкасиводоканал», третя особа Червонослобідська сільська рада про стягнення матеріальної та моральної шкоди, яке набрало законної сили встановлено, що відповідно до рішення виконкому Черкаської міської ради народних депутатів від 24 березня 1992 року стічні води м. Черкаси були передані для очищення на очисні споруди виробничого об'єднання «Азот», правонаступником якого є ПАТ «Азот». Каналізаційний колектор знаходиться на балансі та обслуговуванні ПАТ «Азот», що не заперечується відповідачем, враховуючи дані листа від 28.10.2015р. №501-06/443. (а.с. 60).

9 липня 2014 року державною екологічною інспекцією в Черкаській області було складено протокол № 06-07-14 вимірювання показників та властивостей ґрунтів, яким проведено вимірювання показників складу та властивостей ґрунтів, в результаті затоплення неочищеними стічними водами (господарсько-фекальні стоки) з колектора ПАТ «Азот», в тому числі земельної ділянки належної позивачці. З протоколу вбачається, за якими показниками забруднено земельну ділянку домоволодіння та в якій мірі перевищують забруднюючі речовини гранично допустимі норми, що в черговий раз підтверджує факт забруднення земель внаслідок прориву напірного-каналізаційного колектора, що належить відповідачу (а.с. 19-21).

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

В п.2 Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судом цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 також розяснено, що при розгляді позову про відшкодування шкоди суд повинен брати до уваги, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичній особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок.

Що стосується посилань апелянта на ст.157 ЗК України, яка визначає порядок відшкодування збитків, заподіяних внаслідок погіршення якості ґрунтового покриву, то питання про такі відшкодування позивачами не ставилися.

Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Відповідно до ч. ч.1,2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, яка створює підвищену небезпеку для особи, що цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється особа або громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

В пункті 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» також розяснено, що відповідно до частини першої статті 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов'язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Оскільки зазначена норма не містить вичерпного переліку видів джерел підвищеної небезпеки (видів підвищеної небезпечної діяльності), суд, беручи до уваги особливі властивості предметів, речовин або інших об'єктів, що використовуються в процесі діяльності, має право визнати джерелом підвищеної небезпеки також й іншу діяльність. До цих особливих властивостей слід відносити створення підвищеної ймовірності завдання шкоди через неможливість повного контролю за ними з боку людей.

Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Отже, як вказав суд першої інстанції в своєму рішенні, з чим погоджується і колегія суддів, що відповідно до ч.1 ст. 1187 ЦК України діяльність каналізаційного колектора є джерелом підвищеної небезпеки, тобто пов'язаної з використанням, зберіганням, транспортуванням або утриманням хімічних та інших речовин, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб, які потрапляють в зону дії, впливу від такої діяльності, а тому ПАТ «Азот» здійснює діяльність, пов'язану з підвищеною небезпекою для людей і повинно відповідати за положеннями ст.ст. 1166, ст.1187 ЦК України за заподіяну шкоду.

Відповідно до висновку експерта 97/15 від 04 квітня 2016 року (а.с.111-120) та 27 квітня 2016 року (а.с.137-146), розмір матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_6 внаслідок знищення майна за адресою: Черкаська область Черкаський район с. Червона Слобода, вул. Першотравнева,50, внаслідок прориву каналізаційної труби з розливом каналізаційних стоків складає 53581 грн. 30 коп. При цьому, в судовому засіданні експерт пояснив, що остаточна редакція експертного висновку №97/15 від 07.04.2016 року, оскільки в попередній редакції були допущені арифметичні описки; під час дослідження він використовував вихідні дані, що маються в матеріалах цивільної справи та інформацію з інтернету, а дані управління статистики ним використані взагалі не були і вони не вплинули на результати висновку, в т.ч. при проведенні арифметичних підрахунків; ПДВ не враховане, оскільки ОСОБА_6 не є СГД (ФОП) і не є платником ПДВ.

Колегія суддів вважає, що дані висновки судом вірно покладені в основу розрахунку і розміру матеріальних збитків, завданих позивачам в результаті затоплення їх домоволодіння очищеними стічними водами.

Як визначено у п.2.3. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, експерту забороняється самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню, а також вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені у наданих йому матеріалах неоднозначно.

Апелянт в скарзі посилається саме на вказаний пункт Інструкції, вважаючи, що експертом були порушені норми Закону України «Про судову експертизу», так як ним було самостійно зібрано вихідні дані для визначення вартості збитків.

Проте, таке твердження апелянта є помилковим, оскільки, як зазначено в Інструкції, експерту забороняється самостійно вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені у наданих йому матеріалах неоднозначно.

В даному ж випадку експерт не вибирав вихідні дані з декількох видів, а використав листи Управління агропромислового розвитку Черкаської районної адміністрації про урожайність городніх культур як інформаційні джерела, зазначивши про це у своєму висновку.

При цьому, суд також враховує ту обставину, що експерт попереджений судом про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову від дачі висновку.

Інші доводи апелянта були предметом розгляду і не впливають на законність рішення суду про розмір стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо стягнення з відповідача на користь позивачки матеріальну шкоду в сумі 53 581 грн. 30 коп., а також моральної шкоди в розмірі 15 000 грн.

При цьому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вони є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно до роз'яснень п.3 та п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року зі змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», - під моральною шкодою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому, слід виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, норми права дають підстави вважати, що під моральною шкодою фізичної особи слід розуміти наявність такого негативного емоційного сприйняття особою вчинених стосовно неї протиправних дій, що досягло певного психологічного стану фізичних чи душевних страждань (відчуття неспокою, хвилювання, образи, дискомфорту тощо).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті (ст. 1167 ЦК України).

Зобов'язання відшкодувати моральну шкоду виникає за наявності: моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягань на інші нематеріальні блага; неправомірних рішень, дій чи бездіяльності заподіювача шкоди; причинного зв'язку між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; вини заподіювача шкоди.

При розгляді справи встановлено факт порушення прав та інтересів позивача ОСОБА_6 від протиправних дій відповідача ПАТ «Азот», що підлягає захисту у способи, визначені законом.

Враховуючи, що за обставинами події, яка мала місце 02.07.2014 р. з вини відповідача позивачеві завдано матеріальних збитків, суд першої інстанції вірно вважає, що позивач ОСОБА_6 зазнала й моральних страждань - нервування, тривалі психологічні переживання, порушення ритму нормального життя, тривалість перебування в екстремальному стані. Також судом першої інстанції врахована ступінь вини відповідача, глибина душевних страждань, яких зазнала позивач і з урахуванням засадам справедливості та розумності визначив розмір моральної шкоди в грошовому еквіваленті в сумі 15 000 грн.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні спору об'єктивно оцінив докази та дав їм належну правову оцінку, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, правильно визначив норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин та прийняв обґрунтоване і законне судове рішення в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Разом з тим, судом першої інстанції при вирішенні питання про стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача, допущено невірний розрахунок та безпідставно включено до судових витрат витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн., а тому оскаржуване рішення на думку колегії, в цій частині підлягає до зміни.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору про надання правової допомоги адвоката від 13 листопада 2014 року, ОСОБА_6 доручає адвокату ОСОБА_7 здійснювати представництво інтересів замовника у Придніпровському районному суді м. Черкаси з приводу позову фізичних осіб щодо стягнення з КП «Черкасиводоканал» та ВАТ «АЗОТ» шкоди, завданої внаслідок аварії на каналізаційному колекторі 2 липня 2014 року. Названий договір містить перелік послуг, які можуть бути надані однією стороною другій, та зазначено, що замовник зобов'язується сплатити виконавцю за надання правової допомоги згідно окремої угоди (а.с.34).

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом

Згідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Виходячи з аналізу ст. ст. 84, 88 ЦПК України та ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

При цьому, положенням Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат, на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", затверджено граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, пов'язаних з розглядом справ. Так, граничний розмір витрат на правову допомогу не може перевищувати 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи фахівця у галузі права.

Склад та розміри витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Згідно довідки від 13.11.2014 року ОСОБА_10 сплатила ОСОБА_7 кошти в розмірі 2000 грн. в день підписання договору (а.с. 34 зворот).

Однак, дана довідка не є належним доказом, що підтверджує понесені витрати, оскільки вона не відповідає ні за формою, ні за змістом вимогам до платіжного документу, що визначені в Положенні про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від 01.12.2000р. N 614, що зареєстроване в Міністерстві юстиції України 5 лютого 2001 р. за N 105/5296.

Враховуючи вказані обставини та відсутність доказів сплати позивачем витрат на правову допомогу, колегія суддів приходить до висновку при виключення з суми судових витрат витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн.

З оскаржуваного рішення вбачається (а.с.167 зворот), що суд першої інстанції виходив з того, що позивачем ОСОБА_6 сплачено: судовий збір 1334 грн. 81 коп., витрати за експертизу 2041 грн. 31 коп. та витрати на правову допомогу адвоката ОСОБА_7 - 2000 грн. 00 коп., тобто всього 5376 грн. 12 коп., і оскільки задоволені позовні вимоги на 51,40%, тому, відповідно, слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2763 грн. 34 коп.

Саме загальний розмір 2763 грн. 34 коп. і визначений до стягнення з відповідача на користь позивача відповідно до резолютивної частини оскаржуваного рішення, що є невірним.

Встановлено, що позивачем проведено оплату судового збору за подання позову до суд в розмірі 2041 грн. 31 коп. (а.с.1), а не 1334 грн. 81 коп., як зазначив суд першої інстанції. Крім того позивач провів оплату роботи експерта і розмір оплати складає 2534 грн. 40 коп. (а.с.159).

Колегія суддів приходить до переконання, що загальна сума витрат позивача складає 4575 грн. 71 коп. (2041,31+2534,40=4575,71) (без врахування витрат на правову допомогу). При цьому колегія суддів погоджується, що судом задоволені позовні вимоги на 51,40%, а тому, відповідно, слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2351 грн. 91 укоп. (4575,71 * 51,40% : 100%=2351,91).

З огляду на викладене, оскільки судом першої інстанції при ухваленні рішення допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційну скаргу задовольняє частково, рішення суду першої інстанції змінює, скасувавши його в частині стягнення з відповідача на користь позивачки витрат за надання правової допомоги в розмірі 2000 грн., відмовивши в задоволенні даної вимоги. В решті частини рішення залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Азот» задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Азот», третя особа: Червонослобідська сільська рада Черкаського району Черкаської області, Комунальне підприємство «Черкасиводоканал», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди змінити в частині визначення розміру судових витрат.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Азот» на користь ОСОБА_6 судові витрати в розмірі 2351 грн. 91 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :