Справа № 129/1077/16-ц
Провадження № 2/135/210/16
РІШЕННЯ

іменем України

25.07.2016 року Ладижинський міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді Корнієнка О.М.,

при секретарі Паладій В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Гайсинської міської ради Вінницької області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися в суд з позовною заявою до Гайсинської міської ради Вінницької області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування. Згідно позовної заяви зазначили, що 14.06.2000 року помер їх батько - ОСОБА_3. Після його смерті до кола спадкоємців по заповіту увійшли сини померлого: ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Право на обов'язкову частку у спадщині належало дружині померлого - ОСОБА_4, померлій 29.09.2007 року, яка за життя від прийняття спадщини відмовилась. У відповідності до рішення Гайсинського районного суду від 03.10.2005 року по справі №2/1119/2005 встановлено, що вони, позивачі, у встановлений шестимісячний строк вступили в управління і володіння спадковим майном їх батька та за ними визнано право власності на будинковолодіння №23 по вул.2 пер. Український в м.Гайсин, грошові вклади та майнову частку статутного фонду КП «Гайсинська меблева фабрика». Після смерті їх батька також відкрилася спадщина на земельну ділянку, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, розміром 0,0527га. та яка була передана безоплатно у приватну власність у відповідності до Рішення виконавчого комітету Гайсинської міської ради №376 від 22.12.1999 року. На даній земельній ділянці розташований належний їм житловий будинок №23 по провулку Українському 2 в м.Гайсин.

Після реєстрації права власності на житловий будинок вони звернулися до відповідача для оформлення земельної ділянки площею 0,0527 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що знаходиться в м.Гайсин пров.Український 2, буд.23, але їм було відмовлено у зв'язку з тим, що дана земельна ділянка була передана батькові на підставі рішення 2 сесії 21 скликання Гайсинської міської ради від 22 вересні 1992 року в приватну власність, а не в користування. Тобто їх батько при житті розпочав приватизацію даної земельної ділянки але не встиг її завершити.

Повідомили, що завершити приватизацію земельної ділянки в позасудовому порядку вони не мають можливості, у зв'язку з чим вимушені звернутися до суду із позовом про визнання права, в порядку спадкування за заповітом, на завершення приватизації вказаної земельної ділянки.

Сторони по справі в судове засідання не зявилися.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 подали до суду заяви, згідно яких просили задовольнити позов у їх відсутність.

Згідно наявної в матеріалах справи заяви представника відповідача, останній просив розглянути справу у його відсутність, вимоги позову визнають в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Суд встановив, що 14.06.2000 року помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ №076997 виданого 15.06.2000 року.

З копії свідоцтва про смерть серії І-АМ №087908 виданого 02.10.2007 року вбачається, що ОСОБА_4 померла 29.09.2007 року.

З копії свідоцтва про народження серії І-АМ №336352 виданого повторно 30.03.2016 року та копії свідоцтва про народження серії ІІІ-ЯР №131993 виданого 10.02.1959 року вбачається, що батьками ОСОБА_2, ОСОБА_1 були ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Після смерті ОСОБА_1 до кола спадкоємців по заповіту, складеному 28.10.1999 року та посвідченого приватним нотаріусом Гайсинського районного нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі під №2796, увійшли його сини ОСОБА_1 та ОСОБА_2. З копії заповіту вбачається, що ОСОБА_3 заповів все своє майно синам.

З копії рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 03.10.2005 року ( з урахуванням ухвали Гайсинського районного суду Вінницької області від 28.03.2008 року) вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено та визнано за ними в порядку спадкування право особистої приватної власності по ? частини: будинковолодіння №23 пров.Український 2 м.Гайсин, грошових вкладів, які знаходяться на рахунках, майнової частки, яка знаходиться в статутному фонді КП «Гайсинська меблева фабрика», що належали ОСОБА_3, який помер 14.06.2000 року.

З копії технічного паспорта на житловий будинок №23 пров. Український 2 м.Гайсин, а також з копії витягів №18855805 від 19.05.2008 року та №18855528 від 19.05.2008 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається, що власником ? частки будинку №23, пров. Український 2, м.Гайсин являється ОСОБА_2 та власником ? частки будинку №23, пров. Український 2, м. Гайсин є ОСОБА_1.

З відповіді Гайсинської міської ради на запит адвоката від 06.05.2016 року видно, що позивачі звертались до відповідача із питанням щодо приватизації земельної ділянки, на якій розміщений успадкований ними будинок. Відповідь їм була надана в усній формі про те, що реалізація їх права може бути здійснена в судовому порядку шляхом звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації у порядку спадкування.

З копії рішення № 310 виконкому Гайсинської міської Ради депутатів трудящих від 12.09.1972 року вбачається, що виконком вирішив виділити ОСОБА_3 земельну ділянку №23 по вул..Українська, 2 провулок площею 527 кв.м. для індивідуального будівництва.

З копії акту про відведення в натурі земельної ділянки під забудову від 22.09.1972 року погодженого архітектором Гайсинського району вбачається, що Гайсинським районним технічним бюро встановлено в натурі межі земельної ділянки, виділеної відповідно до рішення Гайсинської міської ради №310 від 12.09.1972 року в користування ОСОБА_3, для будівництва індивідуального житлового будинку.

З витягу з рішення Гайсинської міської ради №326 від 22.12.1999 року про приватизацію земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства вбачається, що було вирішено передати ОСОБА_3 безоплатно в приватну власність земельну ділянку площею 0,0567 га, яка розташована за адресою: 2 пров. Української, 23, м. Гайсин.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно ч.1, ч.3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю; захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 116 ЗК України набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності.

Відповідно до положення ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 Земельного Кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно ст. 80 та ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

З п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

На підставі абз.2 п.1 розділу Х " Перехідні положення" Земельного кодексу України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні письмові докази, судом встановлено, що ОСОБА_3 було виділено земельну ділянку №23 по вул..Українська, 2 провулок площею 527 кв.м. для індивідуального будівництва. За життя він розпочав процес приватизації переданої йому земельної ділянки, на якій побудовано будинок. Рішенням міської ради було вирішено передати ОСОБА_3 безоплатно в приватну власність земельну ділянку площею 0,0567 га, яка розташована за адресою: 2 пров.Української, 23, м.Гайсин. Однак, за життя він не завершив процес приватизації переданої земельної ділянки, державний акт на своє ім'я не отримав.

Позивачі є спадкоємцями за заповітом до майна померлого батька. Спадщину прийняли. Кожен з них оформив право власності на половину будинку.

Оскільки за життя спадкодавець ОСОБА_1 розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, що розміщена під належним йому на той час будинком, то до позивачів, як його спадкоємців, які успадкували будинок, перейшло право на завершення процедури приватизації земельної ділянки та реєстрації права власності на ділянку на своє імя.

Керуючись ст. 373, 1218, 1225, 1235 ЦК України, ст. ст. 80,116,120,125,126, 131 ЗК України, ст.10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Гайсинської міської ради Вінницької області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом - задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, в порядку спадкування за заповітом, після смерті 14.06.2000 року спадкодавця ОСОБА_3, право на завершення приватизації земельної ділянки розміром 0,0527 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що знаходиться в м. Гайсин по пров. Український 2, буд.23, яка була передана померлому у приватну власність безкоштовно на підставі рішення виконавчого комітету Гайсинської міської Ради № 306 від 28.12.1999 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: