Справа № 713/1919/12
Провадження № 6/309/2/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2016 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в особі

головуючого судді Савицький С.А.

при секретарі судового засідання Росоха В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Хуст заяву Управління Державної казначейської служби України у Тячівському районі Закарпатської області про зміну способу та порядку виконання рішення Хустського районного суду від 17 березня 2014 року по справі №713/1919/12 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди ,

В С Т А Н О В И В:

Представник управління Державної казначейської служби України у Тячівському районі Закарпатської області звернувся із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення Хустського районного суду від 17 березня 2014 року по справі №713/1919/12 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а саме: змінити проведення стягнення з відділу ДВС Тячівського районного управління юстиції в Закарпатській області на Головне управління юстиції у Закарпатській області.

В заяві посилається на те, що 13 січня 2015 року Хустським районним судом Закарпатської області стягувачам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 видано виконавчі листи про стягнення з відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області на користь ОСОБА_3 - 41804 гривень матеріальної шкоди, ОСОБА_1 - 49996 гривень матеріальної шкоди, ОСОБА_4 138919 гривень матеріальної шкоди, ОСОБА_2 - 43126 гривень матеріальної шкоди.

13 січня 2015 року Хустським районним судом Закарпатської області стягувачам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 видано виконавчі листи про стягнення з відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області на користь ОСОБА_1 - 15 000 гривень моральної шкоди, ОСОБА_2 - 15 000 гривень моральної шкоди, ОСОБА_3 - 15 000 гривень моральної шкоди, ОСОБА_4 - 15 000 гривень моральної шкоди.

Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 р. № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» (Порядок №845) рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів.

28 січня 2015 року стягувач ОСОБА_1, відповідно до п. 6 та п. 24 Порядку № 845, звернувся з заявами до Управління Державної казначейської служби України у Тячівському районі Закарпатській області разом з виконавчими листами, виданими Хустським районним судом Закарпатської області 13 січня 2015 року по справі №713/1919/12.

28 січня 2015 року ОСОБА_1, який діє в інтересах стягувача ОСОБА_2, відповідно до п. 6 та п. 24 Порядку № 845, звернувся з заявами до Управління Державної казначейської служби України у Тячівському районі Закарпатській області разом з виконавчими листами, виданими Хустським районним судом Закарпатської області 13 січня 2015 року по справі № 713/1919/12.

29 січня 2015 року ОСОБА_1, який діє в інтересах стягувача ОСОБА_4, відповідно до п. 6 та п. 24 Порядку № 845, звернувся з заявами до Управління Державної казначейської служби України у Тячівському районі Закарпатській області разом з виконавчими листами, виданими Хустським районним судом Закарпатської області 13 січня 2015 року по справі № 713/1919/12.

В процесі виконання вказаних виконавчих документів Управлінням Казначейства встановлено обставини, які ускладнюють виконання рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 17 березня 2014 року по справі № 713/1919/12, оскільки стягнення грошових коштів з Відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції є неможливим, так як в Управлінні Казначейства відкритий лише депозитний рахунок для зарахування коштів, а розпорядником бюджетних коштів Відділу ДВС Тячівського районного управління юстиції є Головне управління юстиції в Закарпатській області.

Згідно з п.п. 2 п. 5 Порядку № 845 органи Казначейства мають право звертатися у передбачених законом випадках до органу, який видав виконавчий документ, щодо розяснення рішення про стягнення коштів, порушувати клопотання про встановлення чи зміну порядку і способу виконання такого рішення, а також відстрочку та/або розстрочку його виконання.

Статтею 3 Закону України «Про державну виконавчу службу» від 24 березня 1998 року №202/98-ВР встановлено, що органами державної виконавчої служби є районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції, які є юридичними особами та мають відповідні рахунки в органах Державного казначейства України для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам у національній валюті, а також відповідні рахунки для обліку аналогічних операцій в іноземній валюті в банках, гербову печатку.

Не передбачено стягнення грошових коштів з депозитних рахунків органів державної виконавчої служби, що надійшли від боржників для виплати стягувачам, а також право чи обовязок звертати на них стягнення для виплати іншим особам, які не є стягувачами за виконавчими документами, під час примусового виконання яких ці суми стягнуто.

У випадках, коли боржниками за судовими рішеннями (виконавчими листами) є районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції, з метою належного виконання судового рішення Державна казначейська служба України листом від 26.04.2013 року № 5-10/4559- 10298, звернула увагу органів Казначейства на необхідність звертатися до відповідного суду для зміни способу і порядку виконання рішення (шляхом визначення боржниками за такими судовими рішеннями відповідні управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі, які мають рахунки з яких можливе таке стягнення) для унеможливлення безпідставного стягнення коштів з депозитних рахунків зазначених органів.

В ході розгляду справи представник заявника подав уточнюючу заяву, в якій просить встановити спосіб і порядок виконання рішення Хустського районного суду від 17.03.2014 року по справі №713/1919/12, зазначивши: «стягнути з відділу ДВС Тячівського районного управління юстиції з рахунку Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 49996 гривень матеріальної шкоди, ОСОБА_4 138919 гривень матеріальної шкоди, ОСОБА_2 43126 гривень матеріальної шкоди; стягнути з відділу ДВС Тячівського районного управління юстиції з рахунку Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 15 000 гривень моральної шкоди, ОСОБА_2 15 000 гривень моральної шкоди, ОСОБА_4 - 15 000 гривень моральної шкоди.

В судове засідання представник заявника не зявився. До суду представник Управління Державної казначейської служби України у Тячівському районі Закарпатської області ОСОБА_19 подав заяву про розгляд справи без його участі.

В судовому засіданні стягувач ОСОБА_1 заперечив проти задоволення заяви, посилаючись на її безпідставність та не обґрунтованість.

Представник відділу ДВС Тячівського РУЮ в судове засідання не з»явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.Причини неявки суду невідомі.

Представник Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_20 в судовому засіданні в задоволенні заяви Управління Державної казначейської служби України у Тячівському районі Закарпатської області про зміну способу та порядку виконання рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 17 березня 2014 року просив відмовити в повному обсязі, посилаючись на обставини, наведені в поданих письмових запереченнях. Вважає, що посилання Управління Державної казначейської служби України у Тячівському районі Закарпатської області на лист Державної казначейської служби України як на підставу для зміни відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції на Головне територіальне управління юстиції у Закарпатській області не є законним та не грунтується на нормах чинного на момент виникнення правовідносин законодавства.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява Управління Державної казначейської служби України у Тячівському районі Закарпатської області про зміну способу та порядку виконання рішення Хустського районного суду від 17 березня 2014 року по справі №713/1919/12 до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 березня 2014 року рішенням Хустського районного суду Закарпатської області по справі № 713/1919/12 позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 Васильовача, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_21, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, Тячівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, Державної казначейської служби України задоволено частково, а саме:

стягнуто з ОСОБА_5 36444 гривень матеріальної шкоди, з якої на користь: ОСОБА_1 - 9111 гривень, ОСОБА_2 - 9111 гривень, ОСОБА_4 - 18222 гривень;

стягнуто із відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області на користь ОСОБА_3 - 41804 гривень матеріальної шкоди, ОСОБА_1 - 49996 гривень матеріальної шкоди, ОСОБА_4 - 138919 гривень матеріальної шкоди, ОСОБА_2 - 43126 гривень матеріальної шкоди;

стягнуто з відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області на користь ОСОБА_1 15 000 гривень моральної шкоди, на користь ОСОБА_2 15000 гривень моральної шкоди, на користь ОСОБА_3 15000 гривень моральної шкоди, на користь ОСОБА_4 15000 гривень моральної шкоди;

зобов'язано Головне управління Державного казначейства України в Закарпатській області здійснити перерахунок на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відшкодування моральної шкоди у розмірі по 15000 гривень кожному із Державного бюджету України шляхом її безспірного списання із рахунку відділу ДВС Тячівського РУЮ;

В решті позовних вимох відмовлено.

04.11.2014 року рішенням апеляційного суду Закарпатської області апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилено. Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України задоволено частково. Рішення Хустського районного суду від 17.03.2014 року змінено, виключивши з резолютивної частини вказівку про зобов»язання Державної казначейської служби України здійснити перерахунок на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відшкодування моральної коди у розмірі по 15000 гривень кожному із Державного бюджету України шляхом її безспірного списання з рахунку відділу ДВС Тячівського РУЮ, в решті рішення залишено без змін.

Згідно ст. 217 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочку виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає у рішенні.

Відповідно до ч.3 ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003 року роз'яснено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання, суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Згідно ч. 1 ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо, тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Аналіз зазначеного положення закону дає підстави для висновку, що зміна способу і порядку виконання рішення суду допускається у виняткових випадках і полягає в заміні одного заходу примусового виконання іншим, а також у зміні черговості здійснення дій, направлених на виконання рішення суду тощо.

З урахуванням приписів ст. 373 ЦПК України, зміна способу виконання судового рішення - це зміна самої процедури виконання; зміна способу і порядку виконання судового рішення не повинна стосуватися суті рішення.

Заходами примусового виконання рішень відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Заявник в поданій заяві про зміну способу та порядку виконання рішення Хустського районного суду від 17 березня 2014 року по справі №713/1919/12 фактично просить змінити проведення стягнення з відділу ДВС Тячівського районного управління юстиції в Закарпатській області, яке є стороною по справі, на Головне управління юстиції у Закарпатській області, яке не є стороною по справі. Фактично заявник просить провести заміну боржника у виконавчому провадженні, не зазначаючи при цьому підстав для такої заміни.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що оскільки заявником не надано належних та допустимих в розумінні положень ст.ст. 57,58, 59, 60, 64 ЦПК України доказів в обґрунтування підстав звернення, не надано доказів того, що ситуація, що склалась при примусовому виконанні виконавчого провадження є винятковим випадком, що є підстави для зміни чи встановлення способу та порядку виконання рішення, та враховуючи те, що в разі задоволення заяви, ухвала суду фактично змінить резолютивну частину рішення суду від 17 березня 2014 року по справі №713/1919/12, що є порушенням норм процесуального права, заява про зміну способу і порядку виконання рішення не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 373 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Управління Державної казначейської служби України у Тячівському районі Закарпатської області про зміну способу та порядку виконання рішення Хустського районного суду від 17 березня 2014 року по справі №713/1919/12 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд протягом 5 днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_22

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_22