КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3155/16-ц
Провадження № 2/552/1331/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.07.2016 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді Турченко Т.В.

При секретарі - Рибальченко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним та визнання права власності на автомобіль, -

В С Т А Н О В И В :

15 червня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним та визнання права власності на автомобіль, мотивуючи свій позов тим, що 02.07.2011 року він придбав у ОСОБА_2 через ОСОБА_3 автомобіль марки ВАЗ модель 21063, рік випуску 1988, шасі (рама) №ХТА21063OJ2005187, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належав йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САЕ №511600, виданого Полтавським ВРЕР, 22.03.2011 року, за який ОСОБА_2 отримав грошові кошти, що підтверджується розпискою, згідно з якою він сплатив ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 15 940 грн., що еквівалентно 2 000 доларів США за курсом 7,97, встановленим НБУ на 02.07.2011 року, за автомобіль марки ВАЗ модель 21063, рік випуску 1988, шасі (рама) №ХТА21063OJ2005187, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2. Проте у встановленому законом порядку договір купівлі-продажу оформлений не був. 02.07.2011 року ОСОБА_2 видав йому нотаріально посвідчу довіреність, якою ОСОБА_2 уповноважив його експлуатувати та розпоряджатися спірним автомобілем, зокрема, зняти його з обліку, продати тощо. На даний час він не має можливості зареєструвати за собою право власності на спірний автомобіль, оскільки постановою державного виконавця Київського ВДВС Полтавського МУЮ накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей на користь його колишньої дружини ОСОБА_4. Просив суд визнати договір доручення від 02.07.2011 року, укладений між ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_2 з другої сторони, на підставі якого 02 липня 2011 року була видана довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрована в реєстрі за №2069, удаваним правочином, укладений з метою приховання договору купівлі-продажу автомобіля марки ВАЗ модель 21063, рік випуску 1988, шасі (рама) №ХТА21063OJ2005187, реєстраційний номер НОМЕР_1, що укладений між ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_2 з другої сторони. Визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки ВАЗ марки ВАЗ модель 21063, рік випуску 1988, шасі (рама) №ХТА21063OJ2005187, реєстраційний номер НОМЕР_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав. Просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, але надав суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності. Позовні вимоги ОСОБА_1 визнає в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Третя особа ОСОБА_3 з позовом згоден.

Представник Київського ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_6 в судове засідання не з»явився, але надав суду клопотання, в якому просив слухати справу у його відсутності.

Третя особа ОСОБА_4 з позовом згодна. Не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1

Суд вважає можливим слухати справу у відсутності відповідача ОСОБА_2 та представника Київського ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_6

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1, третю особу ОСОБА_3, третю особу ОСОБА_4, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити за безпідставністю.

Судом встановлено, що 22.03.2011 року ОСОБА_2 оформив довіреність (а.с.3), якою уповноважив ОСОБА_3 експлуатувати та розпоряджатися належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САЕ №511600, виданого Полтавським ВРЕР, автомобілем легковим сєдан марки ВАЗ модель 21063, рік випуску 1988 року, шасі (кузов, рама) №ХТА21063OJ2005187, реєстраційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований Полтавським ВРЕР, 22.03.2011 року.

02.07.2011 року ОСОБА_3 оформив довіреність (а.с.4), якою уповноважив ОСОБА_1 або ОСОБА_7 експлуатувати та розпоряджатися належним ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САЕ №511600, виданого Полтавським ВРЕР, 22.03.2011 року автомобілем легковим сєдан марки ВАЗ модель 21063, рік випуску 1988 року, шасі (кузов, рама) №ХТА21063OJ2005187, реєстраційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований Полтавським ВРЕР, 22.03.2011 року.

02.07.2011 року ОСОБА_2 надав розписку (а.с.5) проте, що отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 15 940 грн., що в еквівалентно 2 000 доларів США за курсом 7,97 встановленим НБУ на 02 липня 2011 року, за автомобіль марки ВАЗ модель 21063, рік випуску 1988, шасі (рама) №ХТА21063OJ2005187, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САЕ №511600, виданого Полтавським ВРЕР 22.03.2011 року.

В судовому засіданні позивач суду пояснив, що ОСОБА_2 передав належний йому автомобіль, отримавши за нього кошти в сумі 15 940 грн., що еквівалентно 2 000 доларів США, що підтверджується розпискою від 02.07.2011 року. Позивач вважає, що до нього перейшло право власності на даний автомобіль.

На виконанні у Київському відділі державної виконавчої служби Полтавського МРУЮ знаходиться виконавче провадження №45319078 з примусового виконання виконавчого листа №533/2567/14-ц від 23.10.2014 року, який видано Ленінським районним судом м.Полтави про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 04 червня 2014 року. Постановою державного виконавця Київського ВДВС Полтавського МУЮ накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей на користь його колишньої дружини ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 суду пояснив, що на підставі ст.655 ЦК України між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично відбувся договір купівлі-продажу спірного автомобіля. Позивач придбав даний автомобіль у власність, сплативши за нього ОСОБА_2 гроші в сумі 15 940 грн., а ОСОБА_2 на виконання умов договору купівлі-продажу передав ОСОБА_1 автомобіль. Тому просив суд визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки ВАЗ марки ВАЗ модель 21063, рік випуску 1988, шасі (рама) №ХТА21063OJ2005187, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Але з думкою позивача ОСОБА_1 суд погодитись не може з наступних підстав.

Частиною 1 статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків.

Відповідно до підпункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов»язків є договори та інші правочини.

Статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов»язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов»язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу автомобіля повинен бути належним чином укладеним та зареєстрованим.

Право власності на автомобіль наступає з моменту державної реєстрації. В матеріалах справи відсутні, а позивачем не надано ніяких доказів на підтвердження державної реєстрації вказаного правочину. Оформлення довіреності не є підставою для визнання права власності на автомобіль за ОСОБА_1. Тому немає підстав для визнання права власності за ОСОБА_1 на спірний автомобіль. Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію ТЗ САЕ №511600, виданого Полтавським ВРЕР 22.03.2011 року, автомобіль легковий сєдан марки ВАЗ модель 21063, рік випуску 1988 року, шасі (кузов, рама) №ХТА21063OJ2005187, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований Полтавським ВРЕР 22.03.2011 року, є власністю ОСОБА_2. Київським ВДВС Полтавського МРУЮ правомірно накладено арешт на автомобіль, який є власністю ОСОБА_2.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити за безпідставністю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.11, 202, 655 ЦК України, ст.ст.4-14, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним та визнання права власності на автомобіль відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Полтавської області.

Головуючий Т.В.Турченко