Справа № 130/969/16-ц Провадження № 22-ц/772/2574/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 50 Доповідач Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого судді : Зайцева А.Ю.,

суддів: Панасюка О.С., Шемети Т.М.,

при секретарі: Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07.07.2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання одного із подружжя після розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на його утримання, як одного із подружжя після розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що він є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, відповідач змінила місце проживання, має можливість надавати позивачу допомогу, відсутність можливості сина позивача сплачувати присуджені йому аліменти. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути на підставі ст.ст.75, 76 СК України з ОСОБА_3 на його користь 500 грн аліментів на утримання.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07.07.2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 1660 грн. на користь ОСОБА_3

На рішення суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно врахував положення ст.ст.75, 76 СК України, обставини справи та обґрунтовано прийшов до висновку, що ОСОБА_2 не довів свої позовні вимоги, а саме те, що відповідач може надавати йому матеріальну допомогу, врахувавши також, що позивач раніше звертався до суду із аналогічними позовами до відповідача та за наслідками їх розгляду рішеннями суду, які набрали законної сили, йому було відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Судова колегія вважає висновки суду обґрунтованими та такими, що відповідають нормам матеріального й процесуального права, а також матеріалам справи.

Відповідно до ч.2 ст.75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Судова колегія враховує, що позивачем не доведено та в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_3 може надавати позивачу матеріальну допомогу, оскільки зі справи видно, що відповідач має ряд захворювань та потребує постійного лікування (а.с.49), розмір її заробітної плати становить 1559 грн. на місяць (а.с.75), на її утриманні знаходиться неповнолітня дочка.

Тому на переконання судової колегії наявні в матеріалах фактичні дані не дають підстав вважати, що відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачу.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 отримує пенсію за віком (а.с.69), рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 03.12.2015 року на користь позивача стягнуто аліменти з старшого сина ОСОБА_4 в розмірі 500 грн. щомісячно (а.с.13-14).

Судова колегія бере до увагу також ту обставину, що розмір аліментів, який стягувався з позивача на утримання старшого сина та дочки рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 04.05.2016 року зменшено з 1/3 частини доходів позивача до 1/6 частини доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у звязку з досягненням старшим сином позивача повноліття (а.с.39-40).

Наведені обставини свідчать про те, що позивачем не доведено наявність підстав, передбачених ст.ст.75, 76 СК України за наявності яких передбачено право одного з подружжя на утримання іншим з подружжя після розірвання шлюбу.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції необґрунтовано стягнув з нього на користь відповідача судові витрати на правову допомогу, оскільки він звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», судова колегія вважає безпідставними, адже ОСОБА_2 звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», а не від відшкодування витрат на правову допомогу.

В той же час, відповідачем не доведено, фактичного понесення нею судових витрат по оплаті правової допомоги адвоката в сумі 1660 гривень, адже згідно квитанції наявної в матеріалах справи (а.с.29) нею сплачено адвокату лише 500 гривень.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до передчасного висновку, що позивачем понесено витрати на правову допомогу в сумі 1660 гривень, оскільки в такій сумі витрати не підтверджені належними доказами.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги в частині відмови у задоволенні позову безпідставними, оскільки вони не спростовують правильні висновки суду першої інстанції.

Рішення ж суду в частині стягнення витрат на правову допомогу, що фактично понесла відповідачка підлягає зміні і стягненню з позивача лише підтверджених 500 гривень таких витрат.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07.07.2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання одного із подружжя після розірвання шлюбу змінити в частині стягнення витрат на правову допомогу з 1660 гривень на 500 гривень.

В іншій частині рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07.07.2016 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_5

Судді: /підпис/ ОСОБА_6

/підпис/ ОСОБА_7

Згідно з оригіналом.

Суддя: