Провадження № 2/243/332/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2016 року Словянський міськрайонний суд Донецької області

у складі : головуючого судді Алексєєнко І.П.

при секретарі _ ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Словянська справу за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства ( ВАТ ) «Содовий завод» міста Словянська про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів її виплати,

в с т а н о в и в :

24 грудня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, компенсацію втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів її виплати. В обґрунтування позову зазначила, що у період з 14 жовтня 1968 року по 01 квітня 2011 року вона працювала у ВАТ «Содовий завод» м. Словянська та має заборгованість по заробітній платі у сумі 1299,31 гривень. Рішенням комісії по трудовим спорам від 24 вересня 2003 року на її користь стягнуто заборгованість по заробітній платі у сумі 1299,31 гривень. Вказане рішення комісії по трудовим спором надане нею до Державної виконавчої служби в м. Словянську до виконання, але рішення до теперішнього часу не виконано. Оскільки ВАТ «Содовий завод» м. Словянська не здійснило виплату заборгованості по заробітній платі по сьогоднішній день, вона звернулася з вказаним позовом до суду та вважає, що необхідно стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у сумі 102741,60 гривень та компенсацію втрати частини грошових доходів у звязку із порушенням термінів виплати заробітної плати у сумі 4536,54 гривень.

Позивач у судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та наполягала на задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідач представник ВАТ «Содовий завод» м. Словянська в особі ліквідатора ОСОБА_3, в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без представника ВАТ «Содовий завод» та вказав заперечення щодо позову ОСОБА_2І, згідно якої відповідач не визнає позовні вимогу у повному обсязі, оскільки, сума заборгованості по заробітній платі рахується за даними бухгалтерського обліку і затверджена в реєстрі кредиторів ВАТ «Содовий завод», на якому проводиться ліквідаційна процедура з 09.04.2003 року. Збільшення діючої заборгованості, навіть за рішенням суду, є незаконним. Закон України № 2343-ХП «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» має пріоритет перед іншими законодавчими актами і відповідно до цього Закону забороняється відносно підприємства ВАТ «Содовий завод» застосовувати будь-які економічні санкції, що може привести до збільшення дійсних вимог в ліквідаційній процедурі. Тому вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів її виплати, не визнаються ними відповідно до вказаного Закону.

Суд, дослідивши додані докази та заперечення відповідача, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено в суді ОСОБА_2 у період з 14 жовтня 1968 року по 01 квітня 2011 року працювала у ВАТ «Содовий завод» м. Словянка, про що свідчить довідка № 01-32/336 від 18.11.2015 року, видана ліквідатором ВАТ «Содовий завод» м. Словянська ОСОБА_3

При звільненні з підприємства остаточний розрахунок по заробітній платі з позивачем проведений не був.

На підставі рішення комісії по трудовим спорам від 24 вересня 2003 року визначено, що позивач ОСОБА_2 має право на отримання від ВАТ «Содовий завод» належну їй суму заробітної плати у розмірі 1299,31 гривень, про що видано 27.09.2003 року посвідчення, яке має силу виконавчого листа.

Як встановлено судом, зазначене посвідчення предявлено до примусового виконання у виконавчу службу та, як вбачається з листа ліквідатора ВАТ «Содовий завод», виконавче провадження при відкритті ліквідаційної процедури передане для виконання ліквідатору ТОВ «Содовий завод», та на теперішній час вказана сума заборгованості по заробітній платі не виплачена.

У відповідності до ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Зазначені норми трудового права структурно віднесені до розділу VІІ "Оплата праці" указаного Кодексу. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов'язання. Це компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку.

Про неможливість здійснити розрахунок з позивачем підприємство вказує на відсутність коштів та відкриття Ліквідаційної процедури по справі з приводу банкрутства підприємства на підставі Постанови Донецького Господарського суду від 04 вересня 2003 року.

За положеннями ч. 4 ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів.

Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що дія мораторію не поширюється на вимоги колишніх працівників про виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Позивач звернулася до суду із вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільнені, починаючи з 02.04.2011 року тобто з часу звільнення по день винесення рішення у справі.

Позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно Довідки № 25-8257 від 13.11.2015 року, середня заробітна плата за два останніх місяці роботи позивача лютий - березень 2011 року становить 930,00 гривень.

Відпрацьована кількість робочих годин за два останніх місяці становить: лютий 2011 року 80,0 годин; березень 2011 року 87,5 годин. Тобто, годинна тарифна ставка складає (930,00 гривень + 930,00 гривень) / (80,0 годин + 87,5 годин) = 11,10 гривень на годину.

Таким чином, середньоденна заробітна плата позивача складає з розрахунку: 8,0 годин х 11,10 гривень на годину = 88,8 гривень.

Отже, із врахуванням середньоденного заробітку позивача, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 02 квітня 2011 року по 30 листопада 2015 року включно складає: 88,8 гривень х 1157 днів = 102741,60 гривень.

Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Оскільки позивач визначила час затримки розрахунку 1157 робочих днів, а саме з 02 квітня 2011 року по 30 листопада 2015 року, то суд виходить при вирішення даного спору саме із таких заявлених ОСОБА_2 вимог.

Стосовно позовних вимог про стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів її виплати, суд виходить з такого.

За змістом вимог ст. 34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з затримкою термінів її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

За приписами ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі-компенсація) провадиться уразі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом, а за змістом ст. 8 вказаного закону, цей Закон набирає чинності з 1 січня 2001 року.

В статті 3 вказаного Закону, передбачений порядок нарахування компенсації втрати частини доходів у звязку із порушенням строків її виплати.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Однак, як встановлено в судовому засіданні і вказано позивачем у своїй заяві, по теперішній час заборгованість по заробітній платі їй не виплачена.

Стаття 7 вищевказаного Закону передбачає, що відмова власника або уповноваженого ним органу ( особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Як зазначено вище, вимоги позивачем про стягнення заборгованості по заробітній платі не заявлялись, такі вимоги були вирішені Комісією по трудовим спорам, та заробітна плата до теперішнього часу позивачці не сплачена і при її виплаті індексація відповідно до діючого законодавства не нарахована.

Крім того, позивачем у порушення вимог ст. 60 ЦПК України, не надано суду даних про відмову ВАТ «Содовий завод» у виплаті їй компенсації. Втрати заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати.

Тому, саме з цих підстав позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення компенсації заробітної плати в звязку з порушенням строків її виплати задоволенню не підлягають.

Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

У звязку з чим, з відповідача ВАТ «Содовий завод», на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1027,42 гривень.

На підставі викладеного, ст. 117 КЗпП України, Законів України «Про оплату праці», «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до Відкритого Акціонерного Товариства (ВАТ) «Содовий завод» міста Словянська про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів її виплати, задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого Акціонерного Товариства (ВАТ) «Содовий завод» міста Словянська на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку в розмірі 102741 (сто дві тисячі сімсот сорок один) гривень 60 копійок.

Стягнути з Відкритого Акціонерного Товариства (ВАТ) «Содовий завод» міста Словянська судовий збір у розмірі 1027 (одна тисяча двадцять сім) гривень 42 копійки на користь держави.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: