справа № 278/1492/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2016 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., секретаря Максименко М.С., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання їх двох спільних дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, а після повноліття однієї з дочок у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу. Позов обґрунтовано тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання спільної з позивачем малолітньої дитини.

У судове засідання сторони по справі не з'явились, але до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує. Відповідач позов визнав і не заперечував щодо його задоволення. За таких обставин судом вирішено проводити розгляд справи у відсутність сторін, адже матеріали справи містять достатньо доказів про правовідносини, що склались між ними.

Дослідив матеріли справи судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини.

15 вересня 2007 року між сторонами укладено шлюб (а.с.3) від якого народились діти: ОСОБА_3, 17 червня 2009 року (а.с.4), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). З огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання спільних з позивачем дітей, заява підлягає до часткового задоволення з огляду на таке. Позивачем було заявлено вимогу про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 всіх видів його доходів на її користь на утримання двох дітей, а після повноліття дочки ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини його доходів до повноліття дочки ОСОБА_6. Проте, у такому вигляді дана вимога задоволена бути не може, оскільки рішення суду не може ухвалюватись із застереженням на майбутнє.

Водночас, відповідач не позбавлена права звернутись до суду з відповідною позовною заявою про зміну розміру аліментів після настання повноліття однієї з дочок. Тому судом вирішено присудити до стягнення з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з моменту звернення з даним позовом до суду і до досягнення дітьми повноліття. Також, частковість задоволення позову суд аргументує і наступним. Окрім вимоги про стягнення аліментів позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь витрати понесені нею на правову допомогу у розмірі 150 гривень. За змістом ст. 84 ЦПК України склад та розмір витрат, пов'язаних із оплатою правової допомоги, належить до предмета доказування у справі та окремо регулюється відповідним нормативно правовим актом. На підтвердження цих обставин суду слід надавати договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам, наприклад особисті розписки адвоката про одержання грошей або бланк квитанції завірений лише печаткою адвоката. Відповідно до абзацу 4 п. 48 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Крім цього, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України, та з огляду на те, що позивач у даній категорії справ має пільги щодо сплати судового збору, відповідно до положень Закону України "Про судовий збір", з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 551,20 гривня. Суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України, ПП ВССУ № 10 від 17.10.2014 року, ст.ст. 10-11, ст. 60, ст. ст. 84, 88, ст. ст. 212-215, ст. 367 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3, 17 червня 2009 року, ОСОБА_4, 1 квітня 2012 року, у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 червня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати за розгляд даної справи в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.О. Грубіян