Справа № 146/537/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2016 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Пилипчук О.В., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства,-

В С Т А Н О В И В:

10 травня 2016 року в провадження судді Томашпільського районного суду Пилипчука О.В. надійшла дана позовна заява про встановлення батьківсьтва, в якій позивач просить визнати, що він є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ст.. 121 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Розглянувши вказану заяву, суддя дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам ст..ст. 119, 120 ЦПК України та містить недоліки, без усунення яких провадження у справі не може бути відкрите.

Відповідно ч.2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п. 3 ч. 2ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Згідно до ч. 1ст. 128 СК України (Визнання батьківства за рішенням суду), за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1ст. 130 СК України (Встановлення факту батьківства за рішенням суду), у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Отже, приписи ст.125,130 СК України передбачають встановлення факту батьківства за рішенням суду, а приписи ст. 128 СК України передбачають визнання батьківства за рішенням суду.

Таким чином, позивачем подано позовну заяву про встановлення батьківства, а заявлені вимоги про визнання батьківства, що повязано з іншими правовідносинами.

Справи за заявами про встановлення фактів батьківства розглядаються за правилами окремого провадження, а відповідно до ст. 128 СК справи про визнання батьківства - за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (надалі Постанова) заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися мати, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття. Усі вони беруть участь у справі як заявники.

Згідно до п. 3 вказаної Постанови підстави для визнання батьківства істотно відрізняються від підстав його встановлення.

Вказані недоліки позбавляють можливості відкрити провадження по справі.

Окрім того, в позовній заяві не зазначено доказів, які підтверджують викладені у позовній заяві обставини. Позивач повинен визначити правові підстави позову (обставини, які мають місце у диспозиції норми матеріального права і мають бути доведені суду) та на підтвердження цих підстав позову повинен надати відповідні докази.

Також позивачем не в повному обсязі вказано адреси сторін у справі, їхні засоби звязку.

Оскільки, дана позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.119, 120 ЦПК України, то згідно ст.121 ч.1 ЦПК України, дану заяву необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання будь-кого з них копії даної ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства, та надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали суду позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернена позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_4