У х в а л а

іменем україни

21 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,

Кузнєцова В.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області до Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про скасування розпорядження, визнання недійсними державних актів на землю та повернення земельних ділянок, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Київської області від 09 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року заступник прокурора Київської області звернувся до суду з позовом до Вишгородської районної державної адміністрації Київської області (далі - Вишгородська РДА Київської області), ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про скасування розпорядження, визнання недійсними державних актів на землю та повернення земельних ділянок.

На обґрунтування вимог заступник прокурора Київської області посилався на те, що проведеною прокуратурою Вишгородського району Київської області перевіркою виявлено порушення законодавства при наданні відповідачам у власність земельних ділянок, а саме: вимог земельного законодавства та Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Землі, які належать до резервного фонду, передані відповідачам, які не є членами колективного сільськогосподарського підприємства, не проживають у населеному пункті та не відносяться до соціальної сфери життя села. Позивач просив суд: визнати незаконним та скасувати розпорядження Вишгородської РДА Київської області від 23 грудня 2011 року № 2639 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_4 площею 0,1173 га, ОСОБА_3 площею 0,1173 га, ОСОБА_5 площею 0,1173 га, ОСОБА_2 площею 0,1173 га, для ведення індивідуального садівництва на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області та передачі у власність; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку від 28 грудня 2012 року серії НОМЕР_1, виданий на ім'я ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,1173 га з цільовим призначенням - для ведення індивідуального садівництва з кадастровим номером НОМЕР_2, який зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 24911; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку від 28 грудня 2012 року серії НОМЕР_3, виданий на ім'я ОСОБА_3, на земельну ділянку площею 0,1173 га з цільовим призначенням - для ведення індивідуального садівництва з кадастровим номером НОМЕР_4, який зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 24910; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку від 28 грудня 2012 року серії НОМЕР_5, виданий на ім'я ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,1173 га з цільовим призначенням - для ведення індивідуального садівництва з кадастровим номером НОМЕР_6, який зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 24913; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку від 28 грудня 2012 року серії НОМЕР_7, виданий на ім'я ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,1173 га з цільовим призначенням - для ведення індивідуального садівництва з кадастровим номером НОМЕР_8, який зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 24912; повернути земельні ділянки з кадастровими номерами - НОМЕР_6, НОМЕР_8, НОМЕР_4, НОМЕР_9 у комунальну власність Новосілківської сільської ради Вишгородського району; визнати за Новосілківською сільською радою право комунальної власності на земельну ділянку загальною площею 0,4692 га, вартістю 523 160 грн з кадастровими номерами НОМЕР_6, НОМЕР_8, НОМЕР_4, НОМЕР_9.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 22 жовтня 2015 року у задоволені позову заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 09 лютого 2016 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 22 жовтня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано розпорядження Вишгородської РДА Київської області від 23 грудня 2011 року № 2639 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_4 площею 0,1173 га, ОСОБА_3 площею 0,1173 га, ОСОБА_5 площею 0,1173 га, ОСОБА_2 площею 0,1173 га, для ведення індивідуального садівництва на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області та передачі у власність. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку від 28 грудня 2012 року серії НОМЕР_1, виданий на ім'я ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,1173 га з цільовим призначенням - для ведення індивідуального садівництва з кадастровим номером НОМЕР_2, який зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 24911. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку від 28 грудня 2012 року серії НОМЕР_3, виданий на ім'я ОСОБА_3, на земельну ділянку площею 0,1173 га з цільовим призначенням - для ведення індивідуального садівництва з кадастровим номером НОМЕР_4, який зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 24910; визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку від 28 грудня 2012 року серії НОМЕР_5, виданий на ім'я ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,1173 га з цільовим призначенням - для ведення індивідуального садівництва з кадастровим номером НОМЕР_6, який зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 24913; визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку від 28 грудня 2012 року серії НОМЕР_7, виданий на ім'я ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,1173 га з цільовим призначенням - для ведення індивідуального садівництва з кадастровим номером НОМЕР_8, який зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 24912. Повернуто земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_2, НОМЕР_4, НОМЕР_6, НОМЕР_8 у комунальну власність Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області. В іншій частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про скасування рішення апеляційного суду із залишенням у силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом установлено, що розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації від 23 грудня 2011 року № 2639 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_4 площею 0,1173 га, ОСОБА_3 площею 0,1173 га, ОСОБА_5 площею 0,1173 га, ОСОБА_2 площею 0,1173 га, для ведення індивідуального садівництва на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області, та передачі у власність.

28 грудня 2012 року відповідачам видано: державний акт на право власності на земельну ділянку від 28 грудня 2012 року серії НОМЕР_1, виданий на ім'я ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,1173 га з цільовим призначенням - для ведення індивідуального садівництва з кадастровим номером НОМЕР_2, який зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 24911; державний акт на право власності на земельну ділянку від 28 грудня 2012 року серії НОМЕР_3, виданий на ім'я ОСОБА_3, на земельну ділянку площею 0,1173 га з цільовим призначенням - для ведення індивідуального садівництва з кадастровим номером НОМЕР_4, який зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 24910; державний акт на право власності на земельну ділянку від 28 грудня 2012 року серії НОМЕР_5, виданий на ім'я ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,1173 га з цільовим призначенням - для ведення індивідуального садівництва з кадастровим номером НОМЕР_6, який зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 24913; державний акт на право власності на земельну ділянку від 28 грудня 2012 року серії НОМЕР_7, виданий на ім'я ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,1173 га з цільовим призначенням - для ведення індивідуального садівництва з кадастровим номером НОМЕР_8, який зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 24912.

Згідно з листом Новосілківського сільського голови № 78/02-42 відповідно до генерального плану села Новосілки, розробленого Інститутом «УкрНДІПроцивільсільбуд» у жовтні 2007 року (протоколом від 01 жовтня 2007 року № 98), погодженим 13 грудня 2007 року на засіданні архітектурно-містобудівної ради управління містобудування і архітектури та розвитку інфраструктури Київської обласної державної адміністрації (протоколом від 13 грудня 2007 року № 299/07-ц), затвердженого сесією Новосілківської сільської ради (рішення від 13 грудня 2007 року № 146-12-у), та відповідно до рішення Вишгородської районної ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення (коригування) та зміни межі с. Новосілки» від 27 вересня 2012 року № 278-21-У1, вказані земельні ділянки знаходяться за межами населеного пункту с. Новосілки та відповідно до даних форми 6-зем, відносяться до земель резервного фонду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. ч. 1, 4, 9, 10ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Площа земель, що передаються у приватну власність, становить різницю між загальною площею земель, що перебували у постійному користуванні сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, і площею земель, які залишаються у державній чи комунальній власності (лісогосподарського призначення, водний фонд, резервний фонд). Органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у процесі приватизації створюють резервний фонд земель за погодженням його місця розташування з особами, зазначеними в частині першій цієї статті у розмірі до 15 відсотків площі усіх сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ та організацій. Резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням.

Згідно із ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Відповідно до п. 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.

Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.

У справі, яка переглядається, суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що резервний фонд земель підлягає перерозподілу у першу чергу між працівниками державних та комунальних закладів, підприємств та організацій культури, освіти та охорони здоров'я, та пенсіонерам з їх числа, які проживають у сільській місцевості, та лише які мають право на подачу клопотання про виділ землі із резервного фонду, тому, встановивши, що на території сільської ради проживають громадяни, які ще не отримували земельні ділянки у власність, обґрунтовано вважав, що рішення органу виконавчої влади про надання земельних ділянок з резервного фонду особам, які до такого переліку не відносяться, не відповідає вимогам Закону.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни або скасування не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 09 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: Т.Л. Ізмайлова

В.О. Кузнєцов