У х в а л а

22 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши заяву Лізингової компанії «GE CAPITAL SERVIZI FINANZIARI» s.p.a. про перегляд рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатського області від 27 жовтня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 24 лютого 2016 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 серпня 2016 року у справі за позовом Лізингової компанії «GE CAPITAL SERVIZI FINANZIARI» s.p.a. до районного відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області, третя особа - ОСОБА_1 про виключення майна з під арешту та повернення транспортного засобу,

в с т а н о в и в:

Лізингова компанія «GE CAPITAL SERVIZI FINANZIARI» s.p.a. звернулася до Верховного Суду України із зазначеною заявою, яка не відповідає вимогам ст. 358 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Зі змісту заяви вбачається, що Лізингова компанія «GE CAPITAL SERVIZI FINANZIARI» s.p.a. подала заяву з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постановах Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права (п. п. 1 та 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України).

Для прикладу наявності підстави подання заяви, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, Лізингова компанія «GE CAPITAL SERVIZI FINANZIARI» s.p.a. у заяві посилається на постанову Вищого господарського суду України від 16 березня 2011 року.

Однак, зазначена постанова не може бути взята до уваги як приклад невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постановах Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, передбаченого пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, оскільки постановлена не Верховним Судом України.

У зв'язку з цим, заявнику згідно з п. 3 ч. 2 ст. 357 ЦПК України потрібно уточнити підставу подання заяви (п. п. 1 та (або) п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України), а також обґрунтувати її належним чином.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України заявнику слід надати копії постанов Верховного Суду України, якщо заява подається з підстави, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Згідно зі ст. 358 ЦПК України до заяви про перегляд судових рішень додається документ про сплату судового збору. Із доданого документу про сплату судового збору вбачається, що судовий збір сплачено заявником не в повному обсязі з огляду на наступне.

Лізингова компанія «GE CAPITAL SERVIZI FINANZIARI» s.p.a. звернувся до Верховного Суду України 20 вересня 2016 року.

Так, відповідно до п. п. 8 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України підлягає сплаті судовий збір у розмірі 130 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно із ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У даному випадку заявникові за вимогу майнового характеру, необхідно було сплатити 130% від 1 відсотока ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, що складає 4353 грн 53 коп. та за вимогу немайнового характеру 130% від 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 316 грн 68 коп.

Проте у відповідності до документу про сплату судового збору, доданого до заяви, на розрахунковий рахунок Верховного Суду України заявник сплатив лише 295 грн.

З огляду на викладене, для розгляду заяви Лізингової компанії «GE CAPITAL SERVIZI FINANZIARI» s.p.a. судовий збір у розмірі 4375 грн 21 коп. повинен бути доплачений і перерахований на рахунок Верховного Суду України з такими реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі, 22030102 р/о 0007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації доходів бюджету - 22030102, код банку отримувача - 820019, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; у графі платіжного доручення "Призначення платежу" зазначається "судовий збір (Верховний Суд України, 060)" символ звітності 207.

На адресу Верховного Суду України слід надіслати оригінал документу про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 359 ЦПК України у разі встановлення, що заяву подано без додержання вимог ст. ст. 357 та 358 цього Кодексу, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог ст. ст. 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

Керуючись ст. ст. 358, 359 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву Лізингової компанії «GE CAPITAL SERVIZI FINANZIARI» s.p.a. про перегляд судових рішень залишити без руху та надати заявникові строк до 11 жовтня 2016 року для усунення зазначених недоліків заяви.

Роз'яснити, що у разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України А.Г. Ярема