Дата документу 26.07.2016
Справа № 320/2296/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2016 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Колодіної Л.В.,

при секретарі - Арифовій Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 351 305 грн. 55 коп. та судових витрат, пов'язаних з оплатою судового збору, в розмірі 5 269 грн. 58 коп..

В обґрунтування позову позивач вказує, що 01 квітня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 80-0111004/ФК-08, згідно з умовами якого позивач надав ОСОБА_2 кредитні кошти в розмірі 124 195,00 грн. з розрахунку 15,30 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 01.04.2008 року по 31.03.2015 року. Мета кредитування придбання автомобіля марки Toyota, для особистих потреб.

Відповідно до ст. 512-519 ЦК України, ст.ст. 92, 95 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Постанови Правління НБУ № 369 «Про затвердження Положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства», 30.06.2010 року між TOB «Укрпромбанк», AT «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь AT «Дельта Банку». Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 80-0111004/ФК-08 від 01.04.2008 року.

Виконання відповідачем ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного Договору поруки № 80-0111004/Zфпор-08 від 01 квітня 2008 року між TOB «Український промисловий банк» та ОСОБА_3, ОСОБА_2М, згідно з яким ОСОБА_3 поручається перед позивачем за виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором № 80-0111004/ФК-08 від 01.04.2008 року. Відповідальність ОСОБА_3 настає у випадку невиконання (неналежного виконання) ОСОБА_2 зобов'язань за договором. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 несуть перед позивачем солідарну відповідальність, а ОСОБА_3 відповідає перед позивачем у тому ж обсязі, що і ОСОБА_2.

ОСОБА_2 умови кредитного договору належним чином не виконувала, у зв'язку з чим, станом на 29.03.2016 року за відповідачем виникла заборгованість в сумі 351 305 грн. 55 коп., з яких: тіло кредиту 110 888 грн. 41 коп., відсотки 120 347 грн. 76 коп., пеня 113 423 грн. 40 коп., сума за ставкою 3% - 6 645 грн. 98 коп..

На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідачів на його користь суму заборгованості за договором кредиту № 80-0111004/ФК-08 від 01.04.2008 року у загальному розмірі 351 305 грн. 55 коп. та судові витрати у розмірі 5269 грн. 58 коп..

В судове засідання представник позивача не зявився, він нього надійшла заява з проханням розглядати справу у його відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Крім того, просить долучити до матеріалів справи ОСОБА_4 приймання-передачі кредитних договорів, договорів застави (іпотеки), поруки, кредитних справ від 05.08.2010 року ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк».

В судове засідання відповідачі не зявились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Від представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Позов просить задовольнити частково. В матеріалах справи є заперечення представника проти позову, згідно яких він просить застосувати строки позовної давності щодо позичальника ОСОБА_2, а саме просить стягнути за тілом кредиту, починаючи з 01.05.2013 року по 31.03.2015 року (з моменту подачі позову в межах строків позовної давності до кінця строку дії договору кредиту), суму заборгованості у розмірі 32 527, 22 грн., (22*1478,51=32 527,22, де 22 кількість місяців, 1 478, 51 грн. розмір щомісячного платежу по тілу кредиту). За відсотками по кредиту просить стягнути 9 123, 88 грн., (32 527,22*15,3/12*22 = 9 123,88, де 32 527,22 грн. сума кредиту в межах позовної давності, 15,3% - ставка по кредиту, 12 - місяців у році, 22 кількість місяців). Щодо пені просить застосувати спеціальний строк позовної давності в один рік, у звязку з пропуском строку позовної давності. Отже, просить стягнути з ОСОБА_2 суму заборгованості у розмірі 41 651, 10 грн., з яких: тіло кредиту 32 527, 22 грн., відсотки по кредиту 9 123,88. Крім того, представник позивача просить припинити поруку щодо поручителя ОСОБА_3, у звязку з закінченням строку, встановленого в договорі поруки.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за їхньої відсутності та неявки відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 01 квітня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 80-0111004/ФК-08, згідно з умовами якого позивач надав ОСОБА_2 кредитні кошти в розмірі 124 195,00 грн. з розрахунку 15,30 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 01.04.2008 року по 31.03.2015 року. Мета кредитування придбання автомобіля марки Toyota, для особистих потреб. Погашення кредиту має відбуватися шляхом внесення щомісячних платежів відповідно до графіку погашення кредиту /а.с. 6-12/.

Відповідно до ст.ст. 512-519 ЦК України, ст.ст. 92, 95 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Постанови Правління НБУ № 369 «Про затвердження Положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства», 30.06.2010 року між TOB «Укрпромбанк», AT «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь AT «Дельта Банку» /а.с. 24-28/.

ОСОБА_4 приймання-передачі кредитних договорів, договорів застави (іпотеки), поруки, кредитних справ від 05.08.2010 року, ТОВ «Укрпромбанк» передав, а ПАТ «Дельта Банк» прийняв кредитні договори, договори поруки, договори застави, кредитні справи відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

ОСОБА_4 ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 80-0111004/ФК-08 від 01.04.2008 року.

Відповідно до п.п. 2.4, 2.5 Кредитного договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами в розмірі не менш як 1 478,51 грн. по 20 (двадцяте) число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Шляхом безготівкового перерахування коштів на позичковий рахунок позичальника та /або шляхом внесення готівки до каси банку /а.с.6-12/.

ОСОБА_4 з п.1.5, 2.6, 2.7 Кредитного договору, проценти за користування Кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по Кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця. Нараховані проценти сплачуються позичальником у валюті кредиту по 20 (двадцяте) число (включно) кожного наступного місяця, що слідує за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням кредиту, шляхом внесення готівкових коштів в касу банку або шляхом безготівкового перерахування з поточного рахунку позичальника /а.с.6-12/.

Відповідно до п. 6.2 Кредитного договору, банк має право вимагати дострокового повного повернення кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених цим договором, а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником та/або його поручителями (заставодавцями, гарантами, поручителями, майновими поручителями) умов цього Договору та/або договорів, укладених у забезпечення виконання Позичальником зобов'язань за цим Договором, а Позичальник зобов'язаний протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання Позичальником відповідної вимоги від банку (а у випадку передбаченому п. 4.2.5. не пізніше наступного робочого дня) повернути суму заборгованості по Кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії, штрафні санкції, інші платежі за цим Договором, а також відшкодувати збитки, завдані Банку, у випадках, передбачених п.п. а ж, в тому числі і в випадку порушення Позичальником строків платежів, що встановлені Договором /а.с.6-12/.

ОСОБА_4 з п.24 Постанови №5 Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року, предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову.

Виконання відповідачем ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного Договору поруки № 80-0111004/Zфпор-08 від 01 квітня 2008 року між TOB «Український промисловий банк» та ОСОБА_3, ОСОБА_2М, згідно з яким ОСОБА_3 поручається перед позивачем за виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором № 80-0111004/ФК-08 від 01.04.2008 року. Відповідальність ОСОБА_3 настає у випадку невиконання (неналежного виконання) ОСОБА_2 зобов'язань за договором. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 несуть перед позивачем солідарну відповідальність, а ОСОБА_3 відповідає перед позивачем у тому ж обсязі, що і ОСОБА_2 /а.с.15/.

ОСОБА_2 умови кредитного договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим, станом на 29.03.2016 року за ОСОБА_2 виникла заборгованість за тілом кредиту, відсотками, пенею та 3% річних.

ОСОБА_4 розрахунку заборгованості, починаючи з 01.07.2010 року та по 01.03.2016 року, були нараховані відсотки на поточну суму заборгованості 120 347,76 грн., сума пені складає 113 423 грн. 40 коп., сума за ставкою 3% - 6 645 грн. 98 коп., тіло кредиту 110 888 грн. 41 коп., тобто заборгованість складає 351 305 грн. 55 коп. /а.с.22-24/.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

При статті 212 ЦПК України згідно якої суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

ОСОБА_4 з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

ОСОБА_4 з ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до положень статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень п. п. 1, 2 ч. 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) або правонаступництва.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

ОСОБА_4 зі статтею 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Однак закон не пов'язує це право з невиконанням боргових зобов'язань взагалі, в тому числі, і попередньому кредиторові.

Відповідно до ч.1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Однак, навіть у разі неповідомлення боржника про заміну кредитора в зобов'язанні не звільняє його від обов'язку виконати взяте зобов'язання, а лише може бути підставою для застосування ч. 2 статті 516 ЦК України щодо виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові як належного виконання, та ч. 4 статті 612 ЦК України відповідно до якої прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

За змістом статті 518 ЦК України боржник має право висувати вимоги проти нового кредитора у зобов'язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред'явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов'язок до пред'явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

ОСОБА_4 статті 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою статті 545 цього Кодексу, зокрема у разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора.

Таким чином, за змістом зазначених норм права, відсутність відомостей про нового кредитора надає боржнику право виконати зобов'язання на адресу первинного кредитора, а не позбавляє його обов'язку виконати зобов'язання.

Крім того, прострочка кредитора звільняє боржника від виконання зобов'язання на час прострочки тільки у тому випадку, коли кредитор відмовився від прийняття виконання зобов'язань, або коли відсутність відомостей про нового кредитора позбавила боржника можливості виконати зобов'язання також на адресу первинного кредитора.

Отже, відсутність відомостей про нового кредитора не позбавляла права боржника виконати зобов'язання первинному кредитору і тільки при його відмові прийняти виконання зобов'язання могла настати прострочка кредитора.

ОСОБА_4 до вимог ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 порушила свої зобовязання за кредитним договором, оскільки позичальник неналежним чином виконувала свої зобовязання по сплаті відсотків. Таким чином суд вважає необхідним стягнути з відповідачки ОСОБА_2 суму заборгованості, станом на 29 березня 2016 року, за тілом кредиту у розмірі 110 888, 41 грн. та суму за відсотками у розмірі 120 347, 76 грн..

ОСОБА_4 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тому на користь позивача з відповідача ОСОБА_2 також підлягає стягненню 3% річних у розмірі 6 645, 98 грн., а всього підлягає стягненню з відповідачки ОСОБА_2 сума заборгованості за договором кредиту у розмірі - 237 882, 15 грн..

Представником відповідача заявлено про застосування наслідків пропущення строку позовної давності в частині позовних вимог про стягнення пені за період, що перевищує один рік до дня предявлення позову до суду.

Статтею 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі. Сплив строку позовної давності є підставою для відмови у задоволенні позову.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання не може перевищувати одного року. Виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Ця правова позиція висловлена в Постанові Верховного суду України від 03 вересня 2014 року у справі за № 6-100 цс 14.

Оскільки право на стягнення пені у кредитора виникло з наступного дня після закінчення строку дії договору кредиту, а саме з 01.04.2015 року, а до суду він звернувся лише 11.04.2016 року, тому пеня стягненню з відповідачів не підлягає.

Крім того, представником відповідача заявлено про припинення поруки щодо поручителя ОСОБА_3, у звязку з закінченням строку, встановленого в договорі поруки.

ОСОБА_4 ст. ст. 553,554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Частиною 4 ст. 559 ЦК України встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

ОСОБА_4 п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

ОСОБА_4 до Правової позиції, висловленої під час розгляду справи № 6-155цс13, відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

ОСОБА_4 з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Установивши, що договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення всіх зобовязань боржника за кредитним договором, та що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, який був змінений ним відповідно до пункту 1.9.1 кредитного договору, не предявив протягом шести місяців вимоги до поручителя про виконання зобовязання, суд приходить до висновку про те, що зобовязання за договором поруки припинилися.

У п. 1.3 кредитного договору строк виконання основного зобов'язання чітко визначений - дата повернення кредиту є 31.03.2015 року, тобто з цього часу у ПАТ «Дельта банк» виникло право пред'явити вимогу до поручителя щодо повернення кредиту протягом наступних шести місяців. Таку вимогу до поручителя банк пред'явив лише 11.04.2016 року, тобто після спливу встановленого ч. 4 ст.559 ЦК України шестимісячного строку.

Таким чином, судом встановлено, що договір поруки, укладений з відповідачем ОСОБА_3, відповідно до вимог закону, припинив свою дію, а тому останній не повинен нести солідарну відповідальність з кредитором ОСОБА_2.

За таких обставин, порука ОСОБА_3 є припиненою, тому суд вважає, що в позові до відповідача ОСОБА_3 слід відмовити.

Оскільки відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати в межах задоволених позовних вимог, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору в розмірі 3 568 грн. 23 коп..

На підставі викладеного та керуючись Постановою № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства про вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року, ст.ст. 257, 258, 267, 512, 514, 516, 517, 518, 526, 536, 612, 613, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 57, 60, 64, 88, 212, 218, 553, 554 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково:

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, пр-т 50-річчя ПеремогиАДРЕСА_1, на користь Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк», юридична адреса: м. Київ, вул. Щорса, 36-б (МФО 321024, , р/р 1) заборгованість за кредитним договором № 80-0111004/ФК-08 від 01.04.2008 року в розмірі 237 882 /двісті тридцять сім тисяч вісімсот вісімдесят дві/ грн. 15 коп., з яких: тіло кредиту 110 888, 41 грн., сума за відсотками 120 347, 76 грн., сума за ставкою 3% - 6 645,98 грн..

В іншій частині позовних вимог до ОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, пр-т 50-річчя ПеремогиАДРЕСА_1, на користь Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк», юридична адреса: м. Київ, вул. Щорса, 36-б (МФО 321024, , р/р 1), судовий збір в розмірі 3 568 /три тисячі пятсот шістдесят вісім/ грн. 23 коп..

В позові Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.В. Колодіна