Провадження №2/200/3291/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Власенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 13.03.2015 року померла її мати ОСОБА_4 За життя мати заповіту не складала. Після її смерті відкрилась спадщина на майно, що належало їй до дня смерті, а саме на 11/25 частин домоволодіння №15 по вул..Леонтовича в м.Дніпропетровську, тому у визначений законом строк вона звернулась до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини. Відповідна заява стосовно прийняття спадщини знаходиться в матеріалах спадкової справи, що зберігається у приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 Проте, постановою приватного нотаріуса від 24.05.2016 року їй було відмовлено у здійснені нотаріальної дії, а саме у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану частину домоволодіння у звязку з тим, що реєстрація права власності на зазначене нерухоме майно не проводилась. Зазначену частину домоволодіння її покійна мати отримала як спадкоємиця за законом після смерті своєї бабусі ОСОБА_5, однак свідоцтва про право на спадщину за законом не отримувала хоча фактично й прийняла спадщину. Згідно довідки КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» ДМР від 03.08.2015 року №8878 право власності на 11/25 часток домоволодіння №15 по вул..Леонтовича в м.Дніпропетровську зареєстровано за «Евсегой Прасковьей Григорьевной» (російською мовою) на підставі свідоцтва про право власності від 30.09.1964 року, виданого відділом комунального господарства виконавчого комітету Жовтневої районної ради м.Дніпропетровська, згідно рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради від 08.09.1964 року №641, зареєстроване 14.10.1964 року в КП «ДМБТІ» ДМР та записано в реєстрову книгу №179 за реєстровим №6. Інші 14/25 часток спірного домоволодіння належить відповідачці ОСОБА_2 на підставі рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 04.05.1993 року. ОСОБА_5 є рідною бабкою її матері ОСОБА_4 Згідно довідки державного архіву Дніпропетровської області від 13.11.2015 року №Ш-92-2015 у метричній книзі Вознесенської церкви в м.Катеринослава (нині м.Дніпро) є актовий запис №1 про народження 17 грудня 1913 року дитини жіночої статі, хрещеної 01.01.1914 року імям «Неоніла». У графі «звание, имя, отчество и фамилия родителей, и какого вероисповедания» (російською мовою) записано «Екатеринославского уезда села Краснополья крестьянин Андрей ОСОБА_6 и законная жена его ОСОБА_7, оба православные» (російською мовою). Дитина «Неоніла» (ОСОБА_8) є матірю її матері ОСОБА_4 (дівоче прізвище Рябова), що підтверджується свідоцтвом про її народження. ОСОБА_5 та ОСОБА_8 постійно проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Також за даною адресою з моменту народження проживала й її мати ОСОБА_4 ОСОБА_8 померла 19.08.1957 року, а ОСОБА_5 померла 23.03.1966 року. Таким чином ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 як її онука, так як на момент її смерті проживала разом з нею, тому вступила в управління та володіння спадковим майном. На момент смерті її матері ОСОБА_4, вона проживала разом з нею та була зареєстрована за вищевказаною адресою. Позивачка просила визнати за нею право власності на 11/25 частин домоволодіння №15, яке складається з житлового будинку А-1 з прибудовою А1-1 житловою площею 30,3 кв.м., загальною площею 61,1 кв.м., житлового будинку Б-1 з прибудовами Б1-1, б-1, б1-1, споруд №1-6, І по вул..Леонтовича в м.Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 13.03.2015 року.

В судове засідання позивачка не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просила їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просила розглянути справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення, просила розглянути справу без її участі.

Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У відповідності до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Судом встановлено, що 13 березня 2015 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ №620899, виданий відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 19 березня 2015 року, актовий запис №2364.

За життя ОСОБА_4 заповіту не складала. Після її смерті відкрилась спадщина на майно, що належало їй до дня смерті, а саме на 11/25 частин домоволодіння №15 по вул..Леонтовича в м.Дніпропетровську.

На підставі ст..1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями І черги за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 13.03.2015 року є: її дочка ОСОБА_1

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а згідно ст.1272 цього кодексу, якщо спадкоємець протягом встановленого законом строку (6 місяців), не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 23.05.2016 року була відкрита Спадкова справа №7/2016 після смерті ОСОБА_4, померлої 13.03.2015 року.

У встановлений законом шестимісячний строк всі спадкоємці І черги за законом звернулись до нотаріальної контори з відповідними заявами про прийняття та відмови від спадщини.

Постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу від 24.05.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у здійснені нотаріальної дії, а саме у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на 11/25 частин домоволодіння №15 по вул..Леонтовича в м.Дніпропетровську у звязку з тим, що реєстрація права власності на зазначене нерухоме майно не проводилась.

Згідно зі ст..328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно довідки КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» ДМР від 03.08.2015 року №8878 право власності на 11/25 часток домоволодіння №15 по вул..Леонтовича в м.Дніпропетровську зареєстровано за «Евсегой Прасковьей Григорьевной» (російською мовою) на підставі свідоцтва про право власності від 30.09.1964 року, виданого відділом комунального господарства виконавчого комітету Жовтневої районної ради м.Дніпропетровська, згідно рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради від 08.09.1964 року №641, зареєстроване 14.10.1964 року в КП «ДМБТІ» ДМР та записано в реєстрову книгу №179 за реєстровим №6. Інші 14/25 часток спірного домоволодіння належить відповідачці ОСОБА_2 на підставі рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 04.05.1993 року.

ОСОБА_5 є рідною бабкою її матері ОСОБА_4 Згідно довідки державного архіву Дніпропетровської області від 13.11.2015 року №Ш-92-2015 у метричній книзі Вознесенської церкви в м.Катеринослава (нині м.Дніпро) є актовий запис №1 про народження 17 грудня 1913 року дитини жіночої статі, хрещеної 01.01.1914 року імям «Неоніла». У графі «звание, имя, отчество и фамилия родителей, и какого вероисповедания» (російською мовою) записано «Екатеринославского уезда села Краснополья крестьянин Андрей ОСОБА_6 и законная жена его ОСОБА_7, оба православные» (російською мовою). Дитина «Неоніла» (ОСОБА_8) є матірю її матері ОСОБА_4 (дівоче прізвище Рябова), що підтверджується свідоцтвом про її народження серії УИ№516160.

ОСОБА_5 та ОСОБА_8 постійно проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Також за даною адресою з моменту народження проживала й мати позивачки ОСОБА_4

ОСОБА_8 померла 19.08.1957 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ№620899, виданим відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 19.03.2015 року, актовий запис №2364.

ОСОБА_5 померла 23.03.1966 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії VI-ЯР№081121, виданим Кіровським районним РАЦС м.Дніпропетровська 23.03.1966 року, актовий запис №994.

Відповідно до ч.2 ст.529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, що діяла на той час) онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно з ч.1 ст..549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, що діяла на той час) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Таким чином ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 як її онука, так як на момент її смерті проживала разом з нею, тому вступила в управління та володіння спадковим майном.

Згідно ст..1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_1 фактично прийняла в спадщину 11/25 частин домоволодіння №15 по вул..Леонтовича в м.Дніпропетровську шляхом вступу в управління або володіння спадковим майном, що підтверджується копією паспарту серії АМ№385061, де в розділі «Місце проживання» зареєстрована адреса: м.Дніпропетровськ, вул..Леонтовича, буд.15.

Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) право власності на 11/25 частин домоволодіння №15, яке складається з житлового будинку А-1 з прибудовою А1-1 житловою площею 30,3 кв.м., загальною площею 61,1 кв.м., житлового будинку Б-1 з прибудовами Б1-1, б-1, б1-1, споруд №1-6, І по вул..Леонтовича в м.Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 13.03.2015 року.

Відповідно до ст..88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) право власності на 11/25 частин домоволодіння №15, яке складається з житлового будинку А-1 з прибудовою А1-1 житловою площею 30,3 кв.м., загальною площею 61,1 кв.м., житлового будинку Б-1 з прибудовами Б1-1, б-1, б1-1, споруд №1-6, І по вул..Леонтовича в м.Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 13.03.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача понесені витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 2445 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.О. Кудрявцева