У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу начальника відділу освіти Сихівського району управління освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради - Матковського А. на рішення апеляційного суду Львівської області від 21 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до відділу освіти Сихівського району управління освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, третя особа - середня загальноосвітня школа № 73, про скасування дисциплінарного стягнення, відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що працює з 1994 року вчителем середньої загальноосвітньої школи № 73 та наказом начальника відділу освіти від

21 травня 2015 року за поданням директора школи Нагірного В.Д. на неї накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани, що вважає незаконним.

Вказала, що у лютому 2013 року батьками учнів, класним керівником яких на той час вона була, придбаний проектор з метою технічного забезпечення викладання матеріалів на уроках світової літератури та забезпечення загальношкільних потреб.

Про придбаний проектор повідомила директора школи шляхом подання письмового звіту про отримання благодійної допомоги. Проектор постійно зберігався в кабінеті №12, завідувачем якого була призначена вона. Про наявність проектора знали всі, хто має відношення до школи, оскільки такий використовувався на шкільних заходах.

16 березня 2015 року позивач виявила відсутність проектора за місцем його постійного зберігання, про що повідомила адміністрацію школи. Звертатися із заявою до правоохоронних органів директор НагірнийВ.Д. заборонив та в подальшому повідомив, що проектор не інвентаризований та не перебуває на балансі школи. Під час виробничої наради Нагірний В.Д. звинуватив її у тому, що проектор не мав інвентарного номера, на що позивач пояснила, що в її обов'язки не входить здійснювати інвентаризацію та ставити на баланс матеріальні цінності.

Вказала, що інвентаризація щорічно не проводилася, інвентарні номери бухгалтером востаннє видавалися у 2012 році та після цього на все придбане інвентарних номерів не отримувала.

Враховуючи небажання директора звернутися до правоохоронних органів, позивач 01 квітня 2015 року особисто звернулася з такою заявою.

07 травня 2015 року у кабінеті №12 була проведена позапланова інвентаризація, проте інформація про викрадений проектор не внесена до відповідного акту. Крім того, директор школи звинуватив її у тому, що не повідомила про придбання та не поставила на баланс ноутбук «Lenovo», придбаний батьками учнів у 2014 році. Проте такий ноутбук не був подарований школі, а наданий їй як класному керівнику особисто в користування, про що зазначено у протоколі батьківських зборів від 13 лютого 2014 року

Позивач зазначила, що не несе відповідальності за організацію бухгалтерського обліку, а виявляти матеріальні цінності та проставляти інвентарні номери з метою належного ведення бухгалтерського обліку повинна інвентаризаційна комісія, відповідальність за організацію інвентаризації та своєчасне її проведення несе керівник установи.

Крім цього, вказала, що дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку, оскільки з наказу випливає, що порушення вчинене у 2013-2014 роках. Також вважає, що при застосуванні дисциплінарного стягнення від неї не отримано детальних письмових пояснень та не враховано інші обставини, що є обов'язковим при обранні виду стягнення. Крім цього, пропущено строк ознайомлення її з наказом про накладення дисциплінарного стягнення, чим порушено порядок застосування стягнення.

Разом з тим, незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності завдало їй моральної шкоди, оскільки погіршився її душевний спокій, систематично відчуває головні та серцеві болі, ситуація, що склалась, негативно вплинула на відносини з рідними, друзями та колегами. У зв'язку з цим, відшкодування моральної шкоди оцінила у 10 000 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила визнати незаконним та скасувати наказ начальника відділу освіти Сихівського району управління освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради № 187 від 21 травня 2015 року про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани, стягнути моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 12 листопада

2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 21 березня 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ начальника відділу освіти Сихівського району управління освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради № 187 від 21 травня 2015 року про оголошення догани вчителю СЗШ № 73 ОСОБА_3 У решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, скаржник просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною 1 статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ознайомившись із змістом касаційної скарги, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 було безпідставно притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про незаконність оспорюваного наказу з мотивів не доведення відповідачем вчинення позивачем дисциплінарного проступку. Тому питання дотримання строків накладення такого стягнення не впливає на прийняття рішення у справі.

Разом з тим, за змістом листа від 19 травня 2015 року за підписом директора школи начальнику відділу освіти з приводу обставин пропажі проектора, директор школи НагірнийВ.Д. інформував про придбання батьками проектора у 2013 році, про те, що під час щорічних інвентаризацій такий не був опублікований, що свідчить і про сплив строку, визначеного ч. 2 ст. 148 КЗпП України для накладення дисциплінарного стягнення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував до цих правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, і вирішив справу з дотриманням норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Судове рішення ухвалене з додержанням норм процесуального права та правильним застосуванням матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою начальника відділу освіти Сихівського району управління освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради - Матковського А. на рішення апеляційного суду Львівської області від 21 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до відділу освіти Сихівського району управління освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, третя особа - середня загальноосвітня школа № 73, про скасування дисциплінарного стягнення, відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович