Провадження №2/331/1282/2016
ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2016 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Антоненко М.В., при секретарі Андрієнко С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Акціонерного Товариства «ОСОБА_3 Русь», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «НЕКСТДЖЕН ФІНАНС», Товариства з обмеженою відповідальністю «Аракс - 2000», треті особи ОСОБА_4, Товариство з обмеженою відповідальністю Конструкторсько-Виробниче Підприємство «Струм» про захист прав споживачів, -

Встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням про забезпечення позову.

В обґрунтування зазначив, що позивачем заявлено позовні вимоги про визнання боргового зобов'язання таким що підлягає зупиненню до виконання, визнання правочинів недійсними.

Обрані позивачем способи захисту порушеного права узгоджуються із приписами ч.2 ст.16 ЦК України.

В якості забезпечувального заходу щодо виконання зобовязань за кредитним Договором, між Позивачем та Відповідачем , було укладено договір іпотеки, за в яким в якості забезпечення за кредитним Договором, Позивачем було надано трьох кімнатну квартиру яка знаходиться за адресою: : АДРЕСА_1. (надалі «Нерухоме майно, або «обєкт застави»).

Згідно п 5.4.1 Договору іпотеки від 01.07.2013року, в контексті приписів ст.37 ЗУ «Про іпотеки, міститься відповідне застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя зокрема шляхом переходу останньому права власності на обєкт застави.

За змістом п.1.3. Договору «Про відступлення прав за Договором Іпотеки» від 11.08.2016 року, (стисло):

До нового Кредитора перейшли усі без виключення права Іпотекодержателя за Договором Іпотеки.

У звязку з чим, прямо вбачається пряма можливість утруднення виконання рішення суду про поновлення Позивача у порушених правах (в т.ч. додатково - порушення Позивача в правах власності) , виходячи із загального принципу презумпції правомірності правочину, а від так є всі вмотивовані підстави для забезпечення судом заявленого позову.

Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить суд до моменту набуття законної сили рішення суду у зазначеній цивільній справі

- заборонити вчиняти наступні дії щодо трьох кімнатної квартири яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, а саме - відчуження зазначеного нерухомого майна у будь - якій формі - що передбачає зміну власника зазначеного житлового приміщення (квартири).

Представник відповідача ОСОБА_2 Акціонерного Товариства «ОСОБА_3 Русь» в судовому засіданні проти заяви заперечував, вважав вимоги представника ОСОБА_1 необґрунтованими.

Відповідно до п.1, ч.1, ч.3 статті 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Представник позивача ОСОБА_1 пояснив суду, що іпотекодержателем відповідна письмова вимога позивачеві не надсилалась.

Аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, що твердження представника позивача ОСОБА_1 стосовно того, що існує можливість утруднення виконання рішення суду, не ґрунтується на фактичних обставинах справи, а є лише припущенням. Тобто, заява про забезпечення позову є такою, що заявлена передчасно.

Керуючись ст.ст. 151,152 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя М.В. Антоненко