Справа № 357/8610/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Подрєзова Г. О. ,

при секретарі - Александрова А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа Служба в справах дітей Білоцерківської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів;

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, 3-я особа Орган опіки та піклування Білоцерківської міської ради про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно малолітньої онука : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мотивуючи тим, що відповідач не виконує свої батьківські обов"язки, самоусунулася від виконання своїх обов"язків щодо дитини, є матір»ю дитини , але не цікавиться станом здоров"я , розвитком дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Відповідачка є дочкою позивача, проживає окремо від дитини, позивач здійснює фактично догляд за дитиною, здійснює її матеріальне утримання. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд позов задовольнити, позбавити відповідачку ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала повністю.

3-я особа Орган опіки та піклування Білоцерківської міської ради в особі представника за довіреністю про позбавлення батьківських прав відповідачки ОСОБА_2 та стягнення з неї аліментів на дитину, не заперечував, пояснив, що на захист прав дитини, доцільно позбавити відповідача батьківських прав .

Заслухавши пояснення позивача, відповідачки ОСОБА_2 , представника 3-ї особи, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Статтею 165 Сімейного Кодексу України визначено перелік осіб, які мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Такими особами є один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім»ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров»я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років.

Відповідно до ч.1 п.2 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав якщо, вона, він ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини.

Відповідно до положень ст..19 Сімейного Кодексу участь органу опіки та піклування при розгляді справ щодо позбавлення батьківських прав є обов»язковою.

Згідно з п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов»язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об»єктивного з»ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі не перебуває, записана матір»ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батько дитини записаний згідно ч.1 ст. 135 СК України.

Також, судом встановлено, що малолітній ОСОБА_3 проживає постійно з позивачкою ОСОБА_1 по АДРЕСА_1.

Позивачка в судовому засіданні послалася на те, що вона повністю виконує батьківські обов»язки відносно малолітньої онука ОСОБА_3, здійснює його виховання, догляд та матеріальне забезпечення..

Малолітній ОСОБА_3 був залишений його матір»ю у бабусі, мати вчиняла відносно дитини протиправні дії - фізичне насильство.

Дані обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки.

Так, свідок ОСОБА_6 - батько відповідачки та дідусь малолітнього ОСОБА_3 показав, що після народження дитини відповідачка погано відносилася до свого сина, била його коли той плакав, що він вважає як підставу для позбавлення батьківських прав.

Свідок ОСОБА_7 показала, що вона бачить малолітнього ОСОБА_3 лише з бабусею, під час прогулянок. Їй відомо, що мати дитини залишила свого сина бабусі.

Свідок ОСОБА_8 показала, що вона є сестрою позивачки і достовірно знає про те, що після народження дитини відповідачка доглядала її до одного року, а потім залишила дитину, не цікавиться її розвитком, доглядом, дитина залякана матір»ю, боїться мами.

Свідок ОСОБА_9 показала, що відповідачка залишала у неї дитину на кілька днів, що призвело до того, що вона вимушена була розшуковувати бабусю для передачі їй малолітнього ОСОБА_3.

В судовому засіданні також було встановлено, що відповідачка згідно з висновком органу опіки та піклування Білоцерківської міської ради не виконує свої батьківські обов"язки відносно малолітньої дитини, її сина фактично доглядає та виховує бабуся дитини , а тому комісія не заперечувала проти позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо дитини. Дані обставини повністю підтверджені дослідженим у судовому засіданні матеріалами справи, поясненнями позивача та відповідачки, представника 3-ї особи, та висновком органу опіки та піклування.

Тобто, судовому засіданні, достовірно підтверджено те, що відповідач не виявляє без поважних причин турботи про свою дитину, залишила дитину без догляду, утримання та виховання.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що дійсно суду надані всі належні докази, які підтверджують не виконання відповідачем без поважних причин своїх батьківських обов"язків відносно малолітньої дитини, а тому, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Крім цього за висновком органу опіки та піклування, над малолітньою необхідно встановити опіку згідно з вимогами ст.. 58 ЦК України та призначити позивача опікуном над нею.

Згідно з ст..60 ч.3 - суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

При вирішенні спору, суд враховує норму ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття.

Згідно ст.. 182 кодексу суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи.

Згідно з ч.2 цієї статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З врахуванням вимог закону, наданих суду доказів, що підтверджують позовні вимоги, суд вважає що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, а з відповідачів підлягають до стягнення аліменти на утримання малолітньої дитини - в розмірі 1/ 4 частини всіх видів їх доходів з дати подання позову до суду до повноліття дитини.

Керуючись ст.ст. 15,60,212-215, 223 ЦПК України, ст.ст.164, 180 Сімейного Кодексу України, ст..ст.58, ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/ 4 частини всіх видів її доходів але не менше 30% прожиткового мінімуму для витини відповідного віку, починаючи з 08.08.2016року до повноліття дитини.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Г. О. Подрєзова