АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/1619/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1133/16Головуючий у 1-й інстанції Кулешова Л.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Дорош А.І., Триголова В.М.

при секретарі Діхтяр Т.В.

за участю позивача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 04 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради про визнання нечинними та скасування рішень.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом до Виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради про визнання нечинними та скасування рішень.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що рішеннями Октябрського райвиконком у №451 від 25 вересня 2007 року, №476 від 09 жовтня 2007 року, №503 від 23 жовтня 2007 року, №342 від 22 липня 2008 року, №301 від 14 липня 2009 року, в порушення Правил забудови історичного центру м. Полтави та п. 5 ст. 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів і Україні», виділені земельні ділянки під будівництво 13 капітальних гаражів на території, прилеглій до житлового будинку за адресою вул. Жовтнева 40 Д, в м. Полтаві; та рішеннями №321 від 13 вересня 2008 року; №408 від 08 листопада 2005 року виділені земельні ділянки під будівництво 4 капітальних гаражів на території прилеглій до житлового будинку за адресою вул. Чорновала 2Б, в м. Полтаві. Вказував, що зазначені земельні ділянки були виділені громадянам, які не мали інвалідності та не проживали поблизу будівництва гаражів.

Позивач, керуючись своїм громадянським обовязком у процесі встановлення законності виділення земельних ділянок під будівництво капітальних гаражів, вважає, що вище згадані рішення не відповідають вимогам та положенням діючого чинного законодавства, з цих підстав просив визнати не чинними та скасувати вищезазначені рішення Октябрського райвиконкому м. Полтави

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 04 березня 2016 року у відкритті апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради про визнання нечинними та скасування рішень відмовлено на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України. Розяснено позивачу його право на звернення до суду за захистом його прав в порядку адміністративного судочинства.

Не погодившись з даною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення районним судом норм процесуального права, позивач просив оскаржувану ним ухвалу про відмову у відкритті провадження скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. При цьому зазначав, що в січні 2016 року він вже звертався до місцевого суду за захистом свого права у порядку адміністративного судочинства, але ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 21 січня 2016 року йому було відмовлено у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом до виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради про визнання нечинними та скасування рішень і розяснено право звернутись до суду за захистом своїх прав у порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про її часткове задоволення з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу суду першої інстанції та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відмоляючи у відкритті провадження за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради про визнання нечинними та скасування рішень, місцевий суд виходив з того, що відповідач є субєктом владних повноважень, а отже справа підлягає розгляду в порядку адіміністративного судочинства. Проте з таким висновком суду колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

Положенням ст. 15 ЦПК України чітко визначено компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ. Так, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема: визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

У п. 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснено, що земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (ст. 1 ЦК України, ст. 2, 5 ЗК України). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними ст. ст. 16, 21, 393 ЦК України, ст. 152 ЗК України, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі ст. 15 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи невирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (ст. ст. 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК України та інші), крім спорів, передбачених ч. 1 ст. 16 Закону України від 17 листопада 2009 року «Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (ст. ст. 210, 211 ЗК України), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (ст. 212 ЗК України).

Відповідно до ст. 3 КАС України суб'єкт владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що спірні правовідносини виникли у зв'язку з оспорюванням позивачем правомірності виділення громадянам земельних ділянок під будівництво капітальних гаражів за відсутності, на думку позивача, права на таке будівництво, з посиланням на те, що останні не мають передбачених законом спеціальних пільг на будівництво гаражів в межах історичного центру м. Полтави

Отже, виник цивільно-правовий спір, а не публічно-правовий спір.

За таких обставин, у силу п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України ухвала суду не може вважатися законною та підлягає скасуванню, а матеріали позовної заяви направленню до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п. 3 ч. 1 ст. 312, ст. ст. 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 04 березня 2016 року скасувати, а матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради про визнання нечинними та скасування рішень направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: