РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2016 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі :

судді Бабенко С.С,

за участю секретаря Панасенко Г.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Торецька Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що ОСОБА_2 має малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає разом зі своєю бабусею (ОСОБА_1) за адресою : АДРЕСА_1. ОСОБА_2 протягом семи років не займається вихованням своєї доньки, навчанням та здоров'ям дитини не цікавиться, матеріально її не утримує, тим самим створює умови, які шкодять дитині. ОСОБА_2 оформила нотаріальну відмову від своїх батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3

Комісія з питань захисту дітей Торецької міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3

Просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3, стягнути з неї аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів.

Позивачка надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належно, про причини неявки суд не інформував. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що згідно копії свідоцтва про народження, ОСОБА_4 є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Згідно довідки ОСН «Доброта» від 02.02.2016 року, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1, та має наступний склад сім'ї : ОСОБА_5 (чоловік), ОСОБА_3 (онука)(а.с. 8)

Згідно висновку виконавчого органу Торецької міської ради від 15.03.2016 року, комісія прийшла до висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 7 ).

Згідно нотаріально засвідченої заяви ОСОБА_2, остання відмовляється від батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_3 та дає згоду на встановлення опіки над її малолітньою донькою. (а.с. 13).

З довідки НВК «Школа-ліцей! від 03.02.2016 року вбачається, що вихованням ОСОБА_3 займається бабуся ОСОБА_1, яка постійно відвідує шкоду, спілкується з класним керівником, цікавиться успіхами, піклується про здоров'я онуки.(а.с.11)

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно статті 12 цього Закону виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку - виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено, виходячи з поведінки відповідачки та наданих суду доказів.

У ч. 1 ст. 164 СК України наведено перелік підстав позбавлення батьківських прав, який складається з шести пунктів. Він охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Для задоволення позову достатньо впевнитись в одному з них.

Так у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно своєї доньки ОСОБА_3, участі у її вихованні та утриманні не приймає і вважає, що позбавлення її батьківських прав відповідає інтересам дитини.

Одночасно, згідно зі ст. 166 Сімейного Кодексу України з ОСОБА_2 слід стягнути аліменти на утримання дитини на користь органу опіки та піклування.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти користь органу опіки та піклування Торецької міської ради на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу, починаючи з 08.04.2016 року, до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя :