Справа № 752/2835/16-ц
Провадження №: 4-с/752/56/16
У Х В А Л А

Іменем України

26.05.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Мирошниченко О.В.

з участю секретаря Мархотка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на бездіяльність старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Качура Л.В., заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, -

в с т а н о в и в:

Заявник Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва зі скаргою на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Качура Л.В., в якій просив визнати бездіяльність державного виконавця Качура Л.В. неправомірною і зобов'язати старшого державного виконавця неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчинити виконавчі дії з примусового виконання рішення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, заявник у скарзі зазначив, що 20.04.2010 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено рішення у цивільній справі № 2-2636/10, у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позовні вимоги банку задоволено у повному обсязі.

11.07.2011 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві Качура Л.В. винесено постанову ВП № 27447143 про відкриття виконавчого провадження, яка надійшла до ПАТ «ВіЕйБі Банк» 30.08.2011 року.

У період з 11.07.2011 року по 29.01.2016 року жодних заходів щодо примусового виконання рішення суду старшим державним виконавцем не було здійснено.

Бездіяльність старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Качура Л.В. заявник вважає неправомірною.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились.

Вивчивши матеріали справи за скаргою, судом встановлено наступне.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби України під час виконання судового рішення, ухваленого за правилами Цивільного процесуального кодексу України, визначено розділом VII вказаного Кодексу в рамках здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закону) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Ст.2 Закону визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу. Інші органи, установи, організації і посадові особи провадять окремі виконавчі дії у випадках, передбачених законом, у тому числі відповідно до ст.5 цього Закону, на вимогу чи за дорученням державного виконавця.

Відповідно до ст.19 Закону саме державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.5 ст.25 Закону копія постанови про відкриття виконавчого провадження надсилається не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно положень ч.1 ст.6 Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону, і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п.1 ст.11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Ст.30 Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно п.3 Постанови №6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», що зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження може бути підставою для відповідного реагування.

Державним виконавцем на спростування обставин, викладених заявником у скарзі, та підтвердження факту відсутності протиправної бездіяльності під час здійснення виконавчого провадження, жодних доказів суду не надано.

За таких обставин, суд надходить до висновку про те, що бездіяльність старшого державного виконавця щодо примусового виконання рішення суду не відповідає вимогам закону.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч.2 ст.82 Закону боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, враховуючи відсутність заперечення зі сторони Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, а також не надання державним виконавцем доказів на спростування обставин, викладених у поданій скарзі, суд надходить до висновку про те, що скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 208-210, 383-389, 294-296 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Скаргу Представник Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Качура Л.В., - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Качура Л.В. щодо не здійснення заходів примусового виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20.04.2010 року у цивільній справі № 2-2636/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зобов'язати старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві Качура Л.В. усунути допущені порушення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а ухвалу яку було постановлено без участі особи, яка її оскаржує протягом п'яти днів з дня отримання копії узвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя