Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.03.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді - Монич О.В.

при секретарі - Пассер М.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

та відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на боці позивача Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області про визнання незаконним та знесення самочинного будівництва,

встановив

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 , про визнання незаконним та знесення самочинного будівництва, мотивуючи це тим, що ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки, що знаходиться при будинку. ОСОБА_4 є власником будинку АДРЕСА_2 . Поряд з ними проживає ОСОБА_3 , яка є власником квартири в багатоквартирному будинку та земельної ділянки, що знаходиться при будинку на якій збудований гараж на АДРЕСА_3 . З 1994 року ОСОБА_3 почала перебудову без відповідних дозволів та погоджень із державними органами, а саме: мансардну прибудову до гаража, що знаходиться на її земельній ділянці з подальшим переплануванням гаража в житлову зону. Дана прибудова до гаража порушує право ОСОБА_1 користуватися належним йому майном та земельною ділянкою, на якій він праві розміщувати автомобіль.

Просить суд визнати самочинну перебудову гаража ОСОБА_3 незаконною та зобов`язати ОСОБА_3 знести самочинну мансардну надбудову до гаража, що знаходиться в АДРЕСА_3 .

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, однак надала суд заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розглянути справу у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила та пояснила що перебудову гаража вона почала здійснювати ще в 1992 році. На той час позивачі в даному будинку ще не проживали. ОСОБА_3 побудувала гараж з мансардою за згодою тодішнього користувача земельної ділянки по АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 . Вважає, що права позивачів по справі нею порушені не були а тому просить відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи -державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання незаконним та знесення самочинного будівництва ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 самочинно збудувала над гаражем мансарду. Питання про її знесення не ставилось. ОСОБА_3 було надано час для виготовлення документів. Документи на даний гараж та мансарду було виготовлено в строки. Вважає, що позов не підлягає до задоволення..

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що позивач ОСОБА_1 в будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 не проживає і більше 2 років та шість місяців не зявлявся. ОСОБА_3 на місці деревяного гаража побудувала цегляний.

Заслухавши представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та відповідача - ОСОБА_3 , представника третьої особи - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області про визнання незаконним та знесення самочинного будівництва ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину посвідченого державним нотаріусом Л.В Бучанська від 15.11.2007 р. на підставі заповіту посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Гудковою Н.В. 03.06.1997 р. спадкоємцем зазначеного у заповіті майна, а саме квартири, що знаходиться в АДРЕСА_4 , що належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло є ОСОБА_8 та ОСОБА_1 по Ѕ частки.

Отже судом встановлено, що ОСОБА_1 став співвласником квартири, що знаходиться в АДРЕСА_4 - 15.11.2007 р., що також підтверджується витягом з реєстру права власності на нерухоме майно. Виданого 20.12.2007 р.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 27.10.2009 р.є власником земельної ділянки, що знаходиться біля вищевказаного будинку.

Також судом встановлено, що ОСОБА_4 є власником будинку АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки виданої Ужгородським державним міжрегіональним виробничим підприємством технічного інвентаризації від 09.10.2002 р. за № 2984 в будинку АДРЕСА_5 належить ОСОБА_9 та відповідачу по справі ОСОБА_3 , а квартира АДРЕСА_6 в даному будинку належить ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 21.10.2002 р. за № 339 ОСОБА_3 було надано дозвіл на правову реєстрацію самовільно спорудженого гаража на власній частині земельної ділянки по АДРЕСА_5 .

Відповідно до припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 06.06.2013 р. за № 295-П ОСОБА_3 було зобов`язано виготовити правовстановлюючі документи на об`єкт будівництва згідно чинного законодавства до кінця поточного року.

Як вбачається з технічного паспорту виданого КП «Архітектурно-планувальне бюро» Ужгородської міської ради від 14.06.2013 р. ОСОБА_3 вимоги припису від 06.06.2013 р. за № 295-П було виконано, правовстановлюючі документи на об`єкт будівництва було виготовлено, а саме було виготовлено свідоцтво про право власності на нерухоме майно виданого виконавчим комітетом Ужгородської міської ради відповідно до якого гараж, що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 є приватною власністю ОСОБА_3 .

Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно гараж, що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 є приватною власністю ОСОБА_3 .

Відповідно до висновку № 209 судової будівельно-технічної експертизи реконструйована будівля (гараж) не порушує інсоляцію приміщень житлового будинку що знаходиться в АДРЕСА_3 . Мінімальні протипожежні розриви між житловими будинками і господарськими будівлями у межах однієї присадибної ділянки не нормуються. В даному випадку це є одне домоволодіння, а тому мінімальні протипожежні розриви між житловими будинками і господарськими будівлями не нормуються. В даному випадку реконструйована будівля (гараж) не порушує інсоляцію приміщень житлового будинку.

Відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 28.12.2014 р. реконструкція власного гаража під житловий будинок в АДРЕСА_5 , був встановлений, що даний об`єкт закінчений будівництвом і є готовий до експлуатації.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ст. 38 «Про регулювання містобудівної діяльності знесення самочинно збудованих об`єктів містобудування» у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Таким чином , оскільки спірний об`єкт будівництва - гараж з мансардою відповідачем було побудовано з 1992 по 2002 р. та у 2002 р. даний гараж було зареєстровано у встановлено законом порядку. Власники квартири АДРЕСА_6 , які були на той час ОСОБА_8 та ОСОБА_10 проти будівництва гаража з мансардою не заперечували суд приходить до висновку, що відповідач збудував вказаний гараж без порушень чинного законодавства, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 209, 212, 214, 215, 218, 226, 228, 229 ЦПК України, ст. 376 ЦК України, суд,-

РІШИВ

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на боці позивача Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області про визнання незаконним та знесення самочинного будівництва - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Монич О.В.