провадження №2/279/222/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі :
головуючого судді Коваленко В.П.
при секретарі Петрук О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства « ВіЕйБібанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -
В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про слухання справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечив.
Відповідачка ОСОБА_1 на неодноразові виклики до суду не зявилася, причину неявки суду не повідомила, а тому суд приходить до висновку про можливість слухання справи без участі сторін та без фіксації технічними засобами.
Суд вважає, що вказані позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з таких підстав.
Судом встановлено , що 12 липня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_2» та фізичною особою резидентом України ОСОБА_1 укладено кредитний договір №В1аЖГА00051441.
Відповідно до п.2.4.2 Договору проценти та комісію за управління кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення кредиту відповідно до платежів передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом наведеному у додатку №1 цього договору .
За умовами спеціальної частини договору ( п.3) процентна ставка становить 15% річних, а щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,75% від суми кредиту.
За змістом статей 1049,1050,1054 ЦК України за кредитним договором ОСОБА_2 або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до п.2.5.2 договору позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок банку, вказаний у п.6 Спеціальної частини договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за сум платежів, встановлені в графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом.
ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі і надав ОСОБА_1 кредит у розмірі встановленому договором.
-6372,63 гривні заборгованість за кредитом;
-1836,38 гривень - заборгованість по процентах за користування кредитом;
-2625 гривень - прострочена комісія за управління кредитом;
У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
За вимогами ст. 611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
За таких обставин суд приходить до висновку , що право Банку на отримання боргу за кредитним договором від відповідача є доведеним.
Так, відповідно до ст.549 ЦК України, штраф,пеня це є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання , тобто ця сума є неустойкою .
Згідно зі ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума , її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. При цьому закон дозволяє сторонам домовитись про зміну розміру неустойки у бік її зменшення або збільшення, крім випадків, передбачених законом.
Дана стаття надає суду право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір в тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків та наявності інших обставин, які мають істотне значення.
З аналізу правової позиції Верховного Суду України, викладеній у справі №6-100цс14, вбачається, що передбачені ч.3ст.551 ЦК України підстави для зменшення розміру неустойки мають самостійний характер та визначаються у кожному випадку окремо в залежності від обставин справи.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» в п. 27 розяснив , що істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема ступінь виконання зобовязання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні ; не лише майнові , але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання ).
За таких обставин , виходячи із загальних положень цивільного законодавства про відповідальність та про забезпечення виконання зобовязання, санкція у вигляді пені спрямовується на забезпечення виконання боржником своїх зобовязань по поверненню позики. Розмір санкції в грошовому виразі має бути не більшим, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити її до збагачення . Враховуючи зазначені обставини, вочевидь не співмірність між передбаченою санкцією і порушенням зобовязання, значний розмір пені, керуючись засадами розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що розмір пені необхідно обмежити сумою в 2000 гривень, що є достатньою для забезпечення задоволення інтересів позивача і водночас не порушить баланс між його інтересами та інтересами позичальника.
Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки відповідачкою ОСОБА_1 не виконано грошових зобовязань, передбачених умовами кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість, тому вона підлягає стягненню з відповідачки.
Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11, 213-215 ЦПК України, ст. ст.526, 1050,1054 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити частково .
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 1378 ( одна тисяча триста сімдесят вісім ) гривень судового збору .
Заочне рішення може бути переглянуто Коростенським міськрайонний судом за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії, а в разі відмови в його перегляді в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд в десятиденний строк з дня отримання його копії, а в разі відмови в його перегляді і відповідачем в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Суддя Коваленко В.П.