печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

23 грудня 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Москаленко К.О.,

при секретарі - Козачук К.П., Ольховській М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 6» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В :

27.11.2015 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідач, користуючись комунальними послугами, тривалий час не сплачує платежі за надання цих послуг, в зв'язку з чим за період з 15.12.2008 по 31.10.2015 у останнього утворилась заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 67 996 грн. 03 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, у зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 6 124 грн. 60 коп. та інфляційні втрати у розмірі 38 374 грн. 39 коп.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив позов задовольнити та не заперечив проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

За вказаних обставин, суд на підставі ч.4 ст. 169, ч.1 ст.224 ЦПК України, з огляду на відсутність заперечень представника позивача, визнавши причини неявки відповідача, неповажними, визнав можливим провести заочний розгляд справи, у відсутність відповідача, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, які вважає достатніми для правильного вирішення справи.

Суд, заслухавши представника позивача, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів, приходить до наступного.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим 02.10.2009 Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого орану Київської міської ради. (а.с.50,51)

Вищезазначений будинок знаходиться на обслуговуванні ТОВ «Рада 6».

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі- Закон) житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно зі ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач таких послуг зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст. 32 Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках.

Як встановлено судом, між позивачем ТОВ «Рада 6» та відповідачем ОСОБА_1 договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території не було укладено.

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі №6-59цс13 споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Виходячи з вищенаведеного, витрати на утримання житла зобов'язані оплачувати як квартиронаймачі, так і власники викуплених та приватизованих квартир і незалежно від наявності договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не сплачує платежі за утримання житла та комунальні послуги, в зв'язку з чим, за період 15.12.2008 по 31.10.2015 у відповідача виникла заборгованість в розмірі 67 996 грн. 03 коп., яку в добровільному порядку відповідач не погашає, що змушує позивача звернутися до суду з вказаним позовом. (а.с.8-9)

За таких обставин, з урахуванням викладеного, аналізуючи норми чинного законодавства, оцінюючи всі докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач ухиляється від добросовісного виконання своїх обов'язків по сплаті платежів за надання житлово-комунальних послуг, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, неоплативши вчасно платежі за утримання житла та комунальні послуги, виходячи із суми основного боргу, суд вважає позовні вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 6 124 грн. 60 коп. та інфляційні втрати у розмірі 38 374 грн. 39 коп. за період з 15.12.2008 по 31.10.2015 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У зв'язку з задоволенням позовних вимог, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджена сума судового збору в розмірі 121 800 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1,20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» ст. ст.11,16,322, 526, 625 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 61, 169, 212, 213, 215, 224-226, 292, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 6» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 6» () заборгованість за житло-комунальні послуги у розмірі 67 996 (шістдесят сім тисяч дев'ятсот дев'яносто шість) грн. 03 коп., суму 3 % річних у розмірі 6 124 (шість тисяч сто двадцять чотири) грн. 60 коп., суму інфляційної складової боргу у розмірі 38 374 (тридцять вісім тисяч триста сімдесят чотири) грн. 39 коп. та судові витрати у розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва. Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються Апеляційному суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набере законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду буде складено протягом п'яти днів з дня закінчення розгляду справи.

Суддя Печерського

районного суду міста Києва К.О. Москаленко