Справа № 289/908/16-ц
Номер провадження 2/289/619/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2016 року м.Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Сіренко Н.С.,

при секретарі Галькевич Ю.В.,

за участі позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

06.06.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті баби ОСОБА_4, яка померла 05.08.2015 року, право власності на житловий будинок № 7 з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Щорса в м. Радомишль Житомирської області.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.08.2015 року померла баба позивача ОСОБА_4, яка на випадок своєї смерті 17.07.2008 року заповіла все своє майно своєму онуку ОСОБА_1 Позивачеві зі слів нотаріуса стало відомо, що відповідач ОСОБА_3, який являється двоюрідним братом позивача, подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 у визначений законом строк звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом було відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на будинок, що і змусило позивача вирішувати зазначене питання у судовому порядку.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Відповідач проти заявлених вимог заперечував посилаючись на те, що ОСОБА_4, яка померла 05.08.2015 року, на випадок своєї смерті склала заповіт, яким все своє майно заповіла саме йому, про існування іншого заповіту він не знав і вважає, що має право на спадщину.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст.ст. 59, 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши до суду належні та допустимі докази на їх підтвердження, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився 29.04.1972 року в м. Радомишлі, в його свідоцтві про народження батьком записано ОСОБА_5, мати ОСОБА_6 (а.с.4,7).

Згідно архівної довідки, виданій ОСОБА_6, у книзі реєстрації актових записів про народження по м. Радомишлю за 1939 рік зазначено, що ОСОБА_7 народилася 12 лютого 1939 року та її батьками записані: батько ОСОБА_8, українець, мати ОСОБА_4, українка (а.с.15).

17.07.2008 року ОСОБА_4 на випадок своєї смерті склала заповіт, згідно якого все його майно заповіла своєму онуку ОСОБА_1 (а.с.16).

ОСОБА_4 померла 05.08.2015 року у віці 95 років в м. Радомишлі Житомирської області (а.с.8).

Згідно виданої ПП «Житлоремсервіс-9» довідки від 28.10.2015 № 255 ОСОБА_4, яка померла 05.08.2015 року, на день смерті проживала та була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14).

Як вбачається із наданої КП «Житомирське обласне міжміське БТІ» Житомирської обласної ради довідки від 23.02.2016 року № 56, станом на 31.12.2012 року право власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок № 7 за адресою м. Радомишль, вул. Щорса зареєстровано за ОСОБА_4. Належність ОСОБА_4 вказаного будинку також підтверджується копією свідоцтва № 228 про право приватної власності від 15.08.1985 року (а.с.12,13).

Як вбачається із матеріалів спадкової справи № 142/2015 до майна померлої 05.08.2015 року ОСОБА_4, із заявами про прийняття спадщини звернувся :

-ОСОБА_3 - 05.09.2015 року (копія спадкової справи а.с.3);

-ОСОБА_1 03.11.2015 року (копія спадкової справи а.с.14).

ОСОБА_6, яка являється донькою спадкодавця ОСОБА_4, яка померла 05.08.2015 року, звернулася 15.01.2016 року до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини (копія спадкової справи а.с.18).

Також в матеріалах спадкової справи знаходяться :

-Заповіт від 18.01.1997 року, яким ОСОБА_4 все своє майно заповіла ОСОБА_3 (копія спадкової справи а.с.12);

-Заповіт від 17.07.2008 року, яким ОСОБА_4 все своє майно заповіла ОСОБА_1 (копія спадкової справи а.с.15).

Крім того в матеріалах спадкової справи знаходиться заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини та видачу йому свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, на підставі якої на імя ОСОБА_1 видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом 07.06.2016 року (копія спадкової справи а.с.22-25).

Приватний нотаріус ОСОБА_9 направила до суду свої заперечення на позовну заяву, в яких зазначила, що у видачі свідоцтва про право на спадщину постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії не могло бути винесено, так як при наявності правовстановлюючого документу нотаріус видає свідоцтво про право на спадщину, а при його відсутності розяснює спадкоємцю порядок отримання його дублікату. Письмова обґрунтована відмова у видачі дублікату правовстановлюючого документу відсутня (а.с.32).

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У зв'язку з тим, що на випадок своєї смерті ОСОБА_4 залишила заповіт, то згідно ст. ст. 1223, 1235, 1236 ЦК України позивач є спадкоємцем за заповітом.

Щодо наявності в спадковій справі двох заповітівспадкодавця ОСОБА_4 суд зазначає, що у відповідності до статті 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт, має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу.

У відповідності до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у визначений законом строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Як вбачається із відповіді приватного нотаріуса ОСОБА_9 та матеріалів наданої копії спадкової справи по даній спадковій справі видано на імя ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на дві земельні ділянки.

В судовому засіданні було встановлено, що правовстановлюючі документи на будинок знаходяться у матері відповідача ОСОБА_3, який в звязку із неприязними стосунками, що склалися між сторонами із-за спадкового майна після смерті баби, відмовляється передавати позивачеві для оформлення спадщини.

Таким чином, на підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги про визнання за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями № 7, що розташований по вул. Щорса в м. Радомишль Житомирської області в порядку спадкування за заповітом є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1223, 1235, 1236, 1254, 1268-1270, 1297ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті баби ОСОБА_4, яка померла 05.08.2015 року, право власності на житловий будинок № 7 з господарськими будівлями по вул. Щорса в місті Радомишль Житомирської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н. С. Сіренко