БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1357/16-ц
Провадження № 2/497/583/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2016 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого- судді Тимошенко І.В.

за участю секретаря судового засідання Бекметової Х.В.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Василівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі просять постановити рішення, яким: визнати за позивачами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 право власності за кожним на 3/8 частини , а за позивачами ОСОБА_2 Ммиколою Миколайовичем і ОСОБА_4 право власності за кожним на 1/8 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому , розташованого за адресою: с.Василівка Болградського району Одеської області , вул.. Миру (колишня ОСОБА_5),197. При цьому позивачі посилаються на те, що кожен з них придбав право власності на 1/8 частку будинку, як член колгоспного двору, що входив до його складу станом на 14 квітня 1991 року. Крім того, позивачі ОСОБА_6 і ОСОБА_2 є спадкоємцями за законом після смерті померлих членів колгоспного двору ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, після смерті яких прийняли спадщину у визначеному законом порядку. Але оформити спадщину та зареєструвати своє право власності на належні їм частки будинку вони позивачі не можуть через відсутність правовстановлюючого документу на цей житловий будинок .

Позивачі ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_4 в судове засідання не прибули , про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином , в позовній заяві просили розглянути справу без їх участі в судовому засіданні.

Відповідач Василівська сільська рада Болградського району про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради в судовому засіданні, позов сільська рада визнає в повному обсязі.

Позов підлягає задоволенню.

Станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому , розташований за адресою: с.Василівка Болградського району Одеської області , вул.. Миру (колишня ОСОБА_5),197 належав на праві власності колгоспному двору, до складу якого входили ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3.

Виходячи з доказів, досліджених в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що цивільні правовідносини між позивачами та померлими членами колгоспного двору, по відношенню до спірного житлового будинку, виникли до 14.04.1991року і до прийняття Закону України «Про власність». Тому до цих правовідносин слід застосовувати положення ЦК України 1963 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, а саме норми ст.ст.120,123,126 ЦК України в редакції 1963 року , відповідно до яких частки членів колгоспного двору в майні, придбаному за їх спільні кошти, є рівними. Житловий будинок по вул.. Карла Маркса,197 в с.Василівка Болградського району придбаний за спільні кошти членів цього двору та зареєстрований в сільській раді зі всіма розташованими при ньому господарськими будівлями та дворовими спорудами до 14.04.1991 року, що підтверджується довідкою Василівської сільської ради Болградського району № 844 від 16 травня 1916 року (а.с.13), технічним паспортом на цей будинок (а.с.15-17). Тому суд вважає, що частки позивачів ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_6 , ОСОБА_4, а також померлих членів колгоспного двору ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8 в цьому житловому будинку є рівними та складають по 1/8 частині кожного.

06 серпня 1993 року помер ОСОБА_1 , відкрилась спадщина на належне померлому майно, в тому числі на 1/8 частку вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому . Цю частину будинку успадкували в рівних частках дружина померлого ОСОБА_7 і рідний син померлого ОСОБА_6 як спадкоємці за законом першої черги відповідно до ст.. 529 ЦК України в редакції 1963 року , яки прийняли спадщину фактом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до вимог ст.. 549 ЦК України в редакції 1963 року. ОСОБА_7 і ОСОБА_6 успадкували кожний по 1/16 частині будинку , а їх частки в будинку з врахуванням спадщини склали по 3/16 частини.

05 травня 1994 року помер ОСОБА_6 , відкрилась спадщина на належне померлому майно , в тому числі на 3/16 частини зазначеного житлового будинку. Цю частку будинку успадкували в рівних частинах як спадкоємці за законом першої черги відповідно до ст.. 529 ЦК України в редакції 1963 року, які прийняли спадщину фактом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до ст.. 549 ЦК України в редакції 1963 року: ОСОБА_7 мати померлого, ОСОБА_8 дружина померлого, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 рідні сини померлого. Кожен з спадкоємців успадкував по 3/64 частини житлового будинку , а їх частки в будинку з врахуванням спадщини склали: ОСОБА_7 15/64 частин ( 3/16 + 3/64 = 15/64), ОСОБА_8, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 по 11/64 частин ( 3/64+ 1/8= 11/64).

18 жовтня 1997 року померла ОСОБА_7, відкрилась спадщина на належне померлій майно , в тому числі на 15/64 частини зазначеного житлового будинку. Цю частку будинку успадкували позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 онуки померлої , як спадкоємці за законом першої черги відповідно до ст.. 529 ч.2 ЦК України в редакції 1963 року (оскільки на час відкриття спадщини не було в живих їх батька ОСОБА_6 , який помер 05 травня 1994 року). ОСОБА_6 і ОСОБА_2 успадкували кожний по 15/128 частин будинку (15/64:2=15/128). Доля кожного з них в будинку з врахуванням спадщини склала 37/128 частин ( 15/128 + 11/64 = 37/128).

17 листопада 2006 року померла ОСОБА_8 , відкрилась спадщина на належне померлій майно, в тому числі на 11/64 частин зазначеного житлового будинку. Цю частку будинку успадкували в рівних частинах позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 рідні діти померлої, як спадкоємці за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України, які прийняли спадщину фактом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до ст.. 1268 ч.3 ЦК України. ОСОБА_6 і ОСОБА_2 успадкували після смерті матері кожен по 11/128 частин будинку (11/64:2=11/128). З врахуванням спадщини доля в будинку позивачів ОСОБА_6 і ОСОБА_2 склала 48/128 частин ( 11/128 + 37/128= 48/128) або 3/8 частини.

Викладене підтверджується довідкою Василівської сільської ради Болградського району № 844 від 16.05.2016 року (а.с.13-14), свідоцтвами про смерть ОСОБА_6М, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 (а.с.5-8), свідоцтвом про одруження ОСОБА_6 і ОСОБА_7 (а.с.9), свідоцтвом про одруження ОСОБА_6 і ОСОБА_8 (а.с.9), свідоцтвами про народження позивачів (а.с.10-12), технічним паспортом на житловий будинок по вул.. Миру,197 в с.Василівка Болградського району (а.с.15-17), паспортами позивачів (а.с.20-23), Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру № 44471284, № 44471140, №44471199, № 44465040 від 1515.07.2016 року (а.с.29-36), матеріалами спадкової справи № 170/2016, заведеної Болградською районною державною нотаріальною конторою до майна померлої ОСОБА_8 (а.с.37-45).

Постановою державного нотаріуса Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 01 червня 2016 року позивачам ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відмовлено в оформленні спадщини на відповідні частки зазначеного житлового будинку в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на цей будинок (а.с.19).

За викладених обставин суд вважає за необхідне визнати за позивачами ОСОБА_6 і ОСОБА_2 право власності за кожним на 3/8 частини зазначеного житлового будинку.

Відповідно до абз.2 п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність лише в 1996 році, не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння , що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Таким чином у сільській місцевості оформлення індівідуальних (приватних будинків) станом на 1991 рік здійснювалось шляхом внесення відповідного запису у погосподарській книзі сільської ради та відкриття особового рахунку на ім"я власника.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року зі змінами та доповненнями , державна реєстрація прав є обов"язковою. Одночасно в ч.4 ст.3 цього ж Закону зазначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство , що не передбачало обов"язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Згідно із абз. 3 частини 3 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав власності , з подальшою видачею свідоцтва про право власності на об"єкти ( індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарськи (присадибні) будівлі і споруди , прибудови до них) , що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року , щодо яких раніше не здійснювалась державна реєстрація прав власності для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради ( у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів , визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки судом встановлено, що позивачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , як члени колгоспного двору, що входили до його складу станом на 14 квітня 1991 року, придбали право власності кожний на 1/8 частку цього житлового будинку, але на теперішній час позбавлені можливості зареєструвати своє право власності на ці частки будинку через відсутність правовстановлюючого документу на будинок , суд вважає за необхідне визнати за позивачами ОСОБА_6 і ОСОБА_4 право власності за кожним на 1/8 частку цього житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому.

Керуючись ст. 328, 392, 1261, 1268 ЦК України , ст.. 10, 60, 131, 209, 212-215, 256, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 3/8 частини житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому , розташованого по вул.. МИРУ (колишня ОСОБА_5), 197 в с.ВАСИЛІВКА Болградського району Одеської області.

Визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 3/8 частини житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому , розташованого по вул.. МИРУ (колишня ОСОБА_5), 197 в с.ВАСИЛІВКА Болградського району Одеської області.

Визнати за ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на 1/8 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому , розташованого по вул.. МИРУ (колишня ОСОБА_5), 197 в с.ВАСИЛІВКА Болградського району Одеської області.

Визнати за ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності на 1/8 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому , розташованого по вул.. МИРУ (колишня ОСОБА_5), 197 в с.ВАСИЛІВКА Болградського району Одеської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть надати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Тимошенко Ірина Вольдемарівна