22-ц/775/643/2016(м)
Категорія 59 Головуючий у 1 інстанції Папаценко П.І.
Доповідач Кочегарова Л.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Кочегарової Л.М.,

суддів: Пономарьової О.М., Попової С.А.,

з участю секретаря Папоян К.А.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради, про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 30 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Маріуполя з позовом про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 30 червня 2016 року відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання.

З ухвалою суду не погодився ОСОБА_2 і, посилаючись в апеляційні скарзі на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким повернути ОСОБА_1 позовну заяву для звернення до належного суду.

У відповідності з вимогами ст.157, ч.2 ст.305 ЦПК України апеляційний суд розглянув справу у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду; про причини неявки суду не повідомили; заяви про відкладення розгляду справи не подали.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, в межах апеляційного оскарження, та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню, з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановлює ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Встановлено, що ОСОБА_1 предявила вимоги до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька і зазначила, що відповідач проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відкриваючи 30 червня 2016 року провадження у справі Жовтневий районний суд м.Маріуполя виходив з того, що позовна заява ОСОБА_1 відповідає вимогам ст.ст.119,120 ЦПК України та подана у встановленому законом порядку.

Оскаржуючи ухвалу від 30 червня 2016 року відповідач послався на те, що справа не підлягає розгляду у Жовтневому районному суду м.Маріуполя, оскільки він проживає в Орджонікідзевському районі АДРЕСА_1 (а.с.16).

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача заслуговують на увагу і ухвала суду підлягає скасуванню у звязку із порушенням норм процесуального права при відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ч.1 ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч.3 ст.122 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом трьох днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі пункту 4 частини третьої статті 121 цього Кодексу.

У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення у пресі.

Як вбачається зі справи, Жовтневий районний суд м.Маріуполя цих вимог закону не дотримався, інформацію про місце проживання (перебування) відповідача не витребував і передчасно вирішив питання про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1, не переконавшись, чи є відповідач мешканцем Жовтневого району м.Маріуполя.

За таких обставин, ухвала суду 30 червня 2016 року, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими цією главою.

Згідно ч. 1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених ст. ст. 205 і 207 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 ст.11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Зі справи вбачається, що 13 липня 2016 року до апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про залишення без розгляду її позовних вимог до ОСОБА_2 на підставі п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України.

Отже, за змістом наведених норм, позовна заява може бути залишена без розгляду за заявою позивача лише до ухвалення рішення судом першої інстанції, а оскільки рішення у справі ще не постановлено, то заява ОСОБА_1 про залишення її позовних вимог без розгляду ґрунтується на вимогах закону і підлягає задоволенню.

За положеннями ч.2 ст.207 ЦПК України, особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Відтак, ОСОБА_1 не позбавлена можливості звернутися з новою позовною заявою до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Керуючись п.2 ч.2 ст. 307, ст. 312 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 30 червня 2016 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради, про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.М. Кочегарова

Судді: О.М.Пономарьова

ОСОБА_3