АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/4445/15-ц Номер провадження 22-ц/786/322/16Головуючий у 1-й інстанції Середа А. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.

при секретарі - Філоненко О.В.

за участю: позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 грудня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до місцевого суду з вказаним позовом до ОСОБА_4, в якому просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 15000,00 грн.; вирішити питання судових витрат.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.10.2015 року залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог ПрАТ СК «Провідна» (місцезнаходження: 03049, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 25).

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 грудня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

З вказаним рішенням не погодився позивач, представник якого подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити повністю та стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 15000,00 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що, ухвалюючи оскаржуване рішення. суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та в порушення норм закону, безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про призначення психологічної експертизи.

У поданих суду письмових запереченнях на апеляційну скаргу відповідач, посилаючись на безпідставність твердження позивача про вихід суду за межі позовних вимог, на те, що судом правомірно відхилено клопотання про призначення судової психологічної експертизи, оскільки для прийняття рішення по справі немає необхідності у її проведенні, оскільки висновок експерта для суду не є обов»язковим, просить скаргу відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

Зазначає, що позивач погодився на виплату суми в розмірі 6000,00грн. від страхової компанії, що становило фактично ринкову ціну автомобіля такої марки на той час, та не мав жодних претензій з приводу моральної шкоди.

Вказує також, що ним на банківську картку позивача в рахунок компенсації душевних хвилювань останнього було перераховано кошти в сумі 500,00грн.

У судовому засіданні позивач та його представник апеляційну скаргу підтримали та прохали її задовольнити.

Відповідач апеляційну скаргу не визнав, прохав її відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення учасників процесу, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення місцевого суду зазначеним вимогам відповідає в повній мірі.

Як установлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.09.2014 року про притягнення до адміністративно відповідальності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ПрАТ «Київстар», інспектор, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, визнано винним ОСОБА_4 у скоєнні правопорушення за ст.124 КпАП України та притягнуто його до адміністративної відповідальності, з застосуванням до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. в прибуток держави. Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір в сумі 36,54 грн. в прибуток держави (а.с.40).

Даною постановою встановлено, що 03 вересня 2014 року приблизно о 20 год. 30 хв. на перехресті вул. ОСОБА_3 та вул. Воровського у м. Кременчуці, сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої зіткнулися автомобілі «ИЖ-21251» (Москвич-комбі) державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням позивача ОСОБА_2 та «ЗАЗ ТР 69» (ОСОБА_6), державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням відповідача ОСОБА_4 (а.с.40).

Згідно довідки ст. інспектора ОМ ДТП ВДАІ м. Кременчука ст. лейтенанта міліції ОСОБА_7, виданої ОСОБА_2, транспортний засіб марки ИЖ 21251. номерний знак НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження: дах, капот, кришка, багажник, передні і задні права і ліва двері з обох боків, задні ліві і праві крила, лобове скло, бокове праве скло (а.с.61).

Відповідно до Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/4966479 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована у ПрАТ СК «Провідна» на строк з 08.04.2014 року до 07.04.2015 року (а.с.32).

ОСОБА_8 1 № від 17.09.2014 року сума завданого збитку транспортному засобу потерпілого ОСОБА_2 оцінена у 6500,00 грн (а.с.54-55).

Згідно Договору про врегулювання страхового випадку НОМЕР_4 за Договором №АС/4966479 від 05.04.2014 р., укладеного 17.09.14 року між третьою особою ПрАТ «СК «Провідна» та позивачем ОСОБА_2 (далі-Договір), ОСОБА_8 та Потерпілий дійшли згоди, що розмір страхового відшкодування за Договором по події, що сталася 03.09.2014 року за участю транспортного засобу марки ИЖ 21251, реєстраційний № НОМЕР_2, складає 6000,00грн. (п.2 Договору).

ОСОБА_8 відшкодування за цим Договором у розмірі 6000,00грн. підлягає сплаті протягом десяти робочих днів з дати набрання чинності цим Договором (п.3 Договору).

Пунктом 4 Договору визначено, що Потерпілий погоджується із розміром страхового відшкодування, визначеним у п.3 і п.4 цього Договору…, та зобов»язується у майбутньому не пред»являти фінанових, матеріальних та іншого роду вимог та претензій, у т.ч. будь-яких штрафних санкцій, неустойки, пені, річних; індекс інфляції тощо, моральної шкоди… та будь-яких інших вимог та претензій майнового та немайнового характеру до ОСОБА_8 з питань виплати на його користь.. страхового відшкодування та компенсації інших матеріальних або моральних збитків, пов»язаних з подією, яка сталася 03.09.2014 року за участю транспортного засобу ИЖ 21251, реєстраційний № НОМЕР_2 (а.с.8).

Як убачається з відомості №ВПТ-011837 від 30.09.2014 року про виплати сум страхових відшкодувань ПрАТ СК «Провідна» у рахунок відшкодування заподіяної шкоди сплатила ОСОБА_2 за договором страхування № АС/4966479 кошти в сумі 6000,00 грн. (а.с.78).

Окрім того, місцевим судом установлено та не заперечується позивачем, що відповідачем було добровільно сплачено ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 500,00 грн.

Місцевим судом також установлено, що з вимогами про відшкодування моральної шкоди позивач ні до відповідача, ані до ПрАТ «СК «Провідна» не звертався, хоча вказаний страховий випадок був передбачений страховим Полісом №АС/4966479, виданим ПрАТ «СК «Провідна».

Ухвалюючи оскаржуване рішення місцевий суд виходив із того, що, в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, оскільки суду не було надано доказів про те, що діями відповідача позивачу було спричинено шкоду у вигляді фізичних та моральних страждань.

Такий висновок місцевого суду відповідає обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.ст.10,11,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За змістом ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За нормою ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно п.3 постанови Пленуму ВСУ Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995р. (з подальшими змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) особи, та за умови, що вказана шкода є безпосереднім наслідком певної протиправної дії (п.7 постанови).

Враховуючи вищевикладене та обставини справи в їх сукупності, місцевий суд, відмовляючи у задоволенні позову, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач не надав беззаперечних доказів завдання йому моральних чи фізичних страждань.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що місцевий суд при постановлені оскаржуваного рішення вийшов за межі позовних вимог є безпідставними та зводяться до незгоди із судовим рішенням без належного обґрунтування нормами права, а рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у відповідності до вимог закону та на підставі наявних у справі належних та допустимих доказів.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про призначення психологічної експертизи, також не заслуговує на увагу, виходячи з наступного.

Клопотання про призначення судової психологічної експертизи стороною позивача заявлялося в місцевому суді та було відхилено у судовому засіданні, яке відбулося 09.12.2015 року.

У ході судового розгляду в суді апеляційної інстанції, представник позивача ОСОБА_3 повторно заявив клопотання про призначення психологічної експертизи, однак вмотивованою ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 12.01.2016 року у задоволенні даного клопотання було відмовлено.

Таким чином, суд першої інстанції повно та обєктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального права відповідно до характеру правовідносин, що склалися між сторонами та в межах заявлених позовних вимог.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, - відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 грудня 2015 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/ ОСОБА_1

СУДДІ: /підпис/ ОСОБА_6

/підпис/ ОСОБА_9

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1