Ухвала

іменем україни

14 вересня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про поділ майна колгоспного двору та поділ майна подружжя, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою представника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 5 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 18 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з указаним вище позовом, у якому просили визнати за ними право власності на 1/4 частини житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в АДРЕСА_1, та зазначені в технічному паспорті, а саме: житлового будинку літ. «А», загальною площею 93 кв. м, житловою площею 54,2 кв. м, літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «В», навісу літ. «Д», вбиральні літ. «Е», сараю літ. «Є», гаража літ. «Ж», колодязя № 1, огорожі № 2-6, яка належить кожному із них на праві спільної сумісної власності як члену колишнього колгоспного двору.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що вони та відповідачка були членами колгоспного двору. Спірне майно збудоване до 05 серпня 1992 року. Між ними має місце спір щодо земельної ділянки, на якій розташовані спірні споруди, тому вони (позивачі) не можуть оформити право власності на спірні споруди в позасудовому порядку.

ОСОБА_6 подала до суду позовну заяву, у якій з урахуванням уточнень просила в рахунок поділу майна подружжя виділити ОСОБА_3 та визнати за ним право власності на:

- будівельні матеріали, які затрачені для будівництва житлового будинку літ. «А», літньої кухні літ. «Б» , гаража літ. «Ж» та огорожі № 2-3, по АДРЕСА_1, які були збудовані після 15 квітня 1991 року, на загальну суму523 028 грн;

- 1/3 частини будівельних матеріалів, які використані на будівництво нерухомого майна до 15 квітня 1991 року (майно колгоспного двору), на загальну суму 22341 грн 50 коп.;

- рухоме майно (речі домашнього вжитку) на загальну суму 126 487 грн 50 коп., із яких:

а) 122 267 грн, які ОСОБА_3 приховав від опису та поділу, а саме: м'який куток - 1 шт. (1999 року), вартістю 3 тис. грн, шафа тридверна -1 шт. (1979 року) вартістю 1тис. грн, пилосос -1 шт., вартістю 850 грн, праска парова - 2 шт. (2006 року), вартістю 595 грн за 1 шт. = 1 190 грн, ліжко-диван - 1 шт. (1988 року), вартістю 1 тис. грн, килими персидські - 4 шт., розміром2,5 х 3 м(1999 року) по 850 грн за 1 шт. = 3400 грн,швейна машинка «Поділля» -1 шт. (1995 року), вартістю 50 грн, магнітофон касетний-1 шт. (2006 року), вартістю 600 грн, пухові ковдри - 2 шт. ( 2011 року) по 600 грн за 1 шт. = 1 200 грн, ватні ковдри - 2 шт. ( 1979 року) по 200 грн за 1 шт. = 400 грн, літні ковдри - 3 шт. (2005 року) по 200 грн за 1 шт. = 600 грн, подушки, розміром 60 х 60 - 12 шт. ( 1979 + 2011 року) приховав, 4 шт. в наявності = 160 грн, простирадла - 6 шт. (2012 року) по 50 грн за 1 шт. = 300 грн, рушники махрові - 11 шт. (2008 року) по 30 грн за 1 шт. = 330 грн, ліжко із матрацом (1979 року), вартістю 400 грн, коврик - 1 шт. (2004 року), вартістю 120 гривень, телефон стаціонарний - 2 шт. (2004 та 2006 року) вартістю 150 та 20 грн = 350 грн, тумбочка під телефон - 1 шт. (2013 року), вартістю 650 грн, диван плюшевий (1979 року), вартістю 1 200 грн, коврова доріжка 2004 року, вартістю 80 грн, домоткана доріжка (1979 року) по 50 гривень за 1 м = 600 грн, телевізор ламповий - 1 шт. (1987, 2000 року), вартістю 71 грн, койка - 1 шт. (1979 року), вартістю 400 грн, шафа тридверна з антресоллю - 1 шт. (1999 року), вартістю 450 грн, сервант із дитячої стінки -1 шт. (2011 року), вартістю 370 грн. Посуд: тарілки на півпорції 40 шт. (2011 року) по 10 грн за 1 шт. = 400 грн, тарілки закусочні - 70 шт. (2011 року) по 9 грн за 1 шт. = 630 грн, виделки - 36 шт. (2005 року) по 10 грн за 1 шт.= 360 грн, ложки - 45 шт. (2005 року) по 10 грн за 1 шт. = 450 грн, ножі - 20 шт. (2005-2013 років) по 12 грн за 1 шт. = 240 грн, полонник - 3 шт. по 17 грн, вартістю 51 грн, стакани прості - 20 шт. ( 2010 року) по 5 грн за 1 шт. = 100 грн, сервіз - 3 шт. (2013 року) по 200 грн за 1 шт. = 600 грн, плюшеві штори - 4,40 м (1989 року) 65 грн за 1 м = 286 грн, тюль нейлонова - 12 м ( 2007 року) по 50 грн за 1 м = 600 грн, накидка на ліжко - 1 шт. (1999 року), вартістю 220 грн, підковдра - 6 шт. (1979 року) по 80 грн за 1 шт. = 480 грн, м'яке крісло- 4 шт.( 1999 року) по 180 грн за 1 шт. = 720 грн, електрична соковижималка- 1 шт. (2011року), вартістю 270 грн, килим на підлогу (1,5 х 2,5 м) - 1 шт. (1990 pоку), вартістю 500 грн, килим домотканий вовняний - 1 шт.(1979 року), вартістю 1 200 грн, домоткані шерстяні ширини налавники - 10 шт. (1998 року) по 50 грн за 1 м = 2 500 грн, покривало просте- 2 шт. ( 1,5 х 2 м, 1979 року) по 200 грн за 1 шт. = 400 грн, тканина для простирадла (2 м х 2 м) - 24 м (2005 року) по 50 грн за 1 м = 1 200 грн;

- стіл квадратний - 1 шт.( 1979 року) - 450 грн;

- стіл на кухню - 1 шт. (2008 року) - 750 грн;

- персидський килим (2,2 х 3 м) - 1 шт. (1999 року) -1 850 грн;

- телевізор плазмовий (великий) - 1 шт. (2012 року) - 4 тис. грн;

- програвач ДВД - 1 шт. (2008 року) - 500 грн;

- музичний центр - 1 шт. (2011 року) вартістю - 570 грн;

- радіоприймач - 1 шт. (2008 року) - 210 грн;

- холодильник «Донбасс» - 1 шт. (1979 року) - 3 700 грн;

- двоспальне дерев'яне ліжко - 1 шт.(1999 року) - 1 250 грн;

- плед зелений - 1 шт. (2000 року) - 500 грн;

- тумбочка від спального ліжка - 2 шт. (1999 року) по 450 грн за 1 шт. = 900 грн;

- стендіно (сушилка) - 1 шт. (2006 року) - 300 грн;

- пральна машинка «Ріга» - 1 шт. (2004 року) - 850 грн;

- газова двокамфорна плитка - 2 шт. (2006 року) - 950 грн;

- пральна машина із центрифугою - 2 шт (1987 та 2003 року), вартістю 800 та 1 300 грн = 2 100 грн;

- електричний сепаратор «Мотосіч» - 1 шт. (2005 року) -750 грн;

- електричний чайник - 2 шт. (2011 року) - 440 грн;

- електричний блендер - 1 шт (2011 року) - 500 грн;

- електрична духовка - 1 шт (2010 року) - 400 грн;

- поливана велика миска - 1 шт. (2008 року) - 300 грн;

- пластмасова велика миска - 1 шт (2000 року) - 65 грн;

- поливана каструля на 40 літрів - 2 шт. (2013 року) по 185 грн за 1 шт.- 370 грн;

- поливана каструля на 12 літрів - 2 шт. (2013 ррку) по 120 грн за 1 шт. - 240 грн;

- алюмінієва каструля на 50 літрів - 1 шт. (1989 року) - 430 грн;

- бочки: металева, 200л- 3 шт.(1999 року) по 200 грн за 1 шт. = 600 грн, дубова 200 л - 1 шт. ( 1992 року) - 560 грн, пластмасова на 50 л, на 20 л(1 + 1 шт., 1990 року) 75 + 45 грн = 120 грн;

- бензопилка «ПТ-99525» - 1 шт. (2010 року) - 1 200 грн;

- бензокосарка «Експерт» - 1 шт. (2011 року) -750 грн;

- шуруповерт -1 шт. (2013 року) - 180 грн;

- пістолет для заклепок - 1 шт. (2013 року) - 145 грн;

- електрична січкарня - 1 шт. (1990 ррку) - 1 250 грн;

- електротеребілка зерна - 1 шт. (2007 року) - 520 грн;

- компресор «Верк-БМ 24» - 1 шт. (2013 року) - 750 грн;

- зварювальний апарат італійського виробництва - 1 шт. (2011 року) -850 грн;

- болгарка велика«Інтерскоп УШМ -23» -1 шт. (2013 року) - 1 800 грн;

- скутер «Віпер Шторм -150» - 1 шт. (2013 року) - 4 200 грн;

- водяний насос «Малиш» (1992 року) - 240 грн;

- водяний насос італійського виробництва - 1 шт. (2013 року) - 370 грн;

- електричний млин - 1 шт. (2005 року) - 370 грн;

- електричний нождак - 1 шт. (2000 року) - 570 грн;

- трактор «ЮМЗ - 6Л» (2009 року) - 28 тис. грн;

- плуг навісний до трактора ПЛН 3-35 - 1 шт. (2008 року) - 5 тис. грн;

- культиватор навісний КПМ-4,0 на 4 борони - 1 шт. (2009 року) - 4 500 грн;

- косарка роторна КР-1,6 дводискова - 1 шт. (2011 року) - 8 тис. грн;

- причеп ПСМ-4,5 чотиритонний - 1 шт. ( 2008 року) - 4 600 грн;

- розкидач міндобрив ТЕП - 6 - 1 шт. (2010 року)- 5 500 грн;

- сіялка СПЧ-6 - 1 шт. (2013 року) - 3тис. грн;

- Ѕ частини рухомого майна в натурі (речей домашнього вжитку), описані та оцінені експертом у висновку експертного будівельно-технічного товарознавчого дослідження від 08 липня 2015 року №429 на суму 4 220 грн 50 коп., а саме:

- меблеву стінку «Буковина» - 798 грн;

- карниз дерев'яний, 2,5 м-6 шт. (1999 року) - 359 грн;

- карниз залізний - 9 шт. (2007 року) - 279 грн;

- штори із атласу, 15 м ( 2013 року) - 1216 грн;

- сервант - 1 шт. ( 1990 року) - 95 грн;

- вішалка залізна - 1 шт. (1989 року) - 53 грн;

- табуретки - 2 шт. (2008 року) - 29 грн;

- сервант із дитячої стінки - 1 шт. (2011 року) - 95 грн;

- ванна металева -1 шт. ((2007 року) - 228 грн;

- буфет із тумбами -1 шт. (2008 року) - 190 грн;

- спальня «Трембіта» - 1 шт. (1990 pоку), а саме: шафа - 166 грн;

- люстра на 5 плафонів - 1 шт.(1989 року) - 57 грн;

- супутникова тарілка «Супер Макс» - 1 шт. (2006 року) - 133 грн.

Всього виділити ОСОБА_3 рухомого майна в натурі на загальну суму 4 222 грн.

Всього виділити майна ОСОБА_3 на загальну суму 671 857 грн.

У рахунок поділу майна виділити ОСОБА_6 та визнати за нею право власності на: Ѕ частини рухомого майна (речей домашнього вжитку) в натурі, описані та оцінені експертом у висновку експертного будівельно- технічного і товарознавчого дослідження від 08 липня 2015 року № 429 на суму 4 219 грн, а саме, на:

- меблеву стінку «Черемош» (1999 року) - 2 506 грн;

- стіл овальний на 6 персон - 1 шт. (1995 року) - 190 грн;

- стілець дерев'яний - 4 шт. (1979 року) - 57 грн;

- скатертина на стіл - 1 шт. (1995 року) - 100 грн;

- килим персидський - 1 шт. (2,5 х 3 м) (1999 ррку) - 199 грн;

- подушки (60 х 60) - 4 шт. ( 1979, 2011 років) - 160 грн;

- дерев'яне ліжко - 1 шт. (1998 року) - 171 грн;

- спальня «Трембіта» - 1 шт. (1990 pоку), а саме: трюмо вартістю100 грн;

- тумбочки - 60 грн;

- домоткану доріжку 12 м(1979 року) -130 грн;

- телевізор ламповий - 1 шт. (1987 року) -71 грн;

- люстру на 5 плафонів 1 шт.(1989 р.) - 57 грн;

- столовий куток - 1 шт. (2008 року) - 285 грн;

- супутникову тарілку «Супер Макс» 1 шт. (2006 року) - 133 грн. Всього виділити ОСОБА_6 рухомого майна в натурі на суму 4 219 грн.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 кошти:

- 261 514 грн за 1/2 частини вартості будівельних матеріалів та обладнання, яке використано після 15 квітня 1991 року для будівництва житлового будинку, літньої кухні, гаража та огорожі;

- 61 134 грн за 1/2 частини від рухомого майна прихованого;

- 5 585 грн 50 коп. за 1/2 частини будівельних матеріалів у майні із її 1/4 частки в майні 16 757 грн, що збудоване до 15квітня 1991 року.

У рахунок поділу майна колгоспного двору виділити ОСОБА_4 та визнати за ним право власності на:

- 1/3 частини будівельних матеріалів, які використані на будівництво нерухомого майна до 15 квітня 1991 року, а саме: сараїв літ. «В», «Д», «Є», навіса літ. «Г», вбиральні літ. «Е» та криниці № 1 до 15 квітня 1991 року (майно колгоспного двору) по АДРЕСА_1 на загальну суму 22 341 грн 50 коп.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 кошти в сумі 5 585 грн 50 коп., як за 1/3 частини від належної їй Ѕ частини вартості будівельних матеріалів, які витрачені на будівництво сараїв літ. «В», «Д», «Є», навісу літ. «Г», вбиральні літ. «Е» та криниці № 1, як із майна колгоспного двору по АДРЕСА_1.

В рахунок поділу майнаколгоспного дворувиділити ОСОБА_5 та визнати за нею право власності на:

- 1/3 частини будівельних матеріалів, які використані на будівництво нерухомого майна до 15 квітня 1991 року, а саме: сараїв літ. «В», «Д», «Є», навіса літ. «Г», вбиральні літ. «Е» та криниці № 1, до 15 квітня 1991 року (майно колгоспного двору) по АДРЕСА_1 на загальну суму 22 341 грн 50 коп.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 кошти в сумі 5 585 грн 50 коп, як за 1/3 частини від належної їй Ѕ частини вартості будівельних матеріалів, які витрачені на будівництво сараїв літ. «В», «Д», «Є», навісу літ. «Г», вбиральні літ. «Е» та криниці № 1, як із майна колгоспного двору по АДРЕСА_1.

Стягнути із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на її (ОСОБА_6) користь моральну шкоду в сумі 25 тис. грн.

ОСОБА_6 зазначала, що вона та відповідачі були членами колгоспного двору. Вважає, що спірне майно у вигляді будівельних матеріалів, які були використані до 15 квітня 1991 року, слід поділити між всіма членами колгоспного двору, стягнувши з відповідачів на її користь кошти в рахунок майна. Будівельні матеріали використані після 15 квітня 1991 року слід поділити між нею та ОСОБА_3, як подружжям, стягнувши з відповідачів на її користь кошти в рахунок майна.

Рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 5 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 18 лютого 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3, як за членом колгоспного двору, право власності на ј частини житлового будинку, позначеного у технічному паспорті літерою «А», та вбиральні, позначеної літерою «Е», які розташовані в АДРЕСА_2.

Визнано за ОСОБА_4, як за членом колгоспного двору, право власності на ј частини житлового будинку, позначеного у технічному паспорті літерою «А», та вбиральні, позначеної літерою «Е», які розташовані в АДРЕСА_2.

Визнано за ОСОБА_5, як за членом колгоспного двору, право власності на ј частини житлового будинку, позначеного у технічному паспорті літерою «А», та вбиральні, позначеної літерою «Е», які розташовані в АДРЕСА_2.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Позов ОСОБА_6 задоволено частково. В рахунок поділу майна подружжя виділено ОСОБА_6 та визнано за нею право власності на меблеву стінку «Черемош», вартістю 2 506 грн, чотири дерев'яних стільці, вартістю 57 грн, скатертину, вартістю 100 грн, килим, вартістю 199 грн, чотири подушки, вартістю 160 грн, одне дерев'яне ліжко, вартістю 171 грн, трюмо і тумбочки спальні «Трембіта, вартістю 160 грн, домоткану доріжку, вартістю 130 грн, ламповий телевізор, вартістю 71 грн, люстру на п'ять плафонів, вартістю 57 грн, столовий куток, вартістю 285 грн, супутникову тарілку, вартістю 133 грн.

Виділено ОСОБА_3 та визнано за ним право власності на меблеву стінку «Буковина» вартістю 798 грн, шість дерев'яних карнизів вартістю 359 грн, дев'ять залізних карнизів вартістю 279 грн, 23 м капронової тюлі вартістю 524 грн, штори атласні вартістю 1 216 грн, сервант вартістю 95 грн, залізну вішалку вартістю 53 грн, дві табуретки вартістю 29 грн, сервант із дитячої стінки вартістю 95 грн, металеву ванну вартістю 228 грн, буфет з тумбами вартістю 190 грн, шафу від спальні «Трембіта» вартістю 166 грн, люстру вартістю 57 грн, супутникову тарілку «Супер макс» вартістю 133 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_6 10 тис. грну рахунок відшкодування моральної шкоди.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_7 просить оскаржувані судові рішення змінити в частині стягнення моральної шкоди ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у позові.

Отже, судові рішення оскаржуються в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, в іншій частині не оскаржуються, тому в силу ст. 335 ЦПК України в касаційному порядку не переглядаються.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Судове рішення апеляційного суду не повністю відповідає зазначеним вимогам закону.

Згідно з ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Як роз'яснено у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 (з наступними змінами і доповненнями), особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов'язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими.

Стягуючи солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 10 тис. грн на відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із того, що внаслідок протиправних дій з боку відповідачів, які не допускали позивачку до належного їй майна, чинили перешкоди у проживанні в будинку, який в рівних частках належить сторонам, остання зазнала душевних страждань.

Суд апеляційної інстанції погодився з рішенням суду першої інстанції, залишив його без змін і зазначив, що висновки суду відповідають встановленим обставинам справи.

Проте з висновком апеляційного суду повністю погодитися не можна.

Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичний або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 3 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі - постанова Пленуму) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У п. 4 постанови Пленуму судам роз'яснено, що у позові про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Частиною другою пункту 5 постанови Пленуму визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити у рішенні відповідні мотиви (п. 9 постанови Пленуму).

Так, суд першої інстанції, дійшовши висновку про те, що позивачці завдано моральної шкоди неправомірними діями відповідачів, послався лише на покази свідка ОСОБА_11, а при визначенні розміру враховував характер та обсяг страждань, яких зазнала ОСОБА_6, тяжкість вимушених змін в її життєвих стосунках, час протягом якого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 порушували права позивачки.

При цьому, у своєму рішенні не зазначив, якими саме спільними діями відповідачів заподіяно моральну шкоду, а також наявність причинно-наслідкового зв'язку між цими діями та заподіяною позивачці шкодою, у чому полягає вина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у виникненні та наявності конфлікту між сторонами, не встановив характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала ОСОБА_6

Крім того, обмежившись лише загальними фразами щодо її заподіяння, суд жодним чином не мотивував розмір стягнутої моральної шкоди конкретними обставинами та якими доказами це підтверджується.

За загальними вимогами процесуального права, закріпленими у ст. ст. 57-60, 131, 132, 137, 177, 179, 185, 194, 212-215 ЦПК України, визначено обов'язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовів, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, доведеності розміру збитків, наявність доказів, що їх підтверджують).

Суди повинні надати належну оцінку всім доводам сторін у справі, що є складовою вимогою ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 04.XI.50).

На зазначене суд уваги не звернув.

Апеляційний суд на порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України на викладене уваги також не звернув, не встановив фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи в частині вирішення вимог про відшкодування шкоди, та залишив без змін рішення суду першої інстанції.

Враховуючи допущені судом апеляційної інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, ухвалене ним рішення в частині вирішення вимог про відшкодування шкоди не може вважатися законним і обґрунтованим, у зв'язку із чим відповідно до ст. 338 ЦПК України таке рішення підлягає скасуванню з направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 18 лютого 2016 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

В.А.Черненко

С.П. Штелик