Справа № 466/2995/16 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/3950/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П., Савуляк Р.В.

при секретарі Куцик І.Б.

за участю позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3-ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 22 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И Л А:

25 березня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача до закінчення ним навчання, починаючи із досягнення ним повноліття. Крім цього, просить стягнути з відповідача додаткові витрати на оплату його навчання у Львівському державному університеті внутрішніх справ МВС України в розмірі 1/2 суми оплати за навчання, згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання чи до досягненням 23-річного віку у звязку з тим, яка з цих обставин настане першою.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що шлюб між його матірю ОСОБА_5 та батьком ОСОБА_3 розірвано 05 лютого 2004 року. Після розірвання шлюбу його мама все майно, яке було придбане за три роки у шлюбі, залишила батькові у його квартирі, відмовившись при цьому і від автомобіля.

Він є рідним сином відповідача ОСОБА_3. Згідно рішення суду відповідач виплачував в користь ОСОБА_5 аліменти на його утримання до 27 січня 2016 року. Крім аліментів, батько ніяким чином його не підтримував, не піклувався про нього. На даний час він проживає з матір"ю і своєю неповнолітньою сестрою Анастасією, ІНФОРМАЦІЯ_1 у двохкімнатній квартирі, не одружений і не працює, так як навчається на І курсі Львівського державного університету внутрішніх справ МВС України на денному відділенні юридичного факультету.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 22 квітня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_2 щомісячно в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів відповідача, починаючи з 25 березня 2015 року до завершення ОСОБА_2 навчання у Львівському державному університеті внутрішніх справ МВС України, але не довше ніж до досягнення ним 23 років.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць допущено до негайного виконання. Вирішено питання судових витрат.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач ОСОБА_3. Вважає рішення суду незаконним та необгрунтованим. Вважає, що при визначенні розміру аліментів судом не враховано матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього 2-х малолітніх дітей, а також інші обставини, що мають істотне значення. В апеляційній скарзі апелянт просить рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 22 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити частково та визначити розмір аліментів, які підлягають стягнення з ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_2 щомісячно в розмірі 1/16 частки від усіх видів доходів відповідача, починаючи з 25 березня 2016 року до завершення ОСОБА_2 навчання у Львівському державному університеті внутрішніх справ МВС України, але не довше ніж до досягнення ним 23 років.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Згідно ст.10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_2, 27.01.1998року народження є ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

Сторони проживають окремо, син проживає та знаходяться на утриманні матері.

Згідно довідки Львівського державного університету внутрішніх справ від 21 березня 2016 року за вих. №494, ОСОБА_2 з вересня 2015 року навчається у Львівському державному університету внутрішніх справ і є студентом 1 курсу денної форми навчання. Тривалість навчання 4 роки. Термін закінчення у червні 2019 року. Навчання здійснюється за кошти студента. Вартість освітньої послуги 14900 грн.

Також встановлено, що ОСОБА_3 працює в Господарському суді Львівської області та займає посаду судді з середньмісячною заробітною платою за період з лютого 2015 року по січень 2016 року з вирахуванням податків 14131,40 грн. В січні 2016 року заробітна плата ОСОБА_3 з вирахуванням податків склала 15530,06 грн.

Постановляючи рішення про часткове задоволення позову суд виходив з тих обставин, що аліменти в розмірі 1/4 частки зі всіх доходів ОСОБА_3 є достатніми для вирішення питання утримання дитини і оплати навчання. Також суд присудив стягувати аліменти з 25 березня 2015 року.

Колегія суддів з такими висновками погодитися не може, оскільки вважає визначений розмір аліментів судом завишеним, а дата зазначена в рішенні суду яка є початком стягнення аліментів-помилковою.

Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

За ст. ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

В пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За змістом ст.199 СК України обов'язок утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків.

Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За вимогами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню доньку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, як то: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Суд першої інстанції обгрунтовано встановивши наявність у позивача потреби у матеріальній допомозі у зв'язку із його навчанням та можливості такого надання відповідачем, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення позову та стягнення аліментів на період його навчання. Однак, визначаючи розмір стягуваних аліментів з відповідача суд в повній мірі не врахував обставини на які посилався відповідач про те, що в нього на утриманні є ще троє дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, а також те, що ОСОБА_6 навчається на юридичному факультеті ЛНУ ім. І.Франка та проходить військову підготовку в Академії сухопутних військ імені гетьмана ОСОБА_9 за програмою офіцера запасу, а також, що в нього є зобов"язання за кредитним договором, з середньомісячним платежем в 10000 грн., обов'язок по утриманню дітей в рівній мірі покладається на обох батьків та належно не виконав приписи ст. 182 СК України.

Проаналізувавши зазначені вище обставини по справі в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що розмір стягнутих з відповідача на користь позивача аліментів підлягає зменшенню з 1/4 частки від усіх видів доходів відповідача на утримання ОСОБА_2 до звершення його навчання у Львівському державному університеті внутрішніх справ МВС України, але не довше ніж до досягнення ним 23 років до 1/12 частини від усіх видів доходів відповідача.

При прийнятті остаточного рішення колегія суддів враховує і те, що положення ст.199 СК України передбачає участь кожного з батьків в утриманні своїх дітей 1/12 частина заробітку відповідача становить більше 1250 грн., тому з урахуванням того, що мати позивача також повинна нести витрати по утриманню сина, даний розмір аліментів є достатнім для його утримання на період навчання.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Стаття 201 СК України про застосування норм цього Кодексу до відносин щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Таким чином, аліменти на утримання ОСОБА_2 підлягають стягненню з дня звернення до суду з даним позовом - 25 березня 2016 року.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду слід змінити та викласти абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції:

"Стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 щомісячно в розмірі 1/12 частки від усіх видів доходів відповідача, починаючи з 25 березня 2016 року до завершення ОСОБА_2 навчання у Львівському державному університеті внутрішніх справ МВС України, але не довше ніж до досягнення ним 23 років."

Керуючись ст.ст. 88, 303, 304 п.3 ч.1 ст. 307, ст. 309, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 22 квітня 2016 року змінити, зменшивши розмір стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти з 1/4 частки до 1/12 частки, а також змінити дату початку стягнення аліментів з 25 березня 2015 року на 25 березня 2016 року та виклавши абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції: "Стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 щомісячно в розмірі 1/12 частки від усіх видів доходів відповідача, починаючи з 25 березня 2016 року до завершення ОСОБА_2 навчання у Львівському державному університеті внутрішніх справ МВС України, але не довше ніж до досягнення ним 23 років."

В решті рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 22 квітня 2016 року залишити без змін.

Компенсувати ОСОБА_3 за рахунок держави частину сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 303 грн. 17 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

ОСОБА_10