У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2016 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі : головуючого судді Овчиннікової О.С.,

за участю секретаря Гурової Л.Л.,

за участю заявника - не з"явився,

представника заінтересованої сторони - не з"явився,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 щодо визнання дій, рішень, бездіяльності неправомірними, скасування постанови, зобов"язання виконати дії, ,

ВСТАНОВИВ :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця відділу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо винесення постанови ВП № 50650966 від 29 березня 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження по виконавчому листу № 4-с/221/2/2016 року про зобов"язання відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до КП "Вода Донбасу" про зобов"язання видати довідку, відшкодування моральної шкоди, судових витрат, визнання дій державного виконавця неправомірними, скасування постанови , зобов"язання прийняти до провадження та відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 221/1727/13ц від 16.12.2015 року, стягнення судових витрат: компенсації за відрив від звичайних занять - 41,45 гривень, добових - 551,20 гривень. Просить суд визнати дії неправомірними; скасувати постанову ВП № 50650966 від 29 березня 2016 року; зобов"язати прийняти до виконання виконавчий лист № № 4-с/221/2/2016 року і відкрити виконавче провадження.

В судове засідання заявник не з"явився, був належним чином повідомлений про дату та місце проведення судового розгляду, надав письмову заяву, в якій скаргу підтримав, на її задоволенні наполягав. Доповнив скаргу, просив стягнути на свою користь з суб"єкта оскарження судові витрати: за відрив від звичайних занять - 16.58 гривень, добові - 275,60 гривень.

В судове засідання заінтересована особа - головний державний виконавець ВДВС ОСОБА_2 не з"явився, був належним чином повідомлений про дату та місце проведення судового розгляду, надав письмові заперечення , в яких проти задоволення скарги заперечував, пояснив, що він обгрунтовано винес оскаржувану постанову ВП № 50650966 від 29 березня 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження , оскільки перевіркою Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено , що за виконавчим листом № 221/1727/13ц від 16.12.2015 року виконавче провадження відкрито; вимога про стягнення коштів з відділу ДВС не відноситься до компетенції відділу з 01.01.2013 року, а виконується органами , що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. В задоволенні скарги просив відмовити.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З постанови ВП №50650966 від 29 березня 2016 року судом встановлено, що головним державним виконавцем відділу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 на підставі п.4 ч.1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" відмовлено у відкритті виконавчого провадження по виконавчому листу № 4-с/221/2/2016 , виданому Волноваським районним судом Донецької області 03.03.2016 року про зобов"язання державного виконавця відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 221/1727/13-ц від 16.12.2015 року згідно рішення апеляційного суду Донецької області та стягнення з відділу державної виконавчої служби Волноваського РУЮ на користь ОСОБА_1 судових витрат, оскільки перевіркою Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено , що за виконавчим листом № 221/1727/13ц від 16.12.2015 року виконавче провадження відкрито; вимога про стягнення коштів з відділу ДВС не відноситься до компетенції відділу з 01.01.2013 року, а виконується органами , що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. ( а.с. 3)

Згідно зі ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до статей 383-389 ЦПК України, якщо учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їх права чи свободи, вони мають право звернутися до суду із скаргою.

Скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Згідно зі статтями 1-4, 25, 30, 50, 52 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі Закон) виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження та примусового виконання рішень інших органів (посадових осіб) і являє собою сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у названому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених згаданим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до нього, а також рішеннями, що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч.4 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження може бути оскаржена заявником у десятиденний строк з дня її надходження у порядку, встановленому цим Законом.

Підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження передбачені ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», пунктом 4 якої встановлено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення.

Зі змісту оскарженої постанови вбачається, що, відмовляючи у відкритті виконавчого провадження, державний виконавець керувався п.4 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якому підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження є звернення не за підвідомчістю виконання рішення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови від 29.03.2016 року, у відкритті виконавчого провадження відмовлено з таких підстав:1) виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 221/1727/13-ц від 16.12.2015 року згідно рішення апеляційного суду Донецької області вже відкрито; 2) рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевого бюджетів або бюджетних установ виконується органами , що здійснюють казначейське обслуговування у зв"язку з набранням чинності Законом України " Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", а не ВДВС , до компетенції якого не відноситься рішення в частині стягнення коштів.

Щодо першої вимоги судом встановлено, що згідно постанови ВП № 50008377 від 03.03.2016 року старшим державним виконавцем Крушеницькою В.А. відділу державної виконавчої служби Волноваського РУЮ, відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 221/1727/13ц , виданим 16.12.2015 року Волноваським районним судом Донецької області.

Відповідно до ч.ч. 1,2,4 ст.3 Закону України " Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України " Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягував подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

На підставі п.п. 3,4 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів ( про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - за попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань ( залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій). Органи Казначейства: 1) забезпечують у випадках, передбачених цим Порядком зберігання виконавчих документів та ведення їх обліку. Після виконавчого документа суду в повному обсязі такий документ повертається до суду з відміткою про його виконання:, 2) вживають заходів до виконання виконавчих документів протягом установленого строку:, 3) розглядають письмові звернення ( вимоги) щодо виконання виконавчих документів осіб, які беруть участь у справі, державних виконавців, а також прокурорів - учасників виконавчого провадження.

Разом з тим, прагнучи виконання рішення суду в частині стягнення коштів з державного органу ( ВДВС) , стягувач ОСОБА_1 звернувся до державної виконавчої служби, а не у відповідності з вимогами наведеного Закону і урядового нормативногоакту , до органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Тож, оскільки законодавчо закріплено, що виконання рішення суду про стягнення коштів боржником за якими є державний орган, здійснюється тим відділенням державної казначейської служби України, в якому обслуговується боржник по рішенню суду, то у державного виконавця були наявні правові підстави для відмови у прийнятті до провадження виконавчого документу та у відкритті провадження, оскільки виконавчий лист пред"явлено не за підвідомчістю до неналежного органу - ДВС.

Прийняття державним виконавцем рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання в повному обсязі по всіх двох позиціях резолютивної частини рішення суду від 23.02.2016 року не перешкоджає зверненню заявника до суду за видачею виконавчого листа щодо стягнення коштів - судових витрат з ДВС з зазначенням належного органу виконання - відповідного відділення державної казначейської служби України.

Зважаючи на зміст оскаржуваної постанови від 29.03.2016 року , суд не вбачає порушення прав заявника таким прийнятим рішенням головного державного виконавця Шмакова Р.С., бо воно не перешкоджає подальшій реалізації юридичної можливості пред"явити відповідний вимогам закону виконавчий лист по окремій вимозі судового рішення.

З приводу зазначених в скарзі заявника порушень закону про строки прийняття рішення державним виконавцем суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, заяву ОСОБА_1 з оригіналом виконавчого листа супровідним листом від 25.03.2016 року направлено заступником начальника Управління державної виконавчої служби у Донецькій області Головного територіального управління юстиції у Донецькій області начальнику відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області як помилково направлену ( а.с. 45), оскільки чинним законодавством - ст. 21 Закону України "Про виконавче провадження" не передбачено повноважень УДВС здійснювати дії щодо відкриття виконавчих проваджень.

Згідно вхідному штемпелю, адресатом заяву отримано 28.03.2016 року , 29.03.2016 року головним державним виконавцем Шмаковим Р.С. винесено оскаржувану постанову ВП № 50650966, тобто з дотриманням вимог ч.2 ст. 26 Закону україни "Про виконавче провадження".

Таким чином, судом не встановлено порушень вимог чинного законодавства щодо строків державним виконавцем при винесенні постанови ВП № 50650966 від 29.03.2016 року.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити заявнику ОСОБА_1 в задоволенні скарги на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 щодо визнання дій, рішень, бездіяльності неправомірними, скасування постанови, зобов"язання виконати дії за безпідставністю.

На підставі ст.ст. 85,88 ЦПК України не підлягють компенсації на користь ОСОБА_1 судові витрати: за відрив від звичайних занять - 16,58 гривень, добові - 275,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 208-223, 383-389 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 щодо визнання дій, рішень, бездіяльності неправомірними, скасування постанови, зобов"язання виконати дії в частині визнання неправомірною та скасування постанови ВП № 50650966 від 29.03.2016 року та зобов"язання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 прийняти до виконання виконавчий лист № 4-с/221/2/2016 від 03.03.2016 року і відкрити виконавче провадження, а також в частині стягнення судових витрат відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали або протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали особою, якщо ухвалу постановлено без її участі.

Суддя Волноваського районного суду

Донецької області ОСОБА_3