Провадження № 2/761/4975/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ «Легбанк» ОСОБА_2, Директор-розпорядник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації особи та спростування недостовірної інформації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 26.08.2015 року уповноважена особа на здійснення ліквідації в ПАТ «Легбанк» ОСОБА_2 надіслав електронне повідомлення директору-розпоряднику Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_3 та 27.08.2015 р. електронного листа до Департаменту реєстраційних питань та ліцензування НБУ в яких виклала відносно позивача інформацію, яка є недостовірною і підлягає спростуванню. Направлення даного листа було зумовлено тим, що Загальними зборами акціонерів (учасників) ПАТ «Перший інвестиційний банк», які відбулись 10.07.2015 р. ОСОБА_1 було обрано членом спостережної ради Товариства. Позивач вважає, що поширена інформація не відповідає дійсності, вона є твердженням про злочинну діяльність позивача, яка підпадає під кваліфікацію ч. 1 ст. 218-1 КК України, а саме:доведення банку до неплатоспроможності, відсутність бездоганної репутації. ОСОБА_1 має репутацію і найкращі рейтинги серед адвокатів України, максимально спрямовує свої зусилля на встановлення законності в суспільстві. Викладена інформація зачіпає честь та гідність позивача, шкодить діловій репутації, а тому підлягає спростуванню у спосіб аналогічний її поширенню. З урахуванням викладеного, позивач просить суд: Визнати недостовірною інформацію, яка була поширена Відповідачем в листі від 26 серпня 2015 року під № 11-1323, а саме: "...ОСОБА_1 був обраний до Спостережної ради Банку 12.09.2014 року та здійснював свої функції у її складі до дати введення в банк тимчасової адміністрації (28.11.2014)... "; "... з чого вбачається зв'язок між діями ОСОБА_4 та отриманою за вказані дії TOB "Фінексім плюс" винагородою..."; "...виходячи із зазначеного вважаю, що дії ОСОБА_1 в серпні-жовтні 2014 року щодо сприяння отриманню від банку пов'язаними особами з ОСОБА_1, фірмами грошових сум в розмірах 29 394, 00 грн. та 1 069 000, 00 грн. вплинули на введення в ПАТ "Легбанк" тимчасової адміністрації та переведення банку в стан ліквідації... "; Визнати недостовірною інформацію, яка була поширена Відповідачем в листі від 27серпня 2015 року № 20-29760/15,а саме: "...ОСОБА_1 був обраний до Спостережної ради Банку 12.09.2014 року та здійснював свої функції у її складі до дати введення в банк тимчасової адміністрації (28.11.2014)... "; "... з чого вбачається зв'язок між діями ОСОБА_1 та отриманою за вказані дії TOB "Фінексім плюс" винагородою..."; "...виходячи із зазначеного уповноважена особа банку повідомила, що дії ОСОБА_1 в серпні-жовтні 2014 року щодо сприяння отриманню від банку пов'язаними особами з ОСОБА_1, фірмами грошових сум в розмірах 29 394, 00 грн. та 1 069 000, 00 грн. вплинули на введення в ПАТ "Легбанк" тимчасової адміністрації та переведення банку в стан ліквідації..."; зобов'язати Відповідача спростувати поширену недостовірну інформацію про Позивача у спосіб аналогічний її поширенню шляхом направлення електронного повідомлення про спростування поширеної недостовірної інформації у відношення Позивача до Департаменту реєстраційних питань та ліцензування Національного банку України з наступним текстом: І. "СПРОСТУВАННЯ ІНФОРМАЦІЇ! 26 серпня 2015 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ "Легбанк" було направлено електронне повідомлення № 11-1323 до директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в якому містилась недостовірна інформація у відношенні ОСОБА_1 наступного змісту: ОСОБА_1 був обраний до складу спостережної ради Банку 12.09.2014 року та здійснював свої функції у її складі до дати введення в банк тимчасової адміністрації (28.11.2014). В той же час, потрібно відмітити ряд обставин, пов'язаних з діяльністю ОСОБА_1, які, думку уповноваженої особи на ліквідацію Банку, здійснили вплив на введення в Банк тимчасової адміністрації. Зокрема, 01.08.2014 між ПАТ "ЛЕГБАНК" та ЮК "Адвокатське об'єднав "ОСОБА_1 і партнери " був укладений Договір на надання адвокатської допомоги № 154/5/2-14, який уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "ЛЕГБАНК" був визнаним нікчемним з наступних підстав за умовами вказаного договору виконавець прийняв на себе зобов'язання щодо надання банку юридичних послуг, що є функціональним обов'язком працівників юридичного управління банку. При цьому, собівартість однієї години роботи працівника юридичного управління приблизно 60 гривень вартість послуг за укладеним договором - 3000 гривень за одну годину робо, одного працівника виконавця, що в 50 разів перевищує затрати банку на власного юриста. 31.08.2014 виконавець надав до банку акт виконаних робіт з сумою до оплати, 40817,33 грн., згідно з яким в жовтні-листопаді 2014 р. банк здійснив m платежі по 9798 грн. кожний, а загалом на суму 29394 грн. Повертати банку отримані кошти добровільно компанія відмовилася. Виконавець підготував проект мирової угоди з позивачем, яка 25.09.2014 була затверджена судом. Жодного позитивного результату для банку укладенням ь мирової угоди не досягнуто. З наданого виконавцем звіту не зрозуміло, яку саме роботу він виконав відповідно до отриманої ніш винагороди. При цьому, всі переговори з ОСОБА_5 щодо умов мирової угоди супроводження її підписання, а також представництво інтересів П. "ЛЕГБАНК" в суді у справі про затвердження мирової угоди здійснює безпосередньо ОСОБА_4, з чого вбачається зв'язок між діями ОСОБА_4 і отриманою за вказані дії TOB "Фінєксім плюс" винагородою. Виходячи з викладеного, уповноважена особа на ліквідацію Банку повідомила, / дії ОСОБА_1 в серпні-жовтні 2014 року щодо сприяння отриманню від банку пов'язаними з ОСОБА_4 фірмами (участю в якості учасника або роботою) грошових сум в розмірах 29 394,00 грн. та 1 069 ООО, грн., (в той час коли в банку були великі проблеми з проведенням клієнтських платежів) вплинули на введення в ПАТ "ЛЕГБАНК" тимчасової адміністрації і переведення банку в стан ліквідації. II. "СПРОСТУВАННЯ ІНФОРМАЦІЇ! 27 серпня 2015 року директор розпорядником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було направлене електронне повідомлення № 20-29760/15 до Департаменту реєстраційних питань та ліцензування Національного банку України в якому містилась недостовірна інформація у відношенні ОСОБА_1 наступного змісту ОСОБА_1 був обраний до складу спостережної ради Банку 12.09.2014 року та здійснював свої функції у її складі до дати введення в ба тимчасової адміністрації (28.11.2014). В той же час, потрібно відмітити ряд обставин, пов'язаних з діяльністю ОСОБА_4, які, думку уповноваженої особи на ліквідацію Банку, здійснили вплив введення в Банк тимчасової адміністрації.Зокрема, 01.08.2014 між ПАТ "ЛЕГБАНК" та ЮК "Адвокатське об'єднай "ОСОБА_4 і партнери " був укладений Договір на надання адвокатської допомоги № 154/5/2-14, який уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "ЛЕГБАНК" був визнаний нікчемним з наступних підстав за умовами вказаного договору виконавець прийняв на себе зобов'язання щодо надання банку юридичних послуг, що є функціональним обов'язком працівників юридичного управління банку. При цьому, собівартість однієї години роботи працівника юридичного управління приблизно 60 гривень, а вартість послуг за укладеним договором - 3000 гривень за одну годину роботи одного працівника виконавця, що в 50 разів перевищує затрати банку на власного юриста. 31.08.2014 виконавець надав до банку акт виконаних робіт з сумою до оплати 40817,33 грн., згідно з яким в жовтні-листопаді 2014 р. банк здійснив три платежі по 9798 грн. кожний, а загалом на суму 29394 грн. Повертати банку отримані кошти добровільно компанія відмовилася. Виконавець підготував проект мирової угоди з позивачем, яка 25.09.2014 була затверджена судом. Жодного позитивного результату для банку укладенням цієї мирової угоди не досягнуто. З наданого виконавцем звіту не зрозуміло, яку саме роботу він виконав відповідно до отриманої ним винагороди. При цьому, всі переговори з ОСОБА_5 щодо умов мирової угоди, супроводження її підписання, а також представництво інтересів ПАТ "ЛЕГБАНК" в суді у справі про затвердження мирової угоди здійснював безпосередньо ОСОБА_1, з чого вбачається зв'язок між діями ОСОБА_4 та отриманою за вказані дії TOB "Фінєксім плюс" винагородою. Виходячи з викладеного, уповноважена особа на ліквідацію Банку повідомила, що дії ОСОБА_1 в серпні-жовтні 2014 року щодо сприяння отриманню від банку пов'язаними з ОСОБА_4 фірмами (участю в якості учасника або роботою) грошових сум в розмірах 29 394,00 грн. та 1 069 000,00 грн., (в той час коли в банку були великі проблеми з проведенням клієнтських платежів) вплинули на введення в ПАТ "ЛЕГБАНК" тимчасової адміністрації та переведення банку в стан ліквідації. Крім того, звертаємо увагу, що пунктом 15 розділу І глави 2 Постанови Правління Національного банку України від 08.09.2011 № 306 «Про затвердження деяких нормативно-правових актів Національного банку України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18.10.2011 за № 1203/19941, передбачено, що однією з ознак відсутності бездоганної ділової репутації фізичної особи є те, що кандидат обіймав посаду в органах контролю банку протягом одного року до запровадження тимчасової адміністрації, ліквідації банку".

В судовому засіданні представник позивача уточнив вимоги, та остаточно просив суд: " Визнати недостовірною інформацію, яка була поширена Відповідачем в листі від 26 серпня 2015 року під № 11-1323, а саме: " ...ОСОБА_1 був обраний до складу Спостережної ради Банку 12.09.2014 року та здійснював свої функції у її складі до дати введення в ба тимчасової адміністрації (28.11.2014)... "; "... з чого вбачається зв'язок між діями ОСОБА_1 та отриманою за вказані дії TOB "Фінексім плюс" винагородою..."-, ® "...виходячи із викладеного вважаю, що дії ОСОБА_1 в серпні-жовтні 2014 року щодо сприяння отриманню від банку пов'язаними особами з ОСОБА_1 фірмами (участю в якості учасника або роботою) грошових сум в розмірах 29 394, 00 грн. та 1 069 000, 00 грн. вплинули на введення в ПАТ "Легбанк" тимчасової адміністрації та переведення банку в стан ліквідації... "; визнати недостовірною інформацію, яка була поширена Відповідачем в листі від 27 серпня 2015 року № 20-29760/15, а саме: " ...ОСОБА_1 був обраний до складу Спостережної ради Банку 12.09.2014 року та здійснював свої функції у її складі до дати введення в банк тимчасової адміністрації (28.11.2014)... "; "...з чого вбачається зв'язок між діями ОСОБА_1 та отриманою за вказані дії TOB "Фінексім плюс " винагородою..."; в "...виходячи із зазначеного уповноважена особа на ліквідацію банку повідомила, що дії ОСОБА_1 в серпні-жовтні 2014 року щодо сприяння отриманню від банку пов'язаними особами з ОСОБА_1 фірмами (участю в якості учасника або роботою) грошових сум в розмірах 29 394, 00 грн. та 1 069 000, 00 грн. вплинули на введення в ПАТ "Легбанк" тимчасової адміністрації та переведення банку в стан ліквідації..."; зобов'язати Відповідача спростувати поширену недостовірну інформацію про Позивача у спосіб аналогічний її поширенню шляхом направлення електронного повідомлення про спростування поширеної недостовірної інформації у відношення Позивача до Департаменту реєстраційних питань та ліцензування Національного банку України з наступним текстом: І. "СПРОСТУВАННЯ ІНФОРМАЦІЇ! 26 серпня 2015 року уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ "Легбанк " було направлено електронне повідомлення № 11-1323 до директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в якому містилась недостовірна інформація у відношенні ОСОБА_1 наступного змісту:" ...ОСОБА_1 був обраний до складу Спостережної ради Банку 12.09.2014 року та здійснював свої функції у її складі до дати введення в банк тимчасової адміністрації (28.11.2014)... "; "... з чого вбачається зв'язок між діями ОСОБА_4 та отриманою за вказані дії TOB "Фінексім плюс " винагородою..."; "... виходячи із викладеного вважаю, що дії ОСОБА_1 в серпні-жовтні 2014 року щодо сприяння отриманню від банку пов'язаними особами з ОСОБА_4 фірмами (участю в якості учасника або роботою) грошових сум в розмірах 29 394, 00 грн. та 1 069 000, 00 грн. вплинули на введення в ПАТ "Легбанк" тимчасової адміністрації та переведення банку в стан ліквідації... ". II. "СПРОСТУВАННЯ ІНФОРМАЦІЇ! 27 серпня 2015 року директором розпорядником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було направлено електронне повідомлення № 20-29760/15 до Департаменту реєстраційних питань та ліцензування Національного банку України в якому містилась недостовірна інформація у відношенні ОСОБА_1 наступного змісту: " ...ОСОБА_1 був обраний до складу Спостережної ради Банку 12.09.2014 року та здійснював свої функції у її складі до дати введення в банк тимчасової адміністрації (28.11.2014)... "; "... з чого вбачається зв'язок між діями ОСОБА_1 та отриманою за вказані дії TOB "Фінексім плюс " винагородою..."; "...виходячи із зазначеного уповноважена особа банку повідомила, що дії ОСОБА_1 в серпні-жовтні 2014 року щодо сприяння отриманню від банку пов'язаними особами з ОСОБА_1 фірмами (участю в якості учасника або роботою) грошових сум в розмірах 29 394, 00 грн. та 1 069 000, 00 грн. вплинули на введення в ПАТ "Легбанк" тимчасової адміністрації та переведення банку в стан ліквідації...".

Представник позивача подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутністю з вимогою про задоволення позову в повному обсязі.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судовому засіданні заперечував щодо задоволення вимог. Пояснив, що у зазначених позивачем листах вислови є оціночними судженнями дій позивача та оцінкою, на думку Фонду, його дій, а отже і не підлягають спростуванню.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Легбанк» ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, надав письмові заперечення по суті вимог ОСОБА_1 де зазначив, що позивач надавав юридичну допомогу банку та приймав участь у роботі ТОВ «Фінєксім плюс» при захисті ним інтересів ПАТ «Легбанк» у Голосіївському суді м. Києва.

Також не з»явився в судове засіданні я директор - розпорядник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_3. Про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 є особою, яка має свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Встановлено і не заперечується сторонами, що 25.08.2016 р. уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2 до Фонду було направлено електронне повідомлення № 11-1323 про те, що ОСОБА_1 12.09.2014 року був обраний до складу Спостережної ради ПАТ «Легбанк» , здійснював функції члена Ради до 28.11.2014 року, надавав послуги ПАТ «Легбанк» від ЮК «Адвокатське об»єднання «ОСОБА_1 і партнери» та ТОВ «Фінєксім плюс» за укладеними з банком договорами.

Також не заперечувалась сторонами та обставина, що 27 серпня 2015 р. директором-розпорядником Фонду в адресу Департаменту реєстраційних питань та ліцензування НБУ було направлено електронне повідомлення № 20-29760/15 в якій також міститься інформація щодо ОСОБА_1, а саме щодо обрання останнього до складу Спостережної ради ПАТ «Легбанк», визнання нікчемним договору про надання адвокатської допомоги № 154/5/2укладений між ПАТ «Легбанк» та ЮК «Адвокатське об»єднання «ОСОБА_1 і партнери».

Зокрема, у даних листах міститься інформація, яку позивач вважає недостовірною та просить зобов»язати відповідача спростувати, а саме: " ...ОСОБА_1 був обраний до складу Спостережної ради Банку 12.09.2014 року та здійснював свої функції у її складі до дати введення в ба тимчасової адміністрації (28.11.2014)... "; "... з чого вбачається зв'язок між діями ОСОБА_1 та отриманою за вказані дії TOB "Фінексім плюс" винагородою...", "...виходячи із викладеного вважаю, що дії ОСОБА_1 в серпні-жовтні 2014 року щодо сприяння отриманню від банку пов'язаними особами з ОСОБА_1 фірмами (участю в якості учасника або роботою) грошових сум в розмірах 29 394, 00 грн. та 1 069 000, 00 грн. вплинули на введення в ПАТ "Легбанк" тимчасової адміністрації та переведення банку в стан ліквідації... ".

Згідно по положень ст.. 200 ЦК України Інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про інформацію» Кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Положеннями ст. 27 Конституції України встановлено, що кожен має право на повагу його гідності.

В свою чергу відповідно до ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації.

За положеннями ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Представник позивача зазначає у позові, що викладена у листах інформація є недостовірною, такою, що викладена неправдиво та порочить ділову репутацію позивача в суспільстві.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Зважаючи на такі роз»яснення за відсутності хоча б однієї складової складу юридичного правопорушення задоволення вимог є неможливим.

В своїй постанові № 1 від 27.02.2009 р. Пленум Верховного суду України в п. 18 також роз'яснив, зо згідно з положеннями статті 277 ЦК ( 435-15 ) і статті 10 ЦПК ( 1618-15 ) обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Приписами ст. 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та встановлено обов'язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому положеннями ст. 11 ЦПК України встановлено обов»язок суду розглядати цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Із зазначеної представником позивача інформації, яка є предметом спору, як то: " ...ОСОБА_1 був обраний до складу Спостережної ради Банку 12.09.2014 року та здійснював свої функції у її складі до дати введення в ба тимчасової адміністрації (28.11.2014)... "; "... з чого вбачається зв'язок між діями ОСОБА_1 та отриманою за вказані дії TOB "Фінексім плюс" винагородою..." не вбачається склад юридичного правопорушення, зокрема відсутні докази, які б свідчили про те, що така інформація якимось чином порушує особисті права позивача, його ділову репутацію та потребує спростування.

Також представник позивача просить визнати недостовірної та зобов»язати відповідача спростувати інформацію наступного змісту: "...виходячи із викладеного вважаю, що дії ОСОБА_1 в серпні-жовтні 2014 року щодо сприяння отриманню від банку пов'язаними особами з ОСОБА_1 фірмами (участю в якості учасника або роботою) грошових сум в розмірах 29 394, 00 грн. та 1 069 000, 00 грн. вплинули на введення в ПАТ "Легбанк" тимчасової адміністрації та переведення банку в стан ліквідації... ".

Постановою № 1 від 27.02.2009 р. Пленуму Верховного суду України, а саме п. 19 роз'яснено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Виходячи з викладеної в листах інформації, , що його автори висловили свої судження щодо дій позивача, а отже в розумінні чинного законодавства України, останні спростуванню не підлягають.

Зважаючи на вищенаведене, беручи до уваги роз»яснення Пленуму Верховного Суду України, суд приходить до висновку, що представником ОСОБА_1 не доведено наявність сукупність обставин, з якими законотворець пов»язує можливість задоволення позову про спростування недостовірної інформації, захист честі, гідності та ділової репутації, а тому вважає за можливе відмовити у задоволенні позову.

Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 3,10,11,57,60, 88,169,212-215 ЦПК України, ст.. 27 Конституції України, ст. 200,277,299 ЦК України, Законом України «Про інформацію», суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків, або якщо його не скасовано після розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суддя: