У Х В А Л А

10 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Романюка Я.М., Лященко Н.П., Сімоненко В.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 2 вересня 2014 року, ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 5 листопада 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 лютого 2016 року в справі за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді до ОСОБА_4 про стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави,

встановила:

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда рішенням від 2 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 5 листопада 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді кошти в розмірі 109 тис. 549 грн

76 коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 лютого 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду залишено без змін.

ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 2 вересня 2014 року, ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 5 листопада 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 лютого 2016 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статей 1212, 1215 Цивільного кодексу України.

На обґрунтування підстави перегляду вказаних судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявниця посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2015 року, 3 березня 2016 року, в яких, на її думку, по-іншому, ніж в оскаржуваних рішеннях, застосовано вказані норми матеріального права.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодились суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив із того, що відповідачка безпідставно набула спірні кошти, оскільки розуміла (повинна була розуміти) неправомірність їх нарахування на підставі наданої нею довідки, яка містила неправдиві відомості.

У наданій для порівняння ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 березня 2016 року касаційний суд, залишивши без змін рішення апеляційного суду, яким відмовлено у задоволенні позову про стягнення незаконно отриманих коштів, погодився з його висновками про те, що не встановлено факту недобросовісності набуття отриманих відповідачем коштів.

Порівняння вищенаведеного судового рішення із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Надана ОСОБА_4 на підтвердження неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2015 року не береться судом до уваги, оскільки ухвалою Верховного Суду України від 14 квітня 2016 року відмовлено у допуску до провадження Верховного Суду України справи за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 лютого 2016 року. Зі змісту зазначеної ухвали Верховного Суду України вбачається, що ОСОБА_4 на підтвердження неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права посилався на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2015 року.

Таким чином уповноваженим судом вже вирішувалось питання про допуск справи до провадження за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення касаційної інстанції з аналогічних підстав.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування

від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді до ОСОБА_4 про стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави, за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 2 вересня 2014 року, ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 5 листопада 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 лютого 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.М. Романюк

Н.П. Лященко

В.М. Сімоненко