Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/114/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Майстер І. П.
Доповідач Кіселик С. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

12.01.2016 Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого : судді Кіселика С.А.

суддів : Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Гусак А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27 жовтня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредитному договору, в якому зазначив, що відповідно до умов кредитного договору № б/н від 25.07.2006 року ПАТ КБ "ПриватБанк" надав ОСОБА_2 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач взяті на себе зобов'язання виконав у повному обсязі. Однак відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків і станом на 30.06.2015 року має заборгованість перед позивачем в сумі 20168 гривень 88 копійок, яку в добровільному порядку сплатити відмовляється, що спонукало ПАТ КБ "ПриватБанк" звернутися до суду з відповідним позовом.

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27 жовтня 2015 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі Банк просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно вважає, що Банком пропущено строк позовної давності для звернення з позовом до суду.

В засіданні апеляційного суду представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, а представник відповідача заперечував проти них.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення не в повній мірі відповідає цим вимогам закону.

Матеріалами справи підтверджується, що 25.07.2006 року ПАТ КБ "ПриватБанк" надав ОСОБА_2 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти, який встановлено 09 місяць 2008 року. Позивач взяті на себе зобов'язання виконав у повному обсязі. Однак відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків і станом на 30.06.2015 року, з врахуванням раніше стягнутої за рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07.06.2011 року заборгованості в сумі 12214 грн. 46 коп., має заборгованість перед позивачем в сумі 20168 гривень 88 копійок, яка складається із заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 18732 грн. 27 коп., штрафу в сумі 500 грн. (фіксована частина) та 936 грн. 61 коп. штраф (процентна складова), яку в добровільному порядку сплатити відмовляється.

Дійшовши правильного висновку щодо наявності у відповідача заборгованості перед позивачем та подальшого існування між сторонами, після ухвалення Добровеличківським районним судом Кіровоградської області рішення від 07.06.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Банку заборгованості у сумі 12214 грн.46 коп., правовідносин щодо наявності обов'язку виконання позивачем взятих на себе зобов'язань по сплаті Банку 20168 гривень 88 копійок, суд першої інстанції дійшов неправильного висновку, що дані правовідносини регулюються положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Крім того, встановивши, що звернувшись до суду із позовом про стягнення із ОСОБА_2 на користь Банку заборгованості у сумі 12214 грн.46 коп. Банк, в межах строку позовної давності, реалізував своє право на пред'явлення позову про повернення кредиту, відсотків та неустойки, відносно чого Добровеличківським районним судом Кіровоградської області ухвалено рішення від 07.06.2011 року, суд першої інстанції дійшов неправильного висновку щодо пропуску відповідачем строку позовної давності на звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, яка виникла за період після ухваленого судом рішення, та неустойки у вигляді штрафів.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (статті 530, 631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до частини п'ятої статті 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Судом першої інстанції встановлено, що строк дії кредитної картки передбачений договором, до 09 місяця 2008 року (а.с. 11). Кредит відповідач отримав на період дії картки із встановленим лімітом 250 грн. Відповідно до п. 3.1.1 глави ІІ Умов і правил надання банківських послуг, строк дії картки вказано на ній (місяц і рік). Карта дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Відповідно до підпункту 3.1.3 по закінченню строку дії відповідна картка замінюється на нову карту з новим строком дії. Строк дії картки закінчився 30 вересня 2008 року. Доказів надання нової кредитної картки ОСОБА_2, суду не надано. Останній платіж позивачем здійснено у листопаді 2009 року. Банк звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості і рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07.06.2011 року на його користь стягнуто заборгованість в сумі 12214 грн. 46 коп., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 6740 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 4416 грн. 43 коп., штрафу в сумі 500 грн. ( фіксована частина) та штрафу в сумі 557 грн. 83 коп. (процентна складова). Це рішення суду набрало законної сили і відповідно до положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини встановлені цим судовим рішенням не підлягають доказуванню при розгляді цивільної справи, рішення по якій оскаржується на даний час.

Колегією суддів встановлено, що позов про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 01.03.2011 року по 30.06.2015 року та штрафів заявлено до суду 25.09.2015 року. А отже, даний період перевищує строк у три роки.

Разом із тим, за змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки, кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, то проценти за кредитом, які нараховуються щомісяця і фактично є періодичним платежем за користування кредитними коштами та штрафи підлягають стягненню з відповідача у межах строку позовної давності.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6 - 249цс15.

Таким чином, враховуючи наведене, позов підлягає частковому задоволенню.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина 1 статті 252 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 267 ЦК України).

Врахувавши наведене колегія суддів дійшла висновку, що стягненню підлягає заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 25.09.2012 року - (три роки від дня звернення із позовом), по 30.06.2015 року - (вимога заявлена позивачем), та штрафи. Тобто задоволенню підлягає позов в межах строку позовної давності, а саме, стягненню підлягає, відповідно до поданого Банком розрахунку заборгованості, 13285 грн. 24 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. штраф ( фіксована частина) та штраф в сумі 557 грн. 83 коп. (процентна складова), а всього 14343 грн.07 коп.

Правова позиція про те, що позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, викладена в постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі №6-116 цс 13.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висноку, що судом першої інстанції, при розгляді справи, порушено норми матеріального та процессуального права.

Згідно вимог п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.303,307, 309,313,314,316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27 жовтня 2015 року скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 14343 грн.07 коп., із яких: 13285 грн. 24 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. штраф ( фіксована частина) та штраф в сумі 557 грн. 83 коп. (процентна складова).

В іншій частині боргу відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя С.А. Кіселик

Судді: Т.М. Авраменко

Л.В. Суровицька