Справа №587/96/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Степаненко О. А.
Номер провадження 22-ц/788/883/16 Суддя-доповідач - Сибільова Л. О.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

05 травня 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Сибільової Л. О.,

суддів - Криворотенка В. І. , Лузан Л. В. ,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, поданою його представником ОСОБА_4,

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 18 грудня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Косівщинська» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 18 грудня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в особі свого представника ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задовольнити.

Зазначає, зокрема, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про відсутність систематичної несплати орендної плати та вини відповідача у порушенні зобов'язання, належним чином не застосував умови договору оренди землі щодо нарахування та виплати орендної плати позивачу за користування її земельною ділянкою, не врахував, що, виходячи з умов договору оренди землі, визначена сторонами в договорі сума орендної плати 1083,75 грн. не є остаточною, а є базовою. Остаточною сумою орендної плати, що підлягає виплаті щороку позивачу, необхідно вважати ту суму, яка буде визначена сторонами шляхом множення базової суми на індекси інфляції.

Суд не дав належної правової оцінки тому, що згідно укладеного між сторонами договору оренди землі, земельна ділянка передана позивачем та прийнята відповідачем в оренду згідно акту приймання - передачі 07 грудня 2006 року, і з моменту передачі земельної ділянки в оренду фактично розпочалися відносини оренди між позивачем та відповідачем, користування земельною ділянкою. Відповідно, з моменту початку користування землею необхідно застосовувати до орендної плати індекси інфляції, як це передбачено умовами договору оренди, шляхом множення між собою річних індексів інфляції.

Суд дав невірну оцінку зміні розміру орендної плати протягом періоду дії договору оренди землі. В рішенні вказано, що умовами додаткового договору до спірного договору оренди землі було внесено зміни щодо розміру орендної плати (збільшено орендну плату з 442 грн. до 1083,75 грн.), проте судом не враховано, що після збільшення сторонами розміру орендної плати зобов'язання щодо обчислення розміру орендної плати за землю з урахуванням індексів інфляції залишилося в силі. Суд не взяв до уваги, що, як вбачається з умов договору оренди землі від 06 січня 2005 року та додаткового договору від 01 січня 2009 року, визначена сторонами орендна плата у сумі 1083,75 грн. не включає в себе індекси інфляції попередніх років.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

13 січня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, мотивуючи його тим, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, виданого Косівщинською сільською радою 21 січня 2005 року, він є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,7180 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області.

06 січня 2005 року між ним та ТОВ АФ «Косівщинська» був укладений договір оренди землі, відповідно до якого він надав товариству у строкове платне користування вказану земельну ділянку. Договір оренди землі зареєстрований у Сумському районному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України», про що в Державному реєстрі земель вчинено відповідний запис за №52.

07 грудня 2006 року земельна ділянка була передана ним та прийнята відповідачем в натурі у строкову оренду, про що свідчить акт приймання-передачі земельної ділянки, що надається в оренду.

Зазначав, що в п. п. 5, 9, 10, 12 договору оренди землі вказано, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 29466,74 грн.; орендна плата вноситься орендарем у натуральній формі; за користування земельною ділянкою відповідач зобов'язується вносити орендну плату у грошовій формі розміром 442 грн., що становить 1,5% від нормативної грошової оцінки земельного паю; обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, відповідно до умов п. 11 договору; орендна плата вноситься до 30 числа останнього у звітному році місяця.

01 січня 2009 року між ним та відповідачем був укладений додатковий договір до договору оренди землі, що зареєстрований у Сумському районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28 вересня 2010 року № 86, яким змінено строк дії договору оренди землі з 5 років на 10 років, а відповідач зобов'язався сплачувати орендну плату в розмірі 1083,75 грн. за рік, що становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної частки (паю). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент укладення додаткового договору становить 36125,14 грн.

Посилаючись на лист Державного агентства земельних ресурсів України від 10 січня 2014 року №12-28-0.22-95/2-14, згідно якого нормативна грошова оцінка земель в 2009 році розраховувалась з урахуванням коефіцієнту індексації, що дорівнює 1,059, зазначив, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що належить йому на праві приватної власності з 2009 року розраховувалась з урахуванням коефіцієнту індексації 1,059 та дорівнювала 38 256,52 грн., а розмір орендної плати у відповідності до п. 9 додаткового договору оренди земельної ділянки від 01 січня 2009 року з 2009 року становив 1147,69 грн.

Зазначив, що зобов'язання відповідача в частині виплати орендної плати за користування земельною ділянкою за 2011 рік не виконане, не сплачено грошових коштів, послуги в рахунок орендної плати за 2011 рік не отримувались.

Заборгованість відповідача перед позивачем станом на день подачі позовної заяви складає 1147,69 грн. (орендна плата за 2011 рік).

У зв'язку з істотним систематичним порушенням відповідачем зобов'язань по сплаті орендної плати він був позбавлений можливості своєчасно отримувати матеріальні блага, на які розраховував при укладенні договору оренди землі, а саме - орендну плату.

Починаючи з 31 грудня 2011 року та станом на день подання позовної заяви відповідач має сплатити на його користь пеню в розмірі 87,49 грн., інфляційне збільшення заборгованості в розмірі 221,74 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 98,01 грн.

Не зважаючи на численні звернення його до відповідача відносно виплати орендної плати за 2011 рік відповідач також прострочив виплату орендної плати за 2012 рік.

Посилаючись на лист Державного агентства земельних ресурсів України від 10 січня 2014 року №12-28-0.22-95/2-14, згідно якого нормативна грошова оцінка земель в 2012 році розраховувалась з урахуванням коефіцієнту індексації, що дорівнює 1,0, зазначив, що нормативна грошова оцінка його земельної ділянки з 2012 року розраховувалась з урахуванням коефіцієнту індексації 1,0 та дорівнює 67 172,20 грн. У відповідності до п. 11 основного договору оренди земельної ділянки, згідно якого обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, станом на 2012 рік розмір орендної плати становить 2 015,16 грн.

Починаючи з 31 грудня 2012 року до 31 жовтня 2013 року відповідач має сплатити на його користь пеню в розмірі 149,20 грн.

Крім суми основного боргу (1147,69 грн.) з урахуванням 3% річних (98,01 грн.), пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (87,49 грн.) та з урахуванням інфляційного збільшення заборгованості (221,74 грн.) та за 2012 рік пеню - 149,20 грн. відповідач зобов'язаний сплатити на його користь 1704,13 грн.

Посилався на п. 36 договору оренди землі, згідно якого дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом, та на ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», відповідно до якої на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24, 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, зазначених ЗК України та іншими законами.

Просив стягнути з ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» на його користь заборгованість з орендної плати за 2011 рік в сумі 1147,69 грн., 3% річних у сумі 98,01 грн., пеню у розмірі 87,49 грн., інфляційне збільшення заборгованості у сумі 221,74 грн. та пеню за прострочення виплати орендної плати за 2012 рік у розмірі 149,20 грн.; розірвати договір оренди землі від 06 січня 2005 року, укладений між ним та відповідачем, який зареєстрований у Сумському районному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України», номер запису в Державному реєстрі земель №52 від 6 грудня 2006 року (а.с. 3- 6).

21 квітня 2015 року ОСОБА_3 в особі свого представника ОСОБА_5 подав заяву про зміну підстави позову та збільшення позовних вимог та просив стягнути з ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» на його користь 2197,27 грн., з них станом на день подачі позову - заборгованість з орендної плати у сумі 1671,14 грн., 3% річних у сумі 99,99 грн., інфляційне збільшення заборгованості у сумі 426,14 грн.; розірвати договір оренди землі від 06 січня 2005 року, укладений між ним та ТОВ «Агрофірма «Косівщинська»; стягнути з ТОВ «Агрофірма»Косівщинська» на його користь судові витрати в сумі 487,20 грн. (а.с. 57 - 61).

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що орендна плата за 2013 рік була виплачена позивачу своєчасно і у повному обсязі, орендна плата за 2011 і за 2012 роки була йому виплачена із порушеннями визначених договором строків, однак теж у повному обсязі з урахуванням інфляційних збитків та пені, факт не своєчасної сплати орендної плати за спірні періоди не може свідчити про систематичне невиконання стороною договору договірних зобов'язань і не є підставою для розірвання укладеного між сторонами договору оренди, на день звернення до суду з позовом договірні відносини продовжились, права позивача відновлені.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи, вірно встановленим судом, та вимогам матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, виданого Косівщинською сільською радою 21 січня 2005 року, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,7180 га, розташованої на території Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області (а.с. 15).

06 січня 2005 року між ОСОБА_3 та ТОВ АФ «Косівщинська» був укладений договір оренди землі, відповідно до якого ОСОБА_3 надав ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» у строкове платне користування вказану земельну ділянку, яка була передана позивачем та прийнята відповідачем в оренду згідно акту приймання - передачі від 7 грудня 2006 року (а.с.12 на звороті).

Відповідно до умов договору, ОСОБА_3 надав земельну ділянку ТОВ АФ «Косівщинська» в користування строком на 5 років на умовах сплати товариством орендної плати у розмірі 442 грн., що становить 1,5% від грошової оцінки землі, яка вноситься до 30 числа останнього у звітному році місяця; обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції; розмір орендної плати переглядається один раз у два роки, зокрема, в разі змін умов господарювання, передбачених договором; змін розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами. (п. п. 8, 10, 11, 12, 14 договору).

Відповідно до п. 36 вказаного договору, його дія припиняється шляхом розірвання за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання іншою стороною обов'язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яка істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, передбачених законом.

01 січня 2009 року між позивачем та відповідачем був укладений додатковий договір до договору оренди землі, який 28 вересня 2010 року за № 86 зареєстрований у Сумському районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» (а.с. 10).

Пунктом 1.2 додаткового договору викладено в новій редакції п. 8 договору оренди землі, строк оренди збільшено до 10 років, а пунктом 1.3 додаткового договору внесено зміни до п. 9 договору оренди землі та визначено, що орендна плата вноситься в розмірі 1083 грн. 75 коп. за рік, що становить 3,0% від нормативної грошової оцінки земельної частки (паю) (а.с. 10).

З квитанції про поштовий переказ від 27 листопада 2013 року вбачається, що ОСОБА_3 27 листопада 2013 року ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» перерахувала 3425,78 гр. орендної плати (а.с.40).

Згідно ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 611, ст. 625 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 629, ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 654 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним законом і пріоритетним перед іншими законами у застосуванні щодо спірних правовідносин, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі»).

Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Саттями 15, 21 вказаного Закону встановлено, що однією із істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Орендна плата на землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до ч. 2 ст. 23, абзацу 5 ч. 1, абзаців 1-4 частини 2 статті 24 зазначеного Закону, орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати; орендодавець зобов'язаний: передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди; при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки; не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Згідно з вимогами абзаців 1, 2, 4 ст. 25, ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки має право: самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; отримувати продукцію і доходи.

Орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Відповідно до ст. ст. 30, 32 Закону України «Про оренду землі», зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до ст. 36 цього Закону, у разі невиконання зобов'язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором.

Дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктом «д» ст. 141 ЗК України як підстава для припинення права користування земельною ділянкою передбачена систематична несплата орендної плати.

Враховуючи встановлені судом обставини справи та наведені норми матеріального права і умови договору, суд прийшов до вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову про розірвання договору оренди.

Враховуючи встановлені судом обставини справи та наведені норми матеріального права і умови договору, суд прийшов до вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

З матеріалів справи вбачається, і цього не спростувала позивач, що орендна плата за 2013 рік була виплачена їй своєчасно і у повному обсязі, орендна плата за 2011 і за 2012 роки виплачена 27 листопада 2013 року у повному обсязі, із порушеннями визначених договором строків. Проте вказана обставина дає підстави для висновку про несвоєчасність виплати, а не про систематичну невиплату орендної плати. На день звернення до суду з позовом права позивача були відновлені.

Вирішуючи питання про наявність заборгованості відповідача перед позивачем по виплаті орендної плати, колегія суддів виходить з тієї обставини, що п. 11 договору оренди передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, а також з того, що виплати за спірний період відповідач здійснив 27 листопада 2013 року, а тому вважає, що розрахунок належних їй коштів буде наступним:

Додатковий договір, яким було збільшено розмір орендної плати до 1083,75 гр., був зареєстрований 28 вересня 2010 року, а тому саме з цього часу набрала чинності вказана умова.

Орендна плата, яка повинна була бути виплачена за 2011 рік до 30 грудня 2011 року, з врахуванням індексів інфляції за жовтень - грудень 2010 року, січень - червень, вересень, листопад 2011 року, які перевищують 100%, повинна була становити: 1083, 75 гр. х (1, 005 х 1,003 х 1,008 х 1,01 х 1,009 х 1,014 х 1,013 х 1,008 х 1,004 х 1, 001 х 1,001) = 1083,75 гр. х 1,0785738 = 1168,91 гр.

Нарахування на орендну плату за 2011 рік на підставі ст. 625 ЦК України складуть:

Інфляційне збільшення орендної плати на час її фактичної виплати 27 листопада 2013 року з врахуванням індексів інфляції складе: 1168,91 гр. х (1,002 х 1,002 х 1,002 х 1,003 х 1,001 х 1,002 х 1,002 х 1,001 х 1,004) (індекси інфляції за грудень 2011 року, січень - березень, вересень, грудень 2012 року, січень, травень, жовтень 2013 року, які становлять більше 100%) = 1168,91 гр. х 1,0191577 = 1191,30 гр.

Тобто інфляційне збільшення орендної плати за 2011 рік складе 1191,3 гр. - 1168,91 = 22,39 гр.

3% річних в зв'язку з несвоєчасною виплатою орендної плати за 2011 рік складе:

за один день - 31 грудня 2011 року: 1168,91 гр. х 0,03 : 365 = 0, 1 гр.

за 2012 рік: 1168,91 гр. х 0,03 = 35,07 гр.

за 2013 рік: 1168,91 гр. х 0,03 : 365 днів х 332дні = 31,8 гр.

Пеня за несвоєчасну виплату орендної плати за 2011 рік: 1168,91 гр. х 0,0001 х (1+ 366 +331 = 698 (днів)) = 81,59 гр.

Загальна сума за 2011 рік складає 1339,86 гр. (1168,91 гр. - орендна плата, 22,39 гр. - інфляційне збільшення орендної плати; 3% річних: 0,1 гр. + 35,07 гр. + 31, 9 гр. = 66,97 гр.; пеня 81,59 гр.).

За 2012 рік до 30 грудня 2012 року орендна плата повинна була становити:

1168,91 гр. х (1,002 х 1,002, 1,002 х 1,003 х 1,001) (індекси інфляції, більші 100%, за грудень 2011 року, січень - березень, вересень 2012 року) = 1,0100391 х 1168,91 гр. = 1180,64 гр.

Інфляційне збільшення орендної плати за 2012 рік станом на час її фактичної виплати становить: 1180,64 гр. х (1,002 х 1,002 х 1,001 х 1,004) (індекси інфляції за грудень 2012 року, січень, травень, жовтень 2013 року) = 1,009028 х 1180,64 гр. = 1191,3 гр.

Тобто інфляційне збільшення орендної плати за 2012 рік складе: 1191,3 гр. - 1180,64 гр. = 10,66 гр.

3% річних в зв'язку з несвоєчасною виплатою орендної плати за 2012 рік складе:

за 1 день грудня 2012 року: 1180,64 гр. х 0,03 : 366 днів = 0,1 гр.;

за 331 день 2013 року: 1180,64 гр. х 0,03 : 365 днів х 331 дні = 32,12 гр.

Пеня в зв'язку з несвоєчасною виплатою орендної плати за 2012 рік складе:

1180,64 гр. х 0,0001 х (1 + 331) = 39,2 гр.

Всього нарахування в зв'язку з несвоєчасною виплатою орендної плати за 2012 рік складають: 1180, 64 гр. - орендна плата; інфляційне збільшення орендної плати 10,66 гр., 3% річних: 0, 1 гр. + 32,12 гр. = 32,22 гр., пеня - 39, 2 гр., всього 1262,72 гр.

Орендна плата за 2013 рік станом на час її фактичної виплати повинна була скласти 1180,64 гр. х (1,002 х 1,002 х 1,001 х 1,004) (індекси інфляції більше 100% за грудень 2012 року, січень, травень, жовтень 2013 року) = 1,009028 х 1180,64 гр. = 1191,3 гр.

Разом за 2011 -2013 роки слід було нарахувати позивачеві: 1339,86 гр. + 1262,72 гр. + 1191,3 гр. = 3793,88 гр.

Враховуючи, що з вказаної суми підлягало відрахуванню 15 % в доход держави як податок з доходів фізичних осіб, підлягало всього сплаті: 3793,88 гр. х 0,85 = 3224,8 гр.

Позивач не спростувала доводів відповідача про те, що їй 27 листопада 2013 року було всього сплачено 3425,78 грн., тобто відповідач не має перед нею заборгованості за спірний період, і доводи позивача про несплату їй в повному обсязі орендної сплати за спірний період є безпідставними.

На підставі наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність факту систематичного невиконання відповідачем договірних зобов'язань, який міг би бути підставою для розірвання укладеного між сторонами договору оренди.

Доводи позивача про те, що при нарахуванні їй орендної плати слід було застосовувати індекси інфляції, починаючи з дати укладення договору оренди, і при визначенні додатковим договором орендної плати в сумі 1083,75 гр. не були враховані індекси інфляції, починаючи з 2005 року, не грунтуються на вимогах закону, оскільки сторони, укладаючи договір та додаткову угоду до нього, визначили всі істотні умови договору, в тому числі і розмір орендної плати на час їх укладення, що узгоджується з положеннями ст. ст. 6, 627 ЦК України щодо свободи договору.

Доводи апеляційної скарги, на думку колегії суддів, висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, оскаржуване рішення суду першої інстанції є законними і обґрунтованими, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану його представником ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 18 грудня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -