Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2589/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Карпенко О. Л.
УХВАЛА

08.12.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого Карпенка О.Л.,

суддів : Голованя А.М., Мурашка С.І.,

за участю секретаря Діманової Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі його представника адвоката ОСОБА_3 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 3 листопада 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про визнання недійсним іпотечного договору та відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року ОСОБА_2, від імені та в інтересах якого діє представник адвокат ОСОБА_6, предявив позов до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», третя особа: Ленінський відділ Державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, у якому просив: визнати недійсним іпотечний договір, укладений 3 жовтня 2007 року між АКБ «Східно-Європейський банк» і ОСОБА_4; скасувати заборону відчуження приміщення за адресою: вул. К. Маркса, 76/80 м. Кіровоград в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна; скасувати запис в Державному реєстрі іпотек про обтяження приміщення за адресою: вул. К. Маркса, 76/80 м. Кіровоград; стягнути солідарно з відповідачів суму морального відшкодування у розмірі 200000 гривень.

Крім того, в позовній заяві представник позивача просив забезпечити позов шляхом накладення арешту та заборони відчуження приміщення і земельної ділянки за адресою: м. Кіровоград, вул. К. Маркса, 76/80.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 липня 2016 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 26 жовтня 2016 року ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 липня 2016 року скасовано а питання про забезпечення позову передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

2 листопада 2016 року представник позивача адвокат ОСОБА_7 подала до місцевого суду ще одну заяву про забезпечення позову шляхом: накладення арешту на приміщення і земельну ділянку за адресою: вул. К. Маркса, 76/80 м. Кіровоград; заборони третій особі відчуження із зупиненням продажу приміщення і земельної ділянки за адресою: вул. К. Маркса, 76/80; зупинення стягнення на підставі виконавчого листа №2-2823/11 (2/1111/12033/11) виданого 21 січня 2016 року Ленінським районним судом м. Кіровограда.

В обґрунтування заяви зазначено, що з виконавчої служби стало відомо про відкриття виконавчого провадження щодо звернення стягнення на предмет іпотеки-приміщення і земельну ділянку за адресою: вул. К.Маркса, 76/80 м. Кіровоград. У разі продажу арештованого майна добросовісному набувачу у виконавчому провадженні позбавить позивача права власності на 1 /2 предмета іпотеки, у звязку з чим реалізація в майбутньому акту правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника) на 1 / 2 предмета іпотеки стане неможлива. Вважає, такі види забезпечення позовних вимог, як заборона третій особі вчиняти дії щодо реалізації предмета іпотеки, накладення арешту на предмет іпотеки, зупинення продажу арештованого майна, зупинення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого листа №2-2823/11 від 21.01.2016 року є співмірними з огляду на позовні вимоги позивача.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 3 листопада 2016 року у задоволенні заяв ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про забезпечення позову. Скаргу обґрунтовано тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, судом неправильно встановлені обставини, які мають значення для розгляду заяви про забезпечення позову.

Позивач особисто у судове засідання не зявився.

У судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу і надав пояснення про те, що до апеляційної скарги додані докази того, що позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 і вона в період шлюбу на рід страві рішення суду набула право власності на домоволодіння за адресою6 м. Кіровоград, вул. .ОСОБА_8, 76/80.

Відповідачі належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, в судове засідання апеляційного суду не зявилися.

Проте, згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах встановлених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно положення ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд може вжити, передбачених цим Кодексом, заходів забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Основні види забезпечення позову передбачені ч. 1 ст. 151 ЦПК України. Такі заходи мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 152 ЦПК України).

Пленумом Верховного Суду України у п. 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається із змісту позовної заяви та заяви про забезпечення позову, до них не було додано жодного документу чи іншого доказу, який би давав суду підстави для вірогідного припущення про порушення прав позивача, можливе позитивне рішення суду та загрози його невиконання чи утруднення виконання.

Докази надані позивачем до суду апеляційної інстанції судом не враховуються так, як апеляційний суд переглядає законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції.

Документи на які посилається позивач у апеляційній скарзі ним до суд першої інстанції не подавалися.

Крім того, позивач посилається на порушення його права на власність, поте з наданого ним витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18 серпня 2006 року вбачається, що ОСОБА_4 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 2 червня 2006 року належить право власності на ціле (1/1) нежитлове приміщення за адресою: м. Кіровоград вул. К. Марска, 76/80. Позивач вимог щодо визнання за ним права власності на вказане майно, в тому числі права спільної власності, не предявляв.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання про забезпечення позову, що не позбавляє позивача повторно звернутися до суду з таким клопотанням після усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі його представника адвоката ОСОБА_3 відхилити, ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 3 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: А. М. Головань

ОСОБА_9