Справа № 359/545/16-Ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Саган В.М.,

при секретарі Степаненко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Борисполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 10.09.2011 р. між сторонами був укладений Договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу грошові кошти у розмірі 100 000,00 грн., а відповідач надав розписку в якій зобов»язався повернути позику по першій вимозі.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконав умови Договору позики та не повернув борг по першій вимозі.

В судове засідання представник позивача не з»явився, надав заяву в якій позов підтримав та просив слухати справу в його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом відповідно до ст. 77 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи знаходить, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що 10.09.2011 р. між позивачем та відповідачем був укладений Договір позики, що підтверджується розпискою(а.с.4).

Згідно розписки позивач передав відповідачу 100 000,00 грн., які відповідач зобов»язувався повернути на першу вимогу.

На момент розгляду справи будь-яких доказів про повернення суми боргу з боку відповідача суду не надано.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості (такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, беручи до уваги те, що відповідач на момент розгляду справи не надав суду належних доказів про виконання умов Договору позики, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір.

Керуючись ст.ст.3,10, 60,88,209,213-215,224-226 ЦПК України, ст.ст.1046,1047 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 суму боргу 100 000,00 грн..

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 1000 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів, у порядку, передбаченому ст. ст. 294-296 ЦПК України.

Суддя: