УХВАЛА

іменем україни

21 вересня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Ізмайлової Т.Л.,

КадєтовоїО.В., Мостової Г.І.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Закритого акціонерного товариства «АТП-2361» про поновлення на роботі,

за касаційною скаргою Закритого акціонерного товариства «АТП-2361» на рішення апеляційного суду Черкаської області від 25 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Закритого акціонерного товариства «АТП-2361» (далі - ЗАТ «АТП-2361») про поновлення на роботі.

Посилався на те, що в 2006 році був обраний на посаду голови правління ЗАТ «АТП-2361». 23 лютого 2011 року він захворів та перебував на лікуванні до 08 червня 2011 року. 09 червня 2011 року МСЕК визнано його непрацездатним за станом здоров'я та інвалідом 2 групи.

Із тексту рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 травня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ЗАТ «АТП-2361» про стягнення боргу та 3 % річних йому стало відомо, що у 2011 році його було звільнено з посади на підприємстві, хоча відповідач із ним розрахунку не провів, наказ про звільнення не видав. Відповідно до наказу про звільнення з посади його звільнено за прогули.

Вважав, що звільнення відбулося з перевищенням повноважень наглядової ради та виконуючого обов'язки голови правління.

Посилаючись на викладене, просив поновити його на посаді голови правління ЗАТ «АТП 2361».

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 жовтня 2015 року в позові про поновлення ОСОБА_3 на посаді голови правління ЗАТ «АТП-2361» м. Черкаси відмовлено.

Змінено формулювання причин звільнення ОСОБА_3: з п. 4 ст. 40 КзПП України - звільнення за прогул без поважних причин, на п. 2 ст. 40 КзПП України - невідповідність займаній посаді внаслідок стану здоров'я, яке перешкоджає продовженню даної роботи, з 09 червня 2011 року.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 25 грудня 2015 року зазначене судове рішення скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Визнано незаконними рішення наглядової ради від 06 жовтня 2011 року в частині звільнення ОСОБА_3 з посади голови правління ЗАТ «АТП-2361» та наказ виконуючого обов'язки голови правління Половка М.П. від 06 жовтня 2011 року про звільнення ОСОБА_3 з посади голови правління ЗАТ «АТП-2361».

Поновлено ОСОБА_3 на посаді голови правління ЗАТ «АТП-2361» з 06 жовтня 2011 року.

Рішення в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ЗАТ «АТП-2361» просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судом установлено, що рішенням чергових загальних зборів акціонерів ЗАТ «АТП-2361» від 20 грудня 2006 року ОСОБА_3 обрано на посаду голови правління товариства строком на 5 років. Свої обов'язки ОСОБА_3 виконував до 22 лютого 2011 року.

Згідно з наданими суду листками непрацездатності ОСОБА_3 з 23 лютого до 10 червня 2011 року знаходився на лікуванні. 09 червня 2011 року ОСОБА_3 був направлений на огляд до МСЕК, де його визнано непрацездатним за станом здоров'я та інвалідом 2 групи.

Починаючи з 23 лютого 2011 року, ОСОБА_3 тимчасово втрачена працездатність. Наглядовою радою товариства на засіданні 18 березня 2011 року прийнято рішення про виконання обов'язків голови правління на час хвороби ОСОБА_3 іншим членом правління. Про хворобу позивача та його подальшу непрацездатність керівництво ЗАТ «АТП-2361» повідомлялось належним чином, йому надавалися оригінали лікарняних листів та копія довідки до акта огляду МСЕК. При цьому лікарняні листи були повернуті родичам позивача без оплати, а 06 жовтня 2011 року відповідно до протоколу № 2 засідання наглядової ради ЗАТ «АТП-2361» прийнято рішення про відкликання та звільнення із займаної посади голови правління ОСОБА_3 згідно з п. п. 8.3.10, 8.3.15 Статуту ЗАТ «АТП-2361» та п. 4 ст. 40 КЗпП України.

06 жовтня 2011 року на підставі вказаного рішення наглядової ради товариства був виданий наказ № 35-к про звільнення ОСОБА_3 з посади голови правління ЗАТ «АТП-2361» на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогули.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, дійшов висновку про відмову в позові про поновлення ОСОБА_3 на посаді голови правління ЗАТ «АТП-2361» м. Черкаси, при цьому змінив формулювання причин звільнення ОСОБА_3: з п. 4 ст. 40 КзПП України - звільнення за прогул без поважних причин, на п. 2 ст. 40 КзПП України - невідповідність займаній посаді внаслідок стану здоров'я, яке перешкоджає продовженню даної роботи, з 09 червня 2011 року.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, зазначав таке.

Зі змісту позовної заяви та пояснень представників сторін і позивача в судових засіданнях вбачається, що між сторонами виник спір про законність рішення наглядової ради ЗАТ «АТП-2361» від 06 жовтня 2011 року в частині звільнення ОСОБА_3 з посади голови правління ЗАТ «АТП-2361» та наказу виконуючого обов'язки голови правління Половка М.П. від 06 жовтня 2011 року про звільнення ОСОБА_3

У частині відкликання ОСОБА_3 з посади голови правління рішення наглядової ради від 06 жовтня 2011 року не оспорюється і в силу ст. 11 ЦПК України судом не розглядається.

У прохальній частині позовної заяви ОСОБА_3 не ставив вимогу про визнання рішення наглядової ради та наказу про звільнення незаконними, однак обґрунтування їх незаконності міститься в змісті позовної заяви та поясненнях ОСОБА_3 та його представника у судових засіданнях.

Із встановлених судом фактів вбачається, що голова правління ЗАТ «АТП-2361» ОСОБА_3 рішенням наглядової ради від 06 жовтня 2011 року усунутий від виконання своїх обов'язків шляхом звільнення, тобто у спосіб, не передбачений ні законом, ні статутом, внаслідок чого рішення наглядової ради в цій частині є незаконним.

Наказ виконуючого обов'язки голови правління Половка М.П. від 06 жовтня 2011 року про звільнення ОСОБА_3 виданий на виконання рішення наглядової ради і є незаконним в силу незаконності рішення наглядової ради.

Питання про законність його відкликання рішенням наглядової ради від 06 жовтня 2011 року позивач не ставив.

Після рішення наглядової ради від 06 жовтня 2011 року до дня розгляду справи у суді у ЗАТ «АТП-2361» на загальні збори питання про припинення повноважень голови правління ОСОБА_3 не виносилось, отже, на даний час ОСОБА_3 фактично є головою правління.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Відповідно до п. 5 ст. 59 Закону України «Про акціонерні товариства» (далі - Закон) голова колегіального виконавчого органу обирається наглядовою радою товариства, якщо інше не передбачено статутом товариства, в порядку, передбаченому статутом акціонерного товариства.

Статутом ЗАТ «АТП-2361» (далі - Статут) (п. 8.1.12) передбачено, що до компетенції зборів акціонерів цього товариства відноситься обрання та відкликання членів наглядової ради та ревізійної комісії, а також утворення і відкликання виконавчого органу товариства. Статтею 61 Закону (пункт 1) повноваження голови колегіального виконавчого органу припиняються за рішенням наглядової ради, якщо статутом акціонерного товариства це питання не віднесено до компетенції загальних зборів. Згідно з п. п. 8.3.6 Статуту Голова та члени правління обираються та відкликаються Загальними зборами.

Пунктом 2 ст. 61 Закону передбачено, що у разі якщо відповідно до статуту товариства обрання та припинення повноважень голови колегіального виконавчого органу віднесено до компетенції загальних зборів, наглядова рада має право відсторонити від виконання повноважень голову колегіального виконавчого органу, дії або бездіяльність якого порушують права акціонерів чи самого товариства, до вирішення загальними зборами питання про припинення його повноважень. Положення даної статті Закону відображено в п. 8.3.11 Статуту, а саме: член правління може бути достроково відкликаний Загальними зборами з обранням ними нового члена правління замість відкликаного.

У п. 8.3.11 Статуту утворення і відкликання виконавчого органу товариства віднесено до виключної компетенції Загальних зборів акціонерів та не можуть бути передані ними для вирішення іншим органом товариства.

Разом із цим, відповідно до наказу від 06 жовтня 2011 року № 35-к в.о. голови правління Половко М.П. вийшов за межі своїх повноважень, оскільки не мав права звільняти голову правління товариства.

Згідно з ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Крім того,що стосується визнання незаконними рішення наглядової ради від 06 жовтня 2011 року в частині звільнення ОСОБА_3 з посади голови правління ЗАТ «АТП-2361» та наказу виконуючого обов'язки голови правління Половка М.П. від 06 жовтня 2011 року про звільнення ОСОБА_3 з посади голови правління ЗАТ «АТП-2361», то апеляційний суд у порушення вимог ст. ст. 214, 215 ЦПК України не звернув уваги на те, що з такою заявою ОСОБА_3 до суду не звертався.

Суд апеляційної інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про звернення ОСОБА_3 з вищевказаними позовними вимогами.

Отже, вирішуючи даний спір, суди не врахували вищезазначеного та у порушення ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України ухвалили рішення на основі неповно з'ясованих обставин у справі. При цьому суди не надали оцінки доводам позивача, який посилався на порушення саме трудових прав.

Крім того, суди не звернули уваги на приписи ст. 233 КЗпП України за якими працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Оскільки неповнота з'ясування обставин у справі та порушення зазначених норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і ці порушення були допущені як місцевим, так і апеляційним судами, то рішення місцевого суду та рішення апеляційного суду підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства «АТП-2361» задовольнити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 жовтня 2015 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 25 грудня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді:О.І. Євтушенко Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова