Провадження №2/359/1865/2016
Справа №359/5342/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

27 вересня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала на те, що 13 червня 2013 року померла її матір ОСОБА_3 Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовується в Бориспільському районі, с. Велика Олександрівка, вул. Леніна, буд.114. За час свого життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно наскладалось, заповіла своїй дочці ОСОБА_1 Крім позивача, право на обовязкову частку у спадщині як непрацездатна особа має також її брат ОСОБА_2 Позивач звернулась до Бориспільського районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. В свою чергу, ОСОБА_2 подав заяву про відмову від прийняття спадщини. Проте в отриманні свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок позивачу було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Тому позивач просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовується в Бориспільському районі, с. Велика Олександрівка, вул. Леніна, буд.114.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала та просила суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав та не заперечував проти його задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 13 червня 2013 року померла ОСОБА_3 Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на її ім'я, серії 1-ОК №276840 (а.с.7).

За час свого життя, а саме: 25 жовтня 2007 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за №310, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, та все те, що буде їй належати на день смерті, заповіла своїй дочці ОСОБА_1 (а.с.8).

У відповідності до ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З копії спадкової справи №247/2013, заведеної Бориспільською районною державною нотаріальної конторою, вбачається, що ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку (а.с.28). Таким чином вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3

У відповідності до ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

В свою чергу, ОСОБА_2 подав до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини (а.с.28-а).

Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивач не може, у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на житловий будинок. Про що отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 грудня 2015 року (а.с.13).

Як вбачається з довідки №2-14/01/118 від 25 лютого 2015 року, виданої виконавчим комітетом Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району, житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Велика Олександрівка, вул. Київський Шлях (колишня назва Леніна), 114, належав ОСОБА_3, згідно з записом в погосподарській книзі №1 за №6079, був побудований у 1990 році (а.с.55).

Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 .

Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до законодавства, яке діяло на момент закінчення будівництва житлового будинку та регулювало відносини пов'язані із виникненням права власності на споруджений житловий будинок у спадкодавця ОСОБА_3 виникло право власності на вказаний будинок.

Враховуючи те, що позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, проте оформити своє право на спадщину не може у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Тому суд, вважає за допустиме визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок №114 з господарськими будівлями і спорудами, який розташовується по вул. Київський Шлях (колишня назва Леніна) в с. Велика Олександрівка Бориспільського району Київської області.

На підставі викладеного та керуючись ч.3 та ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», абз.3 ч.2 ст.331, ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України, п.2 ч.1 ст.208, ч.3 ст.209, ст.ст.212-215 та ст.218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташовується в Київській області, Бориспільський район, с. Велика Олександрівка, вул. Київський Шлях (Леніна), буд.114, що належав ОСОБА_3, яка померла 13 червня 2013 року.

Рішення суду може бути оскаржене через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення, на протязі десяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський