Справа № 204/7776/15-ц
Провадження № 2/204/428/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

при секретарі Старостенко Т.В.,

за участю представника позивача Цебратенко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Проксима Плюс», товариства з обмеженою відповідальністю комерційно-виробниче підприємство «Інтертехпром» про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

16 листопада 2015 року позивач - ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ «Проксима Плюс» та просив ухвалити рішення, яким солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 0 від 09.11.2007 року на загальну суму 6 770,79 доларів США та пеню у розмірі 10 106,67 грн. Судові витрати просив стягнути з відповідачів у рівних частках. Ухвалою суду від 23.11.2015 року провадження по справі № 204/7487/15-ц було відкрито та призначено до розгляду.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 09.11.2007 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 (Відповідач-1) уклали кредитний договір про надання споживчого кредиту № 0 від 09.11.2007 року із змінами відповідно до додаткових угод № 1 від 09.11.2007 року та №1 від 31.03.2009 року. Відповідно до умов кредитного договору Позивач надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 20 000,00 доларів США шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок ОСОБА_2, а останній зобов'язався щомісячно повертати кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 08.11.2017 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту За користування кредитними коштами ОСОБА_2 зобов'язався сплатити проценти у розмірі 13,90% річних. У випадках настання обставин, передбачених підпунктами «а» , «б» пункту 5.2 договору (зокрема у випадку неналежного виконання умов кредитного договору) процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі подвійної процентної ставки, що діє відповідно до п. 1.3.1 договору.( п. 1.5 додаткової угоди №1 від 09.11.2007 року). Сторони домовилися, що розмір процентної ставки може бути змінений (п. 1.3.2 кредитного договору). Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються у порядку, встановленому договором. Згідно з п. 4.1. кредитного договору у випадку порушення термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань ОСОБА_2 сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючі з 32 календарного дня. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника по вказаному кредитному договору прийняті порука ОСОБА_3 (надалі - Відповідач-2) згідно договору поруки № 0/П1 від 09.11.2007 року, та порука товариства з обмеженою відповідальністю «Проксима плюс» (надалі - Відповідач-3) згідно договору поруки № 0/П2 від 09.11.2007 року. Всупереч умовам Кредитного договору Відповідач-1 не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам протягом тривалого часу, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Позивач направив відповідачам вимоги від 11.08.2015 року про необхідність усунення порушень договору. Відповідачі порушення договору не усунули. Станом на 03.11.2015р. заборгованість за кредитним договором № 0 від 09.11.2007 року становить: по кредиту та процентам у розмірі 6 770,79 доларів США та пені у розмірі 10 106,67 грн., з яких: 5 805,0 доларів США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 1 670,00 доларів США за строк з 25.02.2015 року по 03.11.2015 року; 965,79 дол. США - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 865,35 доларів США за строк з 01.01.2015 року по 31.10.2015 року; 6 780,51 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 27.02.2015 року по 03.11.2015 року; 3 326,16 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 27.02.2015 року по 03.11.2015 року.

26 листопада 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ «Проксима Плюс», ТОВ комерційно-виробниче підприємство «Інтертехпром» згідно якої просив ухвалити рішення, яким солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 1753ДИ022К від 02.11.2007 року (в системі обліку банку договір № 0) на загальну суму 56 989,62 доларів США та пеню у розмірі 39 683,44 грн. Судові витрати просив стягнути з відповідачів у рівних частках. Ухвалою суду віл 16.12.2015 року провадження по справі № 204/7776/15-ц відкрито та призначено до розгляду.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 02.11.2006 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 (Відповідач-1) уклали кредитний договір про надання споживчого кредиту № 1753ДИ022К від 02.11.2006 року (в системі обліку банку договір № 0) із змінами відповідно до додаткової угоди № 1 від 31.03.2009 року. Відповідно до умов кредитного договору Позивач надав Відповідачу-1 кредит у розмірі 83 000,00 доларів США шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок Відповідача-1, а Відповідач-1 зобов'язався щомісячно повертати кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до договору, але у будь - якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 01.11.2027 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту. За користування кредитними коштами відповідач-1 зобов'язався сплатити проценти у розмірі 10.30% річних. Сторони домовилися, що розмір процентної ставки може бути змінений. Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються у порядку, встановленому договором. Згідно з п. 7.1. кредитного договору у випадку порушення термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань Відповідач-1 сплачує Позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючі з 32 календарного дня. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника по вказаному кредитному договору прийняті: порука ОСОБА_3 (надалі - Відповідач-2) згідно договору поруки № 1753ДИ022П/1 від 02.11.2006 року; порука товариства з обмеженою відповідальністю «Проксима плюс» (надалі - Відповідач-3) згідно договору поруки № 1753ДИ022П/2 від 02.11.2006 року; порука товариства з обмеженою відповідальністю «Інтертехпром» (надалі - Відповідач-4) згідно договору поруки № 1753ДИ022П/3 від 02.11.2006 року. Всупереч умовам Кредитного договору Відповідач-1 не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам протягом тривалого часу, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Позивач направив відповідачам вимоги від 11.08.2015 року про необхідність усунення порушень договору. Відповідачі порушення договору не усунули. Станом на 18.11.2015 року заборгованість за кредитним договором № 1753ДИ022К від 02.11.2006 року (в системі обліку банку договір №0) становить: по кредиту та процентам у розмірі 56 989,62 доларів США та пені у розмірі 39 683,44 грн., з яких: 50 900,00 дол. США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 3 300,00 доларів США за строк з 25.02.2015 року по 18.11.2015 року; 5 999.62 дол. США - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 5 427,52 доларів США за строк з 01.01.2015 року по 31.10.2015 року; 15 132,67 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 15.02.2015 року по 18.11.2015 року, 24 550,77 гри. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 27.02.2015 року по 18.11.2015 року. Тому, ПАТ «УкрСиббанк» вимушений звернутися до суду для стягнення вказаної вище суми заборгованості.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 грудня 2015 року зазначені цивільні справи об`єднанні в одне провадження, якому присвоєно єдиний номер № 204/7776/15-ц (провадження № 2/204/428/16).

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ТОВ «Проксима плюс» в судове засідання не з'явився, про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Відповідач ТОВ «Інтертехпром» в судове засідання не з'явився, про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання призначене на 11 лютого 2016 року повторно не з'явився, про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від представника відповідача ОСОБА_4 надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв'язку з відрядженням відповідача ОСОБА_2 та неможливістю прибуття ним у судове засідання, без якого представник не має право приймати участь у процесі самостійно. Просив справу за його відсутності не проводити. Призначене на 01 лютого 2016 року судове засідання переносилося за клопотанням Відповідача на 11 лютого 2016 року.

З огляду на наведене суд вважає за необхідне зазначити наступне, що Відповідач ОСОБА_2 неодноразово звертався до суду з заявами про перенесення розгляду справи. В судове засідання призначене на 01 лютого 2016 року він не з'явився та надав суду заяву про перенесення розгляду справи у зв'язку з хворобою його представника ОСОБА_4, та необхідністю надання йому строку для детального вивчення витребуваних доказів по справі. При цьому після відкладення розгляду справи з 01.02.2016 року на 11.02.2016 року відповідач ОСОБА_2 не звертався до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи, хоча зазначав це підставою для відкладення розгляду справи.

При цьому, в усіх випадках звернення до суду з заявами про відкладення розгляду справи, на підтвердження обставин, (зазначених стороною відповідача ОСОБА_2 та його представника), як підстави для перенесення розгляду справи, не надавав суду жодних доказів, зокрема на підтвердження факту хвороби його представника ОСОБА_4 на лікарняному не надано суду відповідних доказів; на підтвердження факту перебування у відрядженні самого відповідача також не надано жодного доказу. Крім того, представник ОСОБА_4 мав можливість з'явитися у судове засідання призначене на 11.02.2016 року та представляти інтереси відповідача, оскільки він наділений усіма правами сторони по справі на підставі договору про надання правової допомоги від 11.12.2015 року, а його посилання на неможливість приймати участь у справі без присутності відповідача є безпідставними та не приймаються судом до уваги.

Відповідач по справі ОСОБА_3 у судове засідання призначене на 11 лютого 2016 року повторно не з'явилася, про день час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Від неї надійшла заява про відкладення розгляду справи для надання їй часу для залучення до участі у справі фахівця у галузі права. Просила справу за її відсутності не проводити. Призначене на 01 лютого 2016 року судове засідання вже переносилося за клопотанням Відповідача ОСОБА_3 на 11 лютого 2016 року.

З огляду на наведене суд вважає за необхідне зазначити наступне, що Відповідач ОСОБА_3 вдруге звертається до суду з заявою про відкладення розгляду справи. В судове засідання призначене на 01 лютого 2016 року вона не з'явилася та надала суду заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з необхідністю надання їй часу для залучення до участі у справі фахівця у галузі права, та необхідністю ознайомлення з матеріалами справи для написання заперечень на позовну заяву. При цьому, після відкладення розгляду справи з 01.02.2016 року на 11.02.2016 року відповідач ОСОБА_3 не зверталася до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи та не ознайомлювалася зі справою, хоча зазначала це підставою для відкладення розгляду справи.

Суд не приймає до уваги посилання Відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_4 на неможливість їх участі у розгляді даної справи, оскільки на підтвердження обставин поважності причин неприбуття у судове засідання ними не надано жодних доказів. Також суд не приймає до уваги посилання відповідача ОСОБА_3 на необхідність надання їй часу для залучення фахівця в області права для участі у розгляді справі та ознайомлення з матеріалами справи, оскільки їй було надано достатньо часу для виконання зазначених дій під час відкладення розгляду справи з 01.02.2016 року до 11.02.2016 року, однак вона не скористалася наданими їй процесуальними правами.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Підсумовуючи наведене та керуючись строками розгляду справи у суді, приймаючи до уваги обов'язок сторін добросовісно користуватися наданими ним процесуальними правами, суд визнає причини неявки відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_4, відповідача - ОСОБА_3, - неповажними, та розцінює їх як зловживання наданим процесуальним правами з метою затягування розгляду справи.

Згідно ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 09.11.2007 року суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 09 листопада 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 від 09.11.2007 року, відповідно до умов якого ОСОБА_2 було надано кредит у розмірі 20 000,00 доларів США шляхом зарахування Кредитних коштів на поточний рахунок Відповідача-1 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,90% річних. Строк погашення кредиту не пізніше 08 листопада 2017 року ( т. 1, а.с. 16-18).

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № від 09.11.2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 (відповідач-2) було укладено договір поруки № 0/П1 від 09 листопада 2007 року, за умовами якого відповідач-2 поручився перед позивачем за невиконання відповідачем-1 усіх його зобов`язань перед позивачем, що виникають з договору про надання споживчого кредиту № 0 від 09.11.2007 року (т. 1, а. с. 32-33).

Відповідно до умов договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, за всіма зобов'язаннями, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків,сплату пені та інших штрафних санкцій. Їх відповідальність є солідарною (п. 1.3, 1.4 Договору поруки).

09.11.2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Проксима Плюс» (відповідач-3) в забезпечення виконання зобов'язань за кредитному договору № від 09.11.2007 року було укладено договір поруки № 0/П2 від 09 листопада 2007 року, за умовами якого відповідач-3 поручився перед позивачем за невиконання відповідачем-1 усіх його зобов`язань перед позивачем, що виникають з договору про надання споживчого кредиту № 0 від 09.11.2007 року (т. 1, а. с. 34-35).

Відповідно до умов договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, за всіма зобов'язаннями, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій. Їх відповідальність є солідарною (п. 1.3, 1.4 Договору поруки).

В судовому засіданні встановлено, що позивачем були змінені умови кредитного договору № 0 від 09.11.2007 року, шляхом збільшення процентної ставки на 2 %.

Сторони кредитного договору № 0 від 09.11.2007 року обумовили порядок зміни процентної ставки, згідно розділу 5 зазначеного договору.

Відповідно до п. 5.1 Договору процентна ставка за цим Договором може бути змінена в порядку і на умовах, визначених договором.

Порядок зміни процентної ставки передбачає, що у разі настання будь-якої із обставин, передбачених частиною 1 пункту 5.2 Договору Банк може збільшити розмір процентної ставки за Договором в наступному порядку, а саме:

-Банк не пізніше ніж за 14 календарних днів до дати збільшення розміру процентної ставки повідомляє Позичальника про встановлення нової процентної ставки, із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки,шляхом направлення поштою за адресою Позичальника відповідного рекомендованого листа;

-Такий новий розмір процентної ставки за цим Договором починає застосовуватися з дати, що буде вказана банком у повідомленні Банку до Позичальника, без укладення Сторонами відповідної угоди про внесення змін до Договору.

На виконання умов розділу 5 кредитного Договору № 0 від 09.11.2007 року Банк направив на адресу Відповідача-1 повідомлення про збільшення процентної ставки на 2% (два) відсотки, зазначивши, що розмір процентної ставки буде змінено з 01 липня 2008 року, що підтверджується листом № 44521 ДР від 13.06.2008 року, копія якого міститься в матеріалах справи (т. 3, а.с. 102).

Факт направлення листа повідомлення про збільшення процентної ставки на 2% підтверджується списком № 586 згрупованих рекомендованих відправлень від 13.06.2008 року, копія якого міститься в матеріалах справи (т. 3, а.с. 103).

З огляду на наведене суд зазначає, що умови кредитного договору № 0 від 09.11.2007 року про зміну розміру процентної ставки позивачем були виконані у повному обсязі, відповідача було повідомлено належним чином за вказаною ним адресою у встановлений договором строк, а тому зміна розміру процентної ставки почала діяти з 01 липня 2008 року. При цьому суд не приймає до уваги посилання Відповідача на той факт, що оскільки він не отримував повідомлення банку про зміну процентної ставки - застосування зміненого розміру процентної ставки є неправомірним, тому що умовами кредитного договору не передбачено, що змінений розмір процентної ставки вступає в дію після отримання повідомлення позичальником. Необхідною умовою є лише направлення повідомлення на адресу Позичальника в обумовлений сторонами строк, яка банком була виконана у повному обсязі.

Про зміну розміру процентної ставки за кредитним Договором № 0 від 09.11.2007 року були повідомлені і поручителі.

16 червня 2008 року Банк направив на адресу Відповідача-2, ОСОБА_3 повідомлення про збільшення процентної ставки на 2% (два) відсотки, зазначивши, що розмір процентної ставки буде змінено з 01 липня 2008 року, що підтверджується листом № 55002 ДР від 16.06.2008 року, копія якого міститься в матеріалах справи (т. 3, а.с. 116).

Факт направлення листа повідомлення про збільшення процентної ставки на 2% на адресу відповідача-2 підтверджується списком № 860 згрупованих рекомендованих відправлень від 16.06.2008 року, копія якого міститься в матеріалах справи (т. 3, а.с. 117).

Крім того, 14 червня 2008 року Банк направив на адресу Відповідача-3, ТОВ «Проксима плюс» повідомлення про збільшення процентної ставки на 2% (два) відсотки, зазначивши, що розмір процентної ставки буде змінено з 01 липня 2008 року, що підтверджується листом № 61949 ДР від 14.06.2008 року, копія якого міститься в матеріалах справи (т. 3, а.с. 110).

Факт направлення листа повідомлення про збільшення процентної ставки на 2% на адресу відповідача-3 підтверджується списком № 889 згрупованих рекомендованих відправлень від 14.06.2008 року, копія якого міститься в матеріалах справи (т. 3, а.с. 111).

Щодо позовних вимог до поручителів, про солідарне стягнення з них заборгованості за кредитним договором № 0 від 09.11.2007 року, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 статті 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Як вже зазначалося аналогічне правило міститься і у п. 1.4 Договорів поруки № 0/П1 від 09 листопада 2007 року та № 0/П2 від 09 листопада 2007 року.

Статтею 559 ЦК передбачені випадки припинення поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Як вже було встановлено, умови основного кредитного Договору були змінені шляхом збільшення процентної ставки.

Пунктом 2.1 обох договорів поруки (№ 0/П1 від 09 листопада 2007 року та № 0/П2 від 09 листопада 2007 року) встановлено:

Кредитор не вправі без згоди Поручителя змінювати умови Основного договору з Боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя.

Під «згодою Поручителя» Сторони розуміють візування Поручителем змін до основного Договору шляхом поставлення підпису уповноваженої особи та печатки Поручителя, якщо останній є юридичною особою, та/або отримання його письмової згоди з такими змінами та/або шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та/або укладення Поручителем додаткової угоди до цього Договору щодо внесення відповідних змін.

Отже, в договорах поруки прямо зазначено на необхідність отримання банком згоди поручителів на зміну умов кредитного договору, шляхом візування змін, направлення на адресу банку відповідних листів про надання згоди або укладення додаткової угоди.

Виходячи з аналізу норми ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється за дії двох умов: внесення без згоди поручителя змін до основного зобов'язання та якщо ці зміни призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Зокрема, до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього.

Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; установлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Аналогічна правова позиція наведена у Постанові судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 24 червня 2015 р. у справі N 6-701цс15.

Суд не приймає посилання представника позивача, на той факт, що оскільки банком було повідомлено Поручителів про зміну умов кредитного договору та процентної ставки, вони вважаються такими, що надали згоду на таке збільшення.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказів того, що збільшення розміру відсоткової ставки за кредитним договором здійснено банком за згодою з поручителями, позивачем суду не надано.

Таким чином порука ОСОБА_3 та ТОВ «Проксима Плюс» за договорами поруки (№ 0/П1 від 09 листопада 2007 року та № 0/П2 від 09 листопада 2007 року є припиненою з моменту збільшення розміру процентної ставки без погодження з поручителями, оскільки такі зміни мають наслідком збільшення відповідальності поручителів.

На підставі вищевикладеного суд зазначає, що внесення змін до умов кредитного договору без згоди відповідача-2 та відповідача-3, є підставою для припинення договорів поруки, а отже, і обов'язку поручителям нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобов'язанням.

Підсумовуючи наведене суд приходить до переконливого висновку, що у задоволені позовних вимог до поручителів про солідарне стягнення з них заборгованості за кредитним договором № 0 від 09.11.2007 року слід відмовити у зв'язку з припиненням договорів поруки.

Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1753ДИ022К від 02.11.2006 року (в системі обліку банку договір № 0) суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 02 листопада 2006 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1753ДИ022К від 02.11.2006 року (в системі обліку банку договір № 0), відповідно до умов якого ОСОБА_2 було надано кредит у розмірі 83 000,00 доларів США шляхом зарахування Кредитних коштів на поточний рахунок Відповідача-1 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,30% річних. Строк погашення кредиту не пізніше 01 листопада 2027 року (т. 2, а.с. 20-23).

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 1753ДИ022К від 02.11.2006 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 (відповідач-2) було укладено договір поруки № 1753ДИ022П/1 від 02 листопада 2006 року, за умовами якого відповідач-2 поручився перед позивачем за невиконання відповідачем-1 усіх його зобов`язань перед позивачем, що виникають з договору про надання споживчого кредиту № 1753ДИ022К від 02.11.2006 року (т. 2, а.с. 35).

Відповідно до умов договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, в тому числі за повернення основної суми боргу, процентів за використання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій. Їх відповідальність є солідарною (п. 1.3, 1.4 Договору поруки).

02.11.2006 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Проксима Плюс» (відповідач-3) в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 1753ДИ022К від 02.11.2006 року було укладено договір поруки № 1753ДИ022П/2 від 02 листопада 2006 року, за умовами якого відповідач-3 поручився перед позивачем за невиконання відповідачем-1 усіх його зобов`язань перед позивачем, що виникають з договору про надання споживчого кредиту № 1753ДИ022К від 02.11.2006 року (т. 2, а.с. 36).

Відповідно до умов договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, в тому числі за повернення основної суми боргу, процентів за використання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій. Їх відповідальність є солідарною (п. 1.3, 1.4 Договору поруки).

Також, 02.11.2006 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ комерційно-виробнича фірма «Інтертехпром» (відповідач-4) в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 1753ДИ022К від 02.11.2006 року було укладено договір поруки № 1753ДИ022П/3 від 02 листопада 2006 року, за умовами якого відповідач-4 поручився перед позивачем за невиконання відповідачем-1 усіх його зобов`язань перед позивачем, що виникають з договору про надання споживчого кредиту № 1753ДИ022К від 02.11.2006 року (т. 2, а.с. 37).

Відповідно до умов договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, в тому числі за повернення основної суми боргу, процентів за використання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій. Їх відповідальність є солідарною (п. 1.3, 1.4 Договору поруки).

В судовому засіданні встановлено, що позивачем були змінені умови кредитного договору № 1753ДИ022К від 02.11.2006 року (в системі обліку банку договір № 0), шляхом збільшення процентної ставки на 2 %.

Сторони кредитного договору № 1753ДИ022К від 02.11.2006 року (в системі обліку банку договір № 0) обумовили порядок зміни процентної ставки, згідно пункту 1.3.2 та розділу 9 зазначеного договору.

Відповідно до п. 1.3.2 Договору сторони досягли згоди, що може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом, у разі настання будь-якої з обставин, передбачених ч. 1 п. 9.2 Договору.

Порядок зміни процентної ставки передбачає, що у разі настання будь-якої із обставин, передбачених частиною 1 пункту 9.2 Договору Банк може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення в наступному порядку, а саме:

-Банк не пізніше ніж за 14 календарних днів до дня зміну розміру процентної ставки в сторону збільшення повідомляє Позичальника про встановлення нової процентної ставки, із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки,шляхом направлення поштою відповідного рекомендованого листа, за адресою Позичальника, що вказана у розділі 12 цього Договору;

-Такий новий розмір процентної ставки за цим Договором починає застосовуватися з дати, що буде вказана банком у повідомленні Банку до Позичальника, без укладення Сторонами відповідної угоди про внесення змін до Договору.

На виконання умов розділу 9 кредитного Договору № 1753ДИ022К від 02.11.2006 року (в системі обліку банку договір № 0) Банк направив на адресу Відповідача-1 повідомлення про збільшення процентної ставки на 2% (два) відсотки, зазначивши, що розмір процентної ставки буде змінено з 01 липня 2008 року, що підтверджується листом № 44520 ДР від 13.06.2008 року, копія якого міститься в матеріалах справи (т. 3, а.с. 100-101).

Факт направлення листа повідомлення про збільшення процентної ставки на 2% підтверджується списком № 586 згрупованих рекомендованих відправлень від 13.06.2008 року, копія якого міститься в матеріалах справи (т. 3, а.с. 103).

З огляду на наведене суд зазначає, що умови кредитного договору № 1753ДИ022К від 02.11.2006 року (в системі обліку банку договір № 0) про зміну розміру процентної ставки позивачем були виконані у повному обсязі, відповідача було повідомлено належним чином за вказаною ним адресою у встановлений договором строк, а тому зміна розміру процентної ставки почала діяти з 01 липня 2008 року. При цьому суд не приймає до уваги посилання Відповідача на той факт, що оскільки він не отримував повідомлення банку про зміну процентної ставки - застосування зміненого розміру процентної ставки є неправомірним, тому що умовами кредитного договору не передбачено, що змінений розмір процентної ставки вступає в дію після отримання повідомлення позичальником. Необхідною умовою є лише направлення повідомлення на адресу Позичальника в обумовлений сторонами строк, яка банком була виконана у повному обсязі.

Про зміну розміру процентної ставки за кредитним № 1753ДИ022К від 02.11.2006 року (в системі обліку банку договір № 0) були повідомлені і поручителі.

16 червня 2008 року Банк направив на адресу Відповідача-2, ОСОБА_3 повідомлення про збільшення процентної ставки на 2% (два) відсотки, зазначивши, що розмір процентної ставки буде змінено з 01 липня 2008 року, що підтверджується листом № 55001 ДР від 16.06.2008 року, копія якого міститься в матеріалах справи (т. 3, а.с. 114-115).

Факт направлення листа повідомлення про збільшення процентної ставки на 2% на адресу відповідача-2 підтверджується списком № 860 згрупованих рекомендованих відправлень від 16.06.2008 року, копія якого міститься в матеріалах справи (т. 3, а.с. 117).

Крім того, 14 червня 2008 року Банк направив на адресу Відповідача-3, ТОВ «Проксима плюс» повідомлення про збільшення процентної ставки на 2% (два) відсотки, зазначивши, що розмір процентної ставки буде змінено з 01 липня 2008 року, що підтверджується листом № 61948 ДР від 14.06.2008 року, копія якого міститься в матеріалах справи (т. 3, а.с. 108-109).

Факт направлення листа повідомлення про збільшення процентної ставки на 2% на адресу відповідача-3 підтверджується списком № 889 згрупованих рекомендованих відправлень від 14.06.2008 року, копія якого міститься в матеріалах справи (т. 3, а.с. 111).

Крім того, 14 червня 2008 року Банк направив на адресу Відповідача-4, ТОВ «Інтертехпром» повідомлення про збільшення процентної ставки на 2% (два) відсотки, зазначивши, що розмір процентної ставки буде змінено з 01 липня 2008 року, що підтверджується листом № 61885 ДР від 14.06.2008 року, копія якого міститься в матеріалах справи (т. 3, а.с. 106-107).

Факт направлення листа повідомлення про збільшення процентної ставки на 2% на адресу відповідача-3 підтверджується списком № 889 згрупованих рекомендованих відправлень від 14.06.2008 року, копія якого міститься в матеріалах справи (т. 3, а.с. 111).

Щодо позовних вимог до поручителів, про солідарне стягнення з них заборгованості за кредитним договором № 1753ДИ022К від 02.11.2006 року (в системі обліку банку договір № 0), суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вже зазначалося п. 1.4 Договорів поруки № 1753ДИ022П/1 від 02 листопада 2006 року, № 1753ДИ022П/2 від 02 листопада 2006 року та № 1753ДИ022П/3 від 02 листопада 2006 року встановлена солідарна відповідальність боржника та поручителя.

Статтею 559 ЦК передбачені випадки припинення поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Як вже було встановлено, умови основного кредитного Договору були змінені шляхом збільшення процентної ставки.

Пунктом 2.1 усіх трьох договорів поруки (№ 1753ДИ022П/1 від 02 листопада 2006 року, № 1753ДИ022П/2 від 02 листопада 2006 року та № 1753ДИ022П/3 від 02 листопада 2006 року) встановлено:

Кредитор не вправі без згоди Поручителя змінювати умови кредитного договору з Позичальником, внаслідок яких збільшується обсяг відповідальності Поручителя.

Під згодою розуміється як візування змін в кредитний договір поручителями, так і отримання згоди шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями і т.і

Отже, в договорах поруки прямо зазначено на необхідність отримання банком згоди поручителів на зміну умов кредитного договору, шляхом візування змін або направлення на адресу банку відповідних листів про надання такої згоди.

Виходячи з аналізу норми ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється за дії двох умов: внесення без згоди поручителя змін до основного зобов'язання та якщо ці зміни призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Зокрема, до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього.

Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; установлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Суд не приймає посилання представника позивача, на той факт, що оскільки банком було повідомлено Поручителів про зміну умов кредитного договору та процентної ставки, вони вважаються такими, що надали згоду на таке збільшення.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказів того, що збільшення розміру відсоткової ставки за кредитним договором здійснено банком за згодою з поручителями, позивачем суду не надано.

Таким чином порука ОСОБА_3, ТОВ «Проксима Плюс» та ТОВ «Інтертехпром» за договорами поруки № 1753ДИ022П/1 від 02 листопада 2006 року, № 1753ДИ022П/2 від 02 листопада 2006 року та № 1753ДИ022П/3 від 02 листопада 2006 року є припиненою з моменту збільшення розміру процентної ставки без погодження з поручителями, оскільки такі зміни мають наслідком збільшення відповідальності поручителів.

На підставі вищевикладеного суд зазначає, що внесення змін до умов кредитного договору без згоди відповідача-2, відповідача-3 та відповідача-4 є підставою для припинення договорів поруки, а отже, і обов'язку поручителям нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобов'язанням.

Підсумовуючи наведене суд приходить до переконливого висновку, що у задоволені позовних вимог до поручителів про солідарне стягнення з них заборгованості за кредитним договором м слід відмовити у зв'язку з припиненням договорів поруки.

Щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами з ОСОБА_2 як позичальника суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику обумовлену договором № 0 від 09.11.2007 суму грошових коштів у розмірі 20 000,00 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки № 100 від 09 листопада 2007 року (т. 3, а.с. 49) та виписками по особовому рахунку за 09.11.2007 року (т. 3, а.с. 47-48).

Свої зобов'язання за кредитним договором № 1753ДИ022К від 02.11.2006 року (в системі обліку банку договір № 0) банк також виконав у повному обсязі та надав позичальнику обумовлену договором суму кредиту у розмірі 83 000,00 доларів США, що підтверджується виписками по особовому рахунку за 02.11.2006 року (т. 3, а.с. 44-45).

Відповідач скористався наданим кредитом, проте зобов'язання належним чином за кредитними договорами не виконував, несвоєчасно вносив чергові платежі, а з початку 2015 року припинив сплачувати чергові платежі, в результаті чого виникла заборгованість за кредитними договорами.

Згідно з розрахунком заборгованості станом на 03.11.2015 року заборгованість Відповідача-1 перед Позивачем за кредитним договором № 0 від 09.11.2007 року становить 6 770,79 доларів США, яка складається з: заборгованості за кредитом - 5 805,00 доларів США, заборгованості по відсоткам - 965,79 доларів США, пеня за несвоєчасність погашення заборгованості за кредитом - 6 780,51 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам - 3 326,16 грн. (т. 1, а. с. 46-61).

Згідно з розрахунків заборгованості станом на 18.11.2015 року заборгованість Відповідача-1 перед Позивачем за кредитним договором № 1753ДИ022К від 02.11.2006 року (в системі обліку банку договір № 0) становить 56 989,62 доларів США., яка складається з заборгованості за кредитом - 50 990,00 доларів США, заборгованості по відсоткам - 5 999,62 доларів США, пеня за несвоєчасність погашення заборгованості за кредитом - 15 132,67 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам - 24 550,77 грн. (т. 2, а. с. 54-70).

11 серпня 2015 року Позивач направив на адресу відповідача листа № 30-11/27741 з вимогою сплатити виниклу заборгованість за кредитним договором № 0 від 09.11.2007 року (т. 1, а.с. 41-42). Однак вимога залишилася невиконаною, заборгованість відповідачем не сплачена.

В той же день, 11 серпня 2015 року Позивач направив на адресу відповідача листа № 30-11/27737 з вимогою сплатити виниклу заборгованість за кредитним договором № 1753ДИ022К від 02.11.2006 року (в системі обліку банку договір № 0) (т. 2, а.с. 38-39). Однак вимога залишилася невиконаною, заборгованість відповідачем не сплачена.

Згідно ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів за кредитними договорами та не повернув отримані кредитні кошти не виконавши взятих на себе зобов'язань, суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 0 від 09.11.2007 року у розмірі 6 770,79 доларів США та пені у розмірі 10 106,67 грн., та за кредитним договором № 1753ДИ022К від 02.11.2006 року (в системі обліку банку договір № 0) у розмірі 56 989,62 доларів США та пені у розмірі 39 683,44 грн.

Згідно роз'яснень наданих у пункті 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, відповідно до частини першої статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Станом на 11.02.2016 року НБУ встановив офіційний курс валюти: 1 долар США - 25,94 грн. Таким чином заборгованість за кредитним договором № 0 від 09.11.2007 року у розмірі 6 770,79 доларів США х 25,94 грн. - станом на 11.02.2016 року дорівнює 175 634,29 грн.; заборгованість за кредитним договором № 1753ДИ022К від 02.11.2006 року (в системі обліку банку договір № 0) у розмірі 56 989,62 доларів США х 25,94 грн. - станом на 11.02.2016 року дорівнює 1 478 310,74 грн.

У відповідності до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог. Позивач у своїх вимогах просить стягнути суму заборгованості за кредитним договором № 0 від 09.11.2007 року у розмірі 6 770,79 доларів США, що станом на 03.11.2015 року, згідно офіційного курсу НБУ за 1 долар - 23,015217 грн., становить 155 831,20 грн.; та за кредитним договором № 1753ДИ022К від 02.11.2006 року (в системі обліку банку договір № 0) у розмірі 56 989,62 доларів США, що станом на 18.11.2015 року, згідно офіційного курсу НБУ за 1 долар - 23,771078 грн., становить 1 354 704,70 грн. Оскільки суд позбавлений можливості вийти за межі позовних вимог, то позов повинен бути задоволений в межах заявлених позовних вимог у зазначеному розмірі, та з відповідача-1 на користь позивача слід стягнути заборгованість у наступних розмірах:

-за кредитним договором № 0 від 09.11.2007 року по кредиту та процентам у розмірі 6 770,79 (шість тисяч сімсот сімдесят доларів США, 79 центів), що за курсом НБУ станом на 03.11.2015 року становить еквівалент 155 831,20 грн. (сто п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот тридцять одна гривня, 20 копійок), та пені у розмірі 10 106,67 (десять тисяч сто шість гривень, 67 копійок);

-за кредитним договором № 1753ДИ022К від 02.11.2006 року (в системі обліку банку договір № 0) по кредиту та процентам у розмірі 56 989,62 (п`ятдесят шість тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять доларів США, 62 центи), що за курсом НБУ станом на 18.11.2015 року становить еквівалент 1 354 704,70 грн. (один мільйон триста п`ятдесят чотири тисячі сімсот чотири гривні, 70 копійок), та пені у розмірі 39 683,44 (тридцять дев`ять тисяч шістсот вісімдесят три гривні, 44 копійки).

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 20 915,82 грн. та судовий збір у розмірі 2 489,07 грн., а всього разом на загальну суму 23 404,89 грн.

На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 546, 553, 554, 559, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 157, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Проксима Плюс», товариства з обмеженою відповідальністю комерційно-виробниче підприємство «Інтертехпром» про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ІПН - НОМЕР_9) на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок № 0113 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, код 09807750, місцезнаходження - м. Харків, просп. Московський, 60) заборгованість:

- за кредитним договором № 0 від 09.11.2007 року по кредиту та процентам у розмірі 6 770,79 (шість тисяч сімсот сімдесят доларів США, 79 центів), що за курсом НБУ станом на 03.11.2015 року становить еквівалент 155 831,20 грн. (сто п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот тридцять одна гривня, 20 копійок), та пені у розмірі 10 106,67 (десять тисяч сто шість гривень, 67 копійок);

- за кредитним договором № 1753ДИ022К від 02.11.2006 року (в системі обліку банку договір № 0) по кредиту та процентам у розмірі 56 989,62 (п`ятдесят шість тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять доларів США, 62 центи), що за курсом НБУ станом на 18.11.2015 року становить еквівалент 1 354 704,70 грн. (один мільйон триста п`ятдесят чотири тисячі сімсот чотири гривні, 70 копійок), та пені у розмірі 39 683,44 (тридцять дев`ять тисяч шістсот вісімдесят три гривні, 44 копійки).

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ІПН - НОМЕР_9) на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок № 0113 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, код 09807750, місцезнаходження - м. Харків, просп. Московський, 60) судовий збір у розмірі 23 404,89 грн. (двадцять три тисячі чотириста чотири гривні, 89 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Л. Черкез