Справа№751/1289/15-ц
Провадження №6/751/17/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Маслюк Н. В.

при секретарі Дасюк Н. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Чернігові справу за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнській фінансовий союз від 30.07.2009 року у справі за позовом закритого акціонерного товариства Альфа-Банк до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнський фінансовий союз від 30.07.2009 року у справі за позовом закритого акціонерного товариства Альфа-Банк до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині стягнення боргу з ОСОБА_1, а також просить поновити пропущений строк звернення до суду (а.с.2-4).

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що рішення третейського суду, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що рішення винесене з порушенням норм чинного законодавства України, оскільки він не брав участі у справі, про час та розгляд справи не був повідомлений. Крім того, між ПАТ «Альфа-Банк» та заявником не було укладено третейську угоду, а відтак справа не підвідомча третейському суду. Зазначає, що про рішення третейського суду дізнався лише в листопаді 2014 року, а його копію отримав 19.12.2014 року.

Заявник в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи без його участі та письмові пояснення (а.с.86-87, 90).

Представник заінтересованої особи ПАТ «Альфа-Банк» та заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, про день та час проведення розгляду справи повідомлялися у встановленому порядку, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до ст. 389-4 ЦПК України, суд вважає за можливе слухати справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів в справі, оскільки неявка осіб не перешкоджає розгляду справи.

У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, матеріали справи третейського суду №1280-3/09, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнський фінансовий союз 30.07.2009 року суддею Кудрявцевою О.О. по справі за позовом ЗАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу було прийнято рішення, згідно якого позовні вимоги ЗАТ «Альфа-Банк» були задоволенні в повному обсязі, стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у сумі 192 864,41 грн. Також, стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 пеню за договором поруки в сумі 67 792,75 грн з кожного, а також стягнуто судові витрати по сплаті третейського збору в сумі 800 грн (а.с.15-17 даної справи, а.с.46-48 третейської справи).

Відповідно до ст. 51 Закону України Про третейські суди, рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених даним Законом.

Зокрема, рішення третейського суду може бути оскаржено сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ. Заяву про скасування рішення третейського суду може бути подано до компетентного суду протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Враховуючи те, що рішення третейського суду було винесено 30.07.2009 року, однак у матеріалах третейської справи відсутні відомості щодо отримання заявником рішення третейського суду, заява про скасування рішення була подана до суду 05.02.2015 року (а.с.7), після того, як заявник дізнався про існування даного рішення та отримав його копію 19.12.2014 року, тому виходячи з положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 55 Конституції України, суд вважає, що строк звернення до суду із заявою про скасування рішення третейського суду підлягає поновленню.

Суд, виходячи із змісту ст.51 Закону України Про третейські суди та рішення Конституційного Суду України № 1-рп/2008 від 10.01.2008 року, вважає, що з метою захисту прав та інтересів сторін органами правосуддя, якими не є третейські суди, заяву сторін необхідно вирішувати по суті.

Частиною третьою статті 51 Закону України Про третейські суди та ст. 389-5 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду, а саме: справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано недійсною судом; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідає вимогам закону; третейський суд вирішив питання про права і обовязки осіб, які не брали участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.08.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №SME0016677 про надання останньому кредиту в сумі 20 000 доларів США на 30 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18%. Кредит надавався на неспоживчі потреби (а.с.10-12 третейської справи).

В той же час, 15.08.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк», ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договори поруки SME0016677/3 та SME0016677/2 (а.с.18 даної справи, а.с.22, 26 третейської справи).

Пункт 6.5 кредитного договору від 15.08.2008 року та п.4.4 договорів поруки від 15.08.2008 року визначає домовленість сторін про те, що судовий захист прав та законних інтересів, які мають сторони в зв'язку з кредитним договором та розгляд і вирішення всіх не вирішених сторонами шляхом переговорів спорів, які виникають або можуть виникнути між сторонами, з питань виконання, зміни, розірвання ними кредитного договору відбувається у Постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації "Всеукраїнський фінансовий союз" у відповідності до його Регламенту.

Статтею 5 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

За змістом статей 1, 2, 6 Закону України «Про третейські суди» підвідомчість справ, які можуть бути вирішені в рамках третейського судочинства, обмежена сферою приватного права. До сфери компетенції третейських судів входить вирішення спорів, що виникають між приватними особами з питань, які не торкаються публічно значимих відносин. Спір, що має публічно-правове значення, не підлягає вирішенню третейським судом.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом за укладеним резидентами кредитним договором була іноземна валюта долари США.

Відповідно до статті 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Порядок здійснення на території України розрахунків в іноземній валюті регулюється Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Цей закон установлює режим здійснення валютних операцій на території України, визначає загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ в регулюванні валютних операцій, права й обовязки субєктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства.

Норми цього закону, спрямовані на регулювання порядку проведення розрахунків іноземною валютою, носять імперативний характер, вони вкрай обмежують свободу резидентів при здійсненні таких розрахунків.

Верховний Суд України у постанові від 21.10.2015 року у справі №6-831цс14 дійшов правового висновку, що норми закону щодо регулювання обігу іноземної валюти в Україні, зокрема і проведення грошових розрахунків валютними цінностями, мають публічну основу, переслідують публічний інтерес і спрямовані на досягнення результату, необхідного в публічних цілях для задоволення публічних потреб забезпечення стабільності української грошової одиниці гривні. Наявність в правовідношенні щодо проведення розрахунку за договором кредиту, наданого в іноземній валюті, такої концентрації суспільно-значимих публічних елементів не дозволяє віднести такі спори до спорів суто приватного характеру між приватними особами, які можуть розглядатися в приватному порядку третейськими судами.

Висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 21.10.2015 року у справі №6-831цс14, у відповідності до ч.1 ст.360-7 ЦПК України, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що справа, у якій було прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону, а отже відповідно до п. 1 ч. 1 ст.389-5 ЦПК України, п. 1 ч. 3 ст.51 Закону України "Про третейські суди" є підставою для скасування рішення третейського суду в частині стягнення боргу з ОСОБА_1, в межах заявлених вимог.

Інших підстав визначених Законом України Про третейські суди та ст. 389-5 ЦПК України судом не встановлено.

Заявником понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 609 грн (а.с.1), які у відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з ПАТ «Альфа-Банк».

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 197, 209, 218, 389-1, 389-4- 389-6, 293 ЦПК України, Законом України Про третейські суди, суд, -

Ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнській фінансовий союз» від 30.07.2009 року у справі №1280-3/09.

Заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнській фінансовий союз від 30.07.2009 року у справі за позовом Закритого акціонерного товариства Альфа-Банк до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнський фінансовий союз від 30.07.2009 року у справі №1280-3/09 в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Альфа-Банк» заборгованості по кредитному договору № SME0016677 від 15.08.2008 року, пені за договором поруки № SME0016677/3 від 15.08.2008 року та витрат по сплаті третейського збору.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 609 (шістсот девять) грн. 00 коп судового збору.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час її проголошення - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.В. Маслюк