Справа №442/4079/16-ц
Провадження №2/442/1486/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Коваль Р.Г.

при секретарі Антоненко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобич у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просила суд стягувати з відповідача додаткові витрати на неповнолітнього сина в розмірі 400 грн. щомісячно.

В підтвердження своїх позовних вимог покликається на те, що між нею та відповідачем було укладено шлюб 30 грудня 2003 року, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Дрогобичу реєстраційної служби Дрогобицького МРУЮ у Львівській області, актовий запис №728.

Під час шлюбу у них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 липня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано.

Син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Раніше відповідач добровільно надавав допомогу на утримання дитини у розмірі 1000 грн. на місяць. Проте, вже понад 2 місяці він зовсім не цікавиться вихованням дитини і коштів на утримання сина добровільно не надає. Для того щоб отримати від відповідача допомогу на утримання сина, вона змушена просити в нього кошти, безліч раз телефонувати йому, нагадувати йому про його батьківський обов'язок, постійно принижувати свою честь і гідність, вислуховуючи його відмови.

Крім того, син навчається в 4-му класі Дрогобицької дитячої художньої школи, де щомісячна оплата навчання становить 100 грн., а також за кошти батьків придбаваються засоби для малювання, ліпки та інші видів художніх робіт.

Згідно копії з медичної книги сина ОСОБА_4 в нього вроджена вада зору - порушення гостроти зору, для виправлення якої потрібне тривале лікування, підбір лінз, спеціальні вправи, періодичне обстеження у лікаря-спеціаліста, про що дбаю лише вона вже протягом п'яти років поспіль.

Вказує на те, що працює викладачем ВПУ №19 у м. Дрогобич, однак її заробітної плати не достатньо щоб в повному обсязі забезпечувати потреби дитини в зв'язку із постійним зростанням цін на одяг та взуття, продукти харчування, медичні препарати, тощо. Крім того, з 01 січня 2016 року, з часу переведення фінансування професійно-технічної освіти на місцевий бюджет, заробітну плату виплачують їй з кількамісячною затримкою і не в повному обсязі.

Відповідач офіційно працевлаштований та має змогу допомагати дитині матеріально. Проте останній відмовляється виконувати свій батьківський обов»язок і за захистом своїх прав та прав дитини вона змушена звернутися до суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 підтримала позовні вимоги своєї довірительки, з підстав, зазначених у позові. Просила задоволити позов в повному обсязі. Вказала, що відповідні грошові кошти на утримання сина відповідач здійснював добровільно.

Відповідач заперечив щодо задоволення позову, вказав, що згоден давати гроші для утримання їх дитини в розмірі 400-500 грн. і крім того давав гроші на придбання окулярів.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу у них 04 жовтня 2004 року народився син ОСОБА_3.

Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-СГ №103723 від 27.03.2007 року відповідач є батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

В судовому засіданні встановлено, що на даний час між сторонами виник спір з приводу утримання неповнолітньої дитини, а тому суд переконаний, що позивач потребує допомоги на її утримання, а відповідач зобов»язаний надавати допомогу.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на неповнолітню дитину, суд враховує стан здоров»я позивача та її матеріальне становище, і відповідача - платиника аліментів, який на даний час офіційно працевлаштований; аліментів на утримання інших дітей не сплачує, а також з врахуванням рівності прав та обов»язків батьків щодо дитини, вимог розумності та справедливості і визначає їх в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред»явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Разом з тим, при наявності у позивача доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, позивач не позбавлена можливості заявити вимогу про збільшення розміру аліментів.

Крім того, згідно з вимогами ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства га стягнення аліментів» роз'яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Позовні вимоги про стягнення додаткових витрат складаються з витрат на: лікування вродженого порушення гостроти зору дитини та на навчання дитини у художній школі.

Навчання дитини у художній школі не є додатковими витратами в розумінні ст.185 СК України. Ці витрати понесені при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, і участь другого з батьків не є обов'язковою.

Відповідно до ст.7 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають як рівні права так і рівні обов»язки у відносинах, щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою чи вже не перебувають. Одним із основних обов»язків покладених на відповідача є утримання своєї дитини, який виникає з часу народження дитини і триває до настання її повноліття, що включає в себе відповідне фінансове забезпечення дитини.

Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею. 12 даного Закону передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов»язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Отже, суд вважає, що задоволенню підлягають вимоги лише в частині витрат, пов»язаних з хворобою дитини та лікуванням, що підтверджено медичною документацією та товарними чеками на придбання ліків.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57-60, 88, 208, 209, 212- 215, 367 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Стягувати із ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 02.06.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 додаткові витрати на неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 100 гривень щомісячно.

Стягнути із ОСОБА_2 551 гривню 20 копійок судового збору в дохід держави.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Суддя Р.Г.Коваль