Провадження № 2/760/4681/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ заочне /

02 серпня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Носачова А.К.

позивача- ОСОБА_1

представника позивача- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства»УКРЕКО-ОЙЛ» про стягнення середнього заробітку за час невиконання рішення суду та компенсації втрати частини заробітної плати, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 75 534, 56 гр.середнього заробітку за час невиконання рішення суду про поновлення на роботі та 10 506, 72 гр. компенсації в зв»язку з порушенням строків виплати заробтіної плати.

Посилається в позові на те, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року був визнаний незаконним наказ Державного підприємства «УКРЕКО-ОЙЛ» від 31 грудня 2014 року №40 про звільнення його з посади першого заступника генерального директора підприємства та поновлено на роботі з 31 грудня 2015 року.

Питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не вирішувалося в зв»язку з відсутністю таких вимог.

Рішення суду про понволення його на роботі до цього часу не виконане, він не ознайомлений з наказом про поновлення на роботі, йому не визначено робоче місце та не видано перепустку.

На його неодноразові звернення з цього приводу відповідач відповіді не надає, а керівництво підприємства зустрічей з ним уникає.

Крім того, рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 21.03.2016 року з відповідача на його користь було стягнуто 46 883, 52 гр. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01.01.2015 року до 31.07.2015 року.

Судом винаказом від 13 липня 2015 року з відповідача на його користь стягнуто 35 404, 47 гр. заборгвоаної заробітної плати.

На даний час відповідачем рішення суду виконано частково, сплачено йому на виконання судового рішення 4 990, 13 гр. заробітної плати.

Решта суми - 77 297, 86 гр. не виплачені до цього часу.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов, стягнути з відповідача середній заробіток за час невиконання рішення суду про поновлення на роботі та 10 506, 72 гр. компенсації втрати частини заробітної плати в зв»язку з невиплатою до цього часу стягнутих за рішенням суду заборгованої заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідач свого представника до суду не направив, про час розгляду спарви повідомлений належним чином. Про причину неявки суд до відома не поставив.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього та враховуючи думку позивача та його представника, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18 червня 2015 року, визнано незаконним наказ Державного підприємства «Укреко-ойл» від 31 грудня 2014 року №40 про звільнення позивача з посади першого заступника генерального директора підприємства та поновлено його на посаді з 31 грудня 2015 року.

Рішення суду в частині поновлення на роботі піддано негайному виконанню.

В зв»язку з відсутністю таких вимог судом не вирішувалося питання про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року стягнуто з відповідача на користь позивача 46 883 грн. 52 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 1 січня 2015 року по 31 липня 2015 року та 18 496 грн. 89 коп. компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати за період з 1 серпня 2014 року по 31 липня 2015 року.

/ а.с.12 - 15 /

Позивач у судовому засіданні пояснив, що відповідач видав наказ про його понволення на роботі, однак до робочого місця він не допущений, потрапити до приміщення не може, оскільки організація знаходиться в приміщенні Міністерства еклології, де діє пропускний режим.

Будь-яким чином вирішити питання про оформлення йому перепустки він не може, оскільки кеірвництво відповідача ухиляється від вирішення даного питання та зустрічі з ним.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України та ч.ч.1,2 ст.14 ЦПК України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч.ч.1 та 5 ст.235 КЗпП України / в редакції на момент ухвалення рішення /в разі звільнення без законних підстав працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню.

В ч.1 ст.76 Закону України « Про виконавче провадження» зазначено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до п.34 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов'язків.

З приведеного вище випливає, що рішення суду вказує на обов'язок, а не право роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов'язок полягає у тому, що у роботодавця обов'язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після проголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.

Таким чином, встановлення факту порушення власником підприємства вимог ст.235 КЗпП України щодо негайного виконання рішення суду в частині поновлення незаконно звільненого працівника, є підставою для стягнення з підприємства середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 1 липня 2015 року у справі № 6-435цс15, яка, з точки зору ст.360-7 ЦПК України, є обов»язковою для суду.

Відповідно до ст.236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Як встановлено вище, рішення про поновлення позивача на роботі було ухвалено судом 20.04.2015 року, а тому у відповідача виник обов»язок видати про це відповідний наказ.

Судом встановлено, що рішення суду в частині поновлення позивача на роботі було виконано лише 19.10.2015 року шляхом видання відповідачем наказу про це.

В той же час, трудова книжка у позивача прийнята не була, запис про поновлення на роботі та скасування наказу про звільнення з роботи в неї не занесений, до робочого місця позивач не допущений, коло посадових обов»язків йому не визнаечено і заробітна плата йому не нараховується.

Згідно положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Ріенням Солом»янського районного суду м.Києва ваід 21.03.2016 року встановлено, що середньоденний заробіток позивача на момент звільнення складав 325, 58 гр.

Таким чином, дана обставина є встановленою і повторному доказуванню не підлягає.

За таких обставин вимоги позивача в цій частині є обгрунтованими і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 75 534, 56 коп. середнього заробітку за час невиконання рішення суду про поновлення на роботі.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

В п. 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Відповідача своїм правом не скористався, заперечень проти позову до суду не подав, а тому надані позивачем докази в цій частині суд вважає обгрунтованими.

Відповідно до ст. 95 КзПП України, заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

У відповідності до вимог ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами в цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата та інші.

Відповідно до Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року № 692), компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін.

Коефіцієнт приросту споживчих цін визначається як різниця між часткою від ділення індексу споживчих цін в останній місяць перед виплатою суми заборгованості на індекс споживчих цін у тому місяці, за який виплачується заробітна плата, та коефіцієнтом 1.

За наявності зазначених умов у тому самому порядку компенсації підлягає присуджена за рішенням суду сума заробітної плати, якщо ці умови настали у зв'язку з несвоєчасним виконанням рішення суду.

Це відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові № 6-43 цс14, яка, з точки зору ст.360-7 ЦПК України, є обов»язковою для суду.

Судом встановлено, що рішення суду про стягнення заборгованої позивачу заробтіної плати в розмірі 35404, 47 гр. від 03.07.2015 року відповідачем виконано частково, сплачено 4 990, 13 гр.

Решта суми не виплачена до цього часу.

Звертаючись до суду, позивач просить стягнути 10 506, 72 гр. компенсації, нарахованої на суму 77 297, 86 гр., яка складається з суми заборгованої заробітної плати за судовим наказом, яка на даний час становить 30 414, 34 гр., та суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за рішенням суду від 21.03.2016 року.

Як зазначається в ст.1Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» під доходами в цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата та інші.

Пунктом 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року, передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер.

Виходячи з того, що стягнута судом сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу є фінансовою сакцією до відповідача в зв»язку з незаконним звільненням парцівника з роботи, носить разовий характер, це виключає застосування положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», а тому підстави для стягнення з відповідача індексації, нарахованої на дану суму, відсутні.

З проведеного позивачем розрахунку компенсації на заборговану суму заробітної плати за період часу з 01.08.2015 року до 31.05.2016 року вбачається, що сума компенсації становить 2 493, 61 гр., яка підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави 780 грн. 28 коп. судового збору.

Керуючись ст. ст.94, 95, 115-116,236 КЗпП України, ст. ст.2, 34 Закону України « Про оплату праці», Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», ст.ст. 3,4 10,11, 14,57-61, 88, 209, 212-215, 218,224ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства»УКРЕКО-ОЙЛ» на користь ОСОБА_1 75 534, 56 гр. середнього заробітку за час невиконання рішення суду про поновлення на роботі та 2 493, 61 гр. компенсації.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Державного підприємства»УКРЕКО-ОЙЛ» 780, 28 гр.судового збору на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку

для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його отримання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя