Справа № 361/7393/15-ц Головуючий у І інстанції Петришин Н.М.
Провадження № 22-ц/780/2238/16 Доповідач у 2 інстанції Мельник Я. С.
Категорія 58 28.04.2016
УХВАЛА

Іменем України

28 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Олійника В.І.,

та секретаря Дрозда Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що розпорядженням Виконавчого комітету Броварської міської ради від 15 грудня 1987 року № 316 вона була зарахована на квартирний облік в списку для одержання житла поза чергою як направлена в порядку розподілу на роботу в іншу місцевість, проте, станом на сьогодні, вона так і не отримала житла. У червні 2015 року вона в черговий раз звернулася до виконавчою комітету Броварської міської ради щодо вирішення свого квартирною питання та 10 липня 2015 року отримала листа № 9-7-1113 від 09 липня 2015 року, в якому повідомлено про те, що рішенням комісії з житлових питань виконавчого комітету Броварської міської ради 07 липня 2015 року № 399 було вирішено зняти ОСОБА_2 з квартобліку як таку, що поліпшила житлові умови, внаслідок чого відпала підстава для надання іншого житлового приміщення, посилаючись на те, що вона тільки зареєстрована, але не проживає фактично в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, оскільки в її чоловіка ОСОБА_3 є будинок, що свідчить про відсутність підстав для перебування її на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

ОСОБА_2 вважає, що при прийнятті вищезазначеного рішення відповідач порушив вимоги закону, та зважаючи на те, що позивач не має власного житла, не переїжджала на постійне місце проживання до іншого населеного пункту, не змінювала місце реєстрації та є такою, що потребує поліпшення житлових умов, просить суд визнати протиправними дії Виконавчого комітету Броварської міської ради щодо зняття її з квартирного обліку, визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області № 399 від 07 липня 2015 року в частині зняття її з квартирного обліку та зобов'язати відповідача прийняти рішення щодо поновлення її на квартирному обліку.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2016 року позов задоволено частково, визнано протиправними дії виконавчого комітету Броварської міської ради щодо зняття з квартирного обліку ОСОБА_2, визнано протиправним та скасовано рішення Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області № 399 від 07 липня 2015 року в частині зняття з квартирного обліку ОСОБА_2 та зобов'язано виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області поновити ОСОБА_2 на квартирному обліку, а в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням, виконавчий комітет Броварської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та неповне з'ясування судом усіх обставин справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у цих сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки знаття позивачки з квартирного обліку відбулося із порушенням норм закону, то позовні вимоги у частині визнання дій відповідача протиправними, скасування рішення міської ради в частині зняття позивачки з квартирного обліку та зобов'язання поновити її на квартирному обліку є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради від 15 грудня 1987 року № 316 ОСОБА_2 була зарахована на квартирний облік в списку для одержання житла поза чергою як направлена в порядку розподілу на роботу в іншу місцевість складом сім'ї 4 чол. (вона, чоловік, син, дочка).

З копій паспортів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 вбачається, що їх місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (гурт).( а. с. 24-28).

Із витягу із протоколу №07 засідання комісії з житлових питань від 26 червня 2015 року, на якому була також присутня ОСОБА_2, вбачається, що комісія ухвалила рекомендувати виконкому зняти гр. ОСОБА_2 з квартирного обліку в зв'язку з поліпшенням житлових умов, унаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.

Рішенням Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області № 399 від 07 липня 2015 року вирішено за результатами інвентаризації квартирної черги зняти ОСОБА_2 з квартобліку в зв'язку з поліпшенням житлових умов, унаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення (а. с. 7)

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_3 (чоловік позивачки) на праві власності належить будинок за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 44).

У акті обстеження житлових та соціальних умов, складений депутатом Броварської міської ради ОСОБА_6 від 20 квітня 2015 року, зазначено, що члени сім'ї ОСОБА_2 зареєстровані у гуртожитку, але на даний час проживають у с. Нові Петрівці Вишгородського району, та акт перевірки фактичного проживання наймача в кімнаті АДРЕСА_1 та законності використання житлового приміщення, складений 18 травня 2015 року (а. с. 8, 18).

У відповідності до статті 36 Житлового кодексу Української РСР облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило, за місцем проживання у виконавчому комітеті районного, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

Абзацом 1 частини 1 статті 39 Житлового кодексу встановлено, що громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті.

Згідно приписів статей 38, 60 цього ж Кодексу порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень затверджуються Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок.

Постановою Ради Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470 затверджено Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР.

За правилами пункту 2 цих Правил жилі приміщення надаються громадянам, які потребують поліпшення житлових умов, постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім'ю.

Також, пунктом 8 Правил встановлено, що квартирний облік здійснюється, як правило, за місцем проживання громадян у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів

Аналогічні вимоги містить і пункт 20 Правил.

Обставини, за яких особа може бути знята з квартирного обліку передбачені у статті 40 Житлового кодексу Української РСР і у пунктах 26, 27 Правил.

У відповідності до вимог вищевказаних правових норм громадяни знімаються з квартирного обліку у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, Житловим кодексом УРСР, пунктом 29 цих Правил та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Громадяни виключаються із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, якщо вони були необґрунтовано включені до цих списків або втратили вказане право.

Перелік підстав, зазначених у наведених правових нормах є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Окрім цього, за визначенням статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

При цьому, документи, до яких вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, довідка про звернення за захистом в Україні.

З матеріалів справи вбачається та було вірно встановлено судом, що позивачка, починаючи з 1987 року і по теперішній час проживає в межах однієї адміністративно - територіальної одиниця у м. Бровари, місця проживання, у розумінні вищезазначених правових норм, не змінювала, статус особи, яка має пільги щодо позачергового одержання житла, не втратила, однак відповідач у свою чергу не навів доказів про те, що у позивачки за її місцем проживання відбулось поліпшення умов проживання, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що зняття позивача з квартирного обліку відбулось із порушенням норм чинного законодавства, а також те, що наявність у приватній власності її чоловіка нерухомого майна, отриманого у дар, не є у розумінні норм ЖК України свідченням про поліпшення умов проживання позивачки і не може бути підставою для зняття позивачки з квартирного обліку, через що місцевий суд ухвалив законне та обґрунтоване рішення про часткове задоволення позову, разом з тим правомірно відмовивши у задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача прийняти рішення про поновлення ОСОБА_2 на квартирному обліку з підстав неможливості втручання судом у здійснення органами влади своїх повноважень.

Посилання апелянта про те, що позивачка не проживає за зареєстрованим місцем проживання у гуртожитку по АДРЕСА_1, а проживає у житловому будинку у Вишгородському районі, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки не свідчать про законність прийняття рішення про зняття з квартирного обліку позивача з підстав поліпшення житлових умов і не свідчать про помилковість висновків суду у цій частині.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного рішення, а тому колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: