У Х В А Л А

4 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Гуменюка В.І.,
Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2015 року та 20 січня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» про визнання пунктів наказу незаконними,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 17 серпня 2015 року, позов задоволено: визнано пункти 2 та 3 наказу ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» від 1 грудня 2011 року № 194-к незаконними; зобов'язано публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування» (далі - ПАТ «Укргазвидобування») прийняти наказ про скасування пунктів 2 та 3 наказу ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» від 1 грудня 2011 року № 194-к.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2015 року касаційну скаргу ПАТ «Укргазвидобування» задоволено частково, ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 17 серпня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2015 року виправлено допущену в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2015 року описку, а саме: у резолютивної частині судового рішення замість «Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 17 серпня 2015 року залишити без змін» вважати написаним «Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 17 серпня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції».

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2015 року та 20 січня 2016 року ОСОБА_4 порушує питання про скасування ухвалених у справі рішень суду касаційної інстанції від 20 січня 2016 року та 25 листопада 2015 року та залишення в силі рішень судів першої та апеляційної інстанцій з передбачених пунктом 1 частини 1 статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 233, 235, 236 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), статей 302, 303 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 76 Закону України «Про виконавче провадження», статей 18, 23, 31, 32 Закону України «Про інформацію» та положень Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України від 29 липня 1993 року № 58 та Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Міністерством юстиції України 15 грудня 1999 року № 74/5.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4 посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 серпня 2013 року та ухвалу Верховного Суду України від 20 вересня 2010 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі, про перегляд якої подано заяву, суд касаційної інстанції 25 листопада 2015 року скасував рішення суду апеляційної інстанцій та передав справу на новий розгляд з підстав, передбачених частиною другою статті 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що призвело до неможливості встановити та перевірити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2016 року постановлена відповідно до частини 1 статті 219 ЦПК України - за результатами розгляду заяви про виправлення описки в ухвалі цього ж суду від 25 листопада 2015 року, не може бути предметом перегляду, оскільки вона не відноситься до судових рішень, перегляд яких передбачений Главою 3 розділу V ЦПК України.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4, обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» про визнання пунктів наказу незаконними до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала Верховного Суду України є остаточною і може бути оскаржена тільки на підставі, встановленій пунктом 3 частини першої статті 355 ЦПК України.

Судді: Н.П. Лященко
В.І. Гуменюк
В.М. Сімоненко