Справа № 653/3438/15-ц
Провадження № 2/653/157/16
РІШЕННЯ

іменем України

"11" січня 2016 р. м.Генічеськ

Генічеський районний суд у складі:

головуючого судді Крапівіна О.П.

при секретарі Пшенічна В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні Генічеського районного суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - відділ державної реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції Херсонської області, про визнання права на звернення із заявою про державну реєстрацію нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вищевказаною заявою, мотивуючи її тим, що 26.12.2013 року загинув її чоловік, ОСОБА_4, спадкоємцями по закону якого є їх з позивачкою спільні діти, відповідачі по справі.

Будучи спадкоємцем за законом, позивач звернулась до державної нотаріальної контори із заявою по прийняття спадщини і частину спадщини, що відкрилась після смерті чоловіка, яку вона прийняла та оформила. Через деякий час після смерті чоловіка, позивач знайшла рішення Генічеського районного суду від 11.11.2011 року, яким за ОСОБА_4 було визнано право власності на нерухоме майно розташоване на острові Папаніно, 1, Генічеського району, а саме: на ангар з канальних плит вартістю 10570 грн.; на саж, вартістю 4370,3 грн., на будинок відпочинку з 3-ма прибудовами, туалетом і (надкоптажною) над коптильною, вартістю 5350,40 грн. Після набрання вказаним рішенням суду законної сили, рішенням виконавчого комітету Щасливцевської сільської ради № 63 від 26.04.2012 року земельній ділянці, на якій розташоване вказане в рішенні суду нерухоме майно, на підставі заяви чоловіка позивачки, було присвоєно адресу: о.Папаніно, 1.

Через те що за час свого життя чоловік позивач не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на зазначене вище майно, то відсутність правовстановлюючих документів на це майно стало підставою для відмови позивачці з боку державного нотаріуса в оформленні прав на спадкове майно.

За викладених обставин, позивач просить визнати за нею право на звернення до Реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції Херсонської області із заявою про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4, який помер 16.01.2014 року на нерухоме майно визнане за ним рішенням Генічеського районного суду від 11.11.2011 року, що розташоване на о. Папаніно, 1 Генічеського району Херсонської області, і яке складається з ангару з канальних плит літ. «Ж» пл. 622,0 кв.м.; САЖ літ. «Е» пл. 414,4 кв.м.; будинку відпочинку літ. «А» з прибудовами «а», «а2» пл.. 118,8 кв.м.; туалету літ. «Д» пл. 1,1 кв.м.; накоптажної літ. «Г» пл. 1,7 кв.м. та отримання документів, що освідчують право власності на це майно.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю, ОСОБА_5 підтримав обставини викладені у позовній заяві, просив задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 були відсутні в судовому засіданні. Ними були подані заяви, в яких просять розгляд справи провести без їх участі. Позовні вимоги підтримують, не заперечують проти їх задоволення.

Третя особа відділ державної реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції Херсонської області була відсутня в судовому засіданні. Про час, місце та розгляд справи була повідомлена належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Встановлено, що відповідно до рішення Генічеського районного суду від 11.11.2011 року, за ОСОБА_4 було визнано право власності на нерухоме майно, розташоване на острові Папаніно, а саме: на ангар з канальних плит вартістю 10570 грн.; на САЖ, вартістю 4370,30 грн., на будинок відпочинку з 3-ма прибудовами, туалетом і надкоптильною, вартістю 5350,40 грн. Також судом досліджено біржовий договір (угода) купівлі-продажу майна, реєстраційний № 001543, 001544, 1435.

Відповідно до рішення Щасливцевської сільської ради № 63 від 26.04.2012 року, земельній ділянці, на якій розташоване вказане в рішенні Генічеського районного суду від 11 листопада 2011 року нерухоме майно, було присвоєно адресу: о. Папаніно, 1.

Згідно свідоцтва про смерть, виданим відділом РАЦС Генічеського районного управління юстиції, серії І-КГ № 174859 від 16.01.2014 року, ОСОБА_4 помер 26 грудня 2013 року у віці 63 років, акт.запис № 15.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.09.2014 року, спадкоємцем майна ОСОБА_4, який помер 26.12.2013 року, є його дружина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з трикімнатної квартири з прибудовою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 26398662 від 04.09.2014 року, ОСОБА_6 є власником трикімнатної квартири з прибудовою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 21.

Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 38286831 від 04.09.2014 року, номер у спадковому реєстрі 56493691, спадкоємцем ОСОБА_4 є ОСОБА_6, спадкове майно вищевказана квартира.

Згідно розяснення завідувача Генічеської державної нотаріальної контори від 18.05.2015 року вбачається, що право власності на вищевказані нежитлові будівлі належним чином не зареєстровані.

Також судом досліджені довідка КП Генічеського бюро технічної інвентаризації від 27.04.2015 року, свідоцтво по народження відповідача ОСОБА_7

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. З ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи наведені вище обставини, при прийнятті рішення суд враховує роз'яснення Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування та роз'яснення Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 року, які носять рекомендаційний характер, в тому, що умовою переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Частиною 3 ст. 3 Закону України «про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно п.5 статті 19 цього Закону, державна реєстрація прав проводиться, в тому числі, на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Крім того судом враховуються, Ст. 8 Конституції України визначено, що норми Конституції України є нормами прямої дії; звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Згідно ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивачів шляхом визнання права власності у порядку спадкування за законом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивачів неможливо.

Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст..ст. 16,1216,1218,1220,328,1261, 1268,1297,1299 ЦК України,

Вирішив:

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа відділ державної реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції Херсонської області, про визнання права на звернення із заявою про державну реєстрацію нерухомого майна задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6 право на звернення до Реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції Херсонської області із заявою про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4, який помер 16.01.2014 року на нерухоме майно визнане за ним рішенням Генічеського районного суду від 11.11.2011 року, що розташоване на о. Папаніно, 1 Генічеського району Херсонської області, і яке складається з ангару з канальних плит літ. «Ж» пл. 622,0 кв.м.; САЖ літ. «Е» пл. 414,4 кв.м.; будинку відпочинку літ. «А» з прибудовами «а», «а2» пл.. 118,8 кв.м.; туалету літ. «Д» пл. 1,1 кв.м.; накоптажної літ. «Г» пл. 1,7 кв.м. та отримання документів, що освідчують право власності на це майно.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_8