Справа № 404/5348/16-ц
Номер провадження 2/404/2937/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2016 року Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Кулінка Л.Д., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, до Кіровоградської міської ради, про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання спільною сумісною власністю, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому позовні вимоги викладені наступним чином:

встановити факт проживання між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 однією сімєю з січня 1998 року;

визнати спільною сумісною власністю набутою за час проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 майно:

- 1/2 частини квартири № 3, що знаходиться в м. Кіровограді по вул. Червонозорівській, 7/8;

- 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1;

- будинок в с. Червоний кут по вул. Краснокутська, 13, Кіровоградського району, Кіровоградської області;

- автомобіль Mercedes-Benz 108 CDI, державний номер НОМЕР_1;

- екскаватор колісний 1988 року випуску (заводський номер 605947) марки ЕО-2621 В2, реєстраційний номер НОМЕР_2;

визнати за ОСОБА_1 право власності на: 1/2 частину з 1/2 частини квартири № 3, що знаходиться в м. Кіровограді по вул. Червонозорівській, 7/8; 1/2 частину будинок в с. Червоний кут по вул. Краснокутська, 13, Кіровоградського району, Кіровоградської області; 1/2 частину автомобіль Mercedes-Benz 108 CDI, державний номер НОМЕР_1; 1/2 частину екскаватора колісного 1988 року випуску (заводський номер 605947) марки ЕО-2621 В2, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Стаття 119 Цивільного процесуального кодексу України містить вимоги щодо форми і змісту позовної заяви. Відповідно до частини 5 статті 119 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Оскільки із змісту позовної заяви вбачається, що вимоги позивача містять одночасно майновий і немайновий характер, вважаю за необхідне роз'яснити, що відповідно до частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

В пункті 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 551,20.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем судовий збір складає 1 відсоток ціни позову, але не менш 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року в пункті 10 розяснено, що подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є обєктом справляння судового збору.

При цьому позивачеві слід врахувати, що за вимогу щодо встановлення факту родинних відносин необхідно сплатити судовий збір в розмірі 551,20 грн., оскільки дана вимога заявлена в порядку позовного провадження, а тому є позовною вимогою немайнового характеру.

Також в пункті 2 частини першої статті 80 Цивільного процесуального кодексу України передбачено визначення ціни позову у позовах про визнання права власності на майно або витребування майна.

Розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною пятою статті 216, статтею 1212 Цивільного кодексу України тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 Цивільного процесуального кодексу України такий обовязок покладається на позивача. Аналогічна правова позиція викладена в пункті 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року.

Ціна позову визначається від ринкової вартості майна на момент звернення до суду, на яке позивач просить визнати право власності та повинна бути підтверджена відповідними відомостями (оцінкою відповідної установи). Посилання на належні докази ринкової вартості спірного майна на момент звернення до суду в позовній заяві і в доданих до неї документах відсутні.

Крім того, перерахування суми судового збору здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Аналогічна правова позиція викладена в пункті 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 року.

ОСОБА_1 всупереч вищевказаним нормам додано до суду нечитаєму квитанцію, з якої неможливо встановити, яка сума судового збору, за яку саме позовну заяву та на який розрахунковий рахунок перерахована, що позбавляє суд можливості перевірити сплату судового збору в порядку та розмірах встановлених Законом України «Про судовий збір» .

Також вважаю за необхідне розяснити, що частиною 1 статті 26 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Дана позовна заява подана в порядку позовного провадження, проте ОСОБА_1 не зазначено процесуальний статус ОСОБА_3 у відповідності до вимог цивільного процесуального законодавства.

Таким чином, позивачем до позовної заяви не додано належного доказу сплати судового збору, а також позовна заява не відповідає формі позовної заяви, тобто позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статті 119 Цивільного процесуального кодексу України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, як то передбачено статтею 121 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись частиною 1 статті 121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, до Кіровоградської міської ради, про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання спільною сумісною власністю, залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Запропонувати позивачеві визначити ціну позову від ринкової вартості майна на момент звернення до суду, на яке позивач просить визнати право власності; зазначити докази на підтвердження ринкової вартості майна; сплатити судовий збір у розмірах, встановлених Законом України «Про судовий збір»; подати до суду належним чином оформлений оригінал документу про сплату судового збору з врахуванням розяснень, викладених в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року; виконати вимоги щодо форми позовної заяви, встановленої статтею 119 Цивільного процесуального кодексу України.

Розяснити, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Л. Д. Кулінка