АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів - Прокопчук Н.О., Антоненко Н.О.

при секретарі: П'ятничук В.Г.

за участю:

представника позивача Осадчого О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 12 жовтня 2016 року в справі за заявою ОСОБА_3 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус Плюс» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про визнання виконавчого листа №2-148/11 від 10.12.2014, виданого Дарницьким районним судом м. Києва таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12.10.2016 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий Дарницьким районним судом м. Києва на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09.11.2011 щодо стягнення на користь ПАТ «Український професійний банк» з ОСОБА_3 заборгованості по Договору про відкриття кредитної лінії №241 від 05.04.2007 в сумі 1 561 128 грн. 87 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ «Український професійний банк» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволенні заяви в повному обсязі. Посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального і процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що зобов'язання ОСОБА_3 перед Банком виникли, у тому числі на підставі рішення суду, яке повинно виконуватись. Зазначив, що оскільки право на стягнення з поручителя заборгованості було реалізовано кредитором до ліквідації боржника - позичальника, то ліквідація останнього не свідчить про припинення зобов'язання поручителя.

Справа № 753/17422/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/15308/2016 /2016
Головуючий у суді першої інстанції: Даниленко В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

Апелянт в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи , подав клопотання про відкладення розгляду справи, не надавши докази на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання . На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок ліквідації боржника та погашення зобов'язань перед кредитодавцем, припиняється також і порука.

З таким висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається та встановлено під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, що 05.04.2007 між ВАТ «Український ПрофесійнийБанк» (правонаступник ПАТ «Український Професійний Банк») та ТОВ «Сіріус Плюс» було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 241, за умовами якого банк надав Позичальнику, а останній зобов'язався повернути, не пізніше 02.04.2009, кредитні кошти в сумі 3 000 000,00 грн. та сплатити плату за користування кредитними коштами в порядку і на умовах зазначених договором (т. 1, а. с. 5-6). 05.04.2007 між ВАТ «Український Професійний Банк» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 241-1, згідно з умовами якого, остання взяла на себе зобов'язання солідарно та в повному обсязі відповідати перед Банком за належне виконання ТОВ «Сіріус Плюс» своїх зобов'язань за кредитним договором (т. 1, а. с. 16).

09.11.2011 Дарницьким районним судом м. Києва було ухвалено рішення у справі № 2- 148/11 за позовом ПАТ «УПБ» до ТОВ «Сіріус Плюс», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, яким позов Банку було задоволено та стягнуто в солідарному порядку з ТОВ «Сіріус Плюс» та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УПБ» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 241 від 05.04.2007 в розмірі 1 561 128,87 грн. (т. 1, а. с. 140-142). 14.10.2014 ухвалою Апеляційного суду м. Києва зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін (а. с. 201-204).

10.12.2014 Дарницьким районним судом м. Києва було видано виконавчий лист на виконання судового рішення (т. 1, а. с. 211). В ході примусового виконання судового рішення, Господарським судом Київської області, ухвалою від 15.10.2015 у справі № 911/4091/15, було порушено провадження у справі про банкрутство щодо Позичальника Банку - ТОВ «Сіріус Плюс». Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.08.2016 ТОВ «Сіріус Плюс» ліквідовано та зобов'язано державного реєстратора та орган державної статистики за місцем знаходження Боржника провести державну реєстрацію припинення юридичної особи шляхом внесення відомостей про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т. 1, а. с. 224-228).

ОСОБА_3, вважаючи, що внаслідок ліквідації боржника та погашення зобов'язань перед ПАТ «Український Професійний Банк», припиняється також і порука, а тому звернулася із відповідною заявою до суду.

Згідно із частинами другою, четвертою статті 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За частиною першою статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно з частиною першою статті 598, статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 609 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Матеріали справи свідчать, що рішенням Дарницьким районним судом м. Києва від 09.11.2011 в справі за позовом ПАТ «УПБ» до ТОВ «Сіріус Плюс», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, позов Банку було задоволено та стягнуто в солідарному порядку з ТОВ «Сіріус Плюс» та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УПБ» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 241 від 05.04.2007 в розмірі 1 561 128,87 грн. (т. 1, а. с. 140-142). 14.10.2014 ухвалою Апеляційного суду м. Києва зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін (а. с. 201-204).

Згідно із частиною п'ятою статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

За статтею 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Таким чином, положення статті 559 ЦК України стосовно припинення поруки з припиненням забезпеченого нею зобов'язання не може застосовуватися до правовідносин, у яких обов'язок поручителя щодо виконання зобов'язання за основним договором виник з рішення суду, а не лише з договору поруки.

Правовий аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що припинення основного зобов'язання внаслідок ліквідації юридичної особи - боржника за цим зобов'язанням не припиняє поруки, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи - боржника.

Отже, оскільки у справі, яка переглядається, право на стягнення з поручителя заборгованості (шляхом звернення до суду з позовом, за результатами розгляду справи за яким ухвалено судове рішення про стягнення цієї заборгованості з поручителя) було реалізоване кредитором до ліквідації боржника, то ліквідація останнього не свідчить про припинення зобов'язання поручителя.

(Правова позиція Верховного суду України від 25.11.2015 у справі № 6-172цс15).

Враховуючи, що боржником -ТОВ «Сіріус Плюс»не погашена заборгованість за кредитним договором, поручитель - ОСОБА_3 повинна виконувати свої зобов'язання за рішенням суду вже з іншим правовим статусом як боржник.

На вищевикладене, суд першої інстанції уваги не звернув, у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку із неправильним застосуванням норми матеріального про припинення зобов'язання поручителя як боржника за виконавчим документом внаслідок припинення основного зобов'язання боржника у зв'язку з його ліквідацією.

Таким чином, вимоги апеляційної скарги знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до вимог п. 2 ст. 312 ЦПК України, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст.303,304,312,313,314,315,325 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 12 жовтня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус Плюс» про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: Н.О. Прокопчук

Н.О.Антоненко