Пр.№2/366/246/16
У Х В А Л А

28 квітня 2016 року суддя Іванківського районного суду Київської області Тетервак Н.А., розглянувши матеріали цивільної справи Є.У.366/1147/16-ц, Пр.№2/366/246/16 за позовом ОСОБА_1 до СГВК`Світанок» про визнання правочину дійсними та про визнання права власності,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача СГВК`Світанок » про визнання правочину дійсними та про визнання права власності на нерухоме майно-виробничу будівлю сільськогосподарського призначення,що розташована в АДРЕСА_1, мотивуючи позов тим,що 15 червня 2006 року вказану будівлю він отримав від відповідача в оренду, з правом викупу та з розстрочкою виплати суми, яку він виплатив в 2009 році.

Будівля перебуває у його фактичному володінні,але не дотримано вимоги ст. 209,657 ЦК України. Таке порушення допущено з вини продавця,який не мав правовстановлюючих документів.

Відповідно до ст. 119 Цивільного процесуального Кодексу України позовна заява подається в письмовій формі та повинна містити,зокрема,

Згідно п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України - ціну позову;

Ч.5 ст.119 ЦПК України,- до позовної заяви додається документ,що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позову майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить- 1% від ціни прозову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову визначається:

-у позовах про визнання права власності на майно або його витребування-вартістю майна.

Як слідує з матеріалів позову,позивач просить визнати за ним право власності на виробничу будівлю площею 1693 кв.метрів.( Технічний паспорт.

З Договору оренди з правом викупу від 15 червня 2006 року слідує,що СТОВ`Світанок» с.Радинка Поліського району та ОСОБА_3 уклали даний договір про передачу в оренду об`єкту на умовах щомісячної оплати ОРЕНДАРЕМ орендної плати, як частини вартості об`єкта за користування об`єктом, яка становить 17 608,77 грн.(пункт 5.2 Договору).

Сторони вчиняють правочин, передбачений цим договором за 17 608,77 грн., проте, ст.80 ЦПК України вказує,що ціна позову-це не сума, за яку сторони відчужують майно(ціна по договору), а дійсна вартість цього майна.(п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 4.10.1991 р(із змінами) «Про практику застосування судами законодавства,що регулює право власності громадян на жилий будинок» та п.31 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11. 2009 р.№9»Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними».

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №14 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вказано,що:

«Розмір судового збору за подання заяви про визнання права власності на майно або його витребування(у тому числі з урахуванням положень,передбачених частиною п`ятою статті 216,статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна,тобто як із спору майнового характеру.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами,оскільки за змістом статті 80,пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов`язок покладається на позивача(у тому числі і в тих випадках,коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду,наприклад,при визнанні договору недійсним згідно з частиною п`ятою статті 216 ЦК).

Проте,якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо,розмір судового збору попередньо визначає суд.

Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову(дійсної вартості спірного майна),а отже, і суми судового збору,здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

З матеріалів справи слідує,що спірне майно знаходиться у володінні позивача,позивач має на спірне майно Технічний паспорт,виготовлений в 2015 році, отже, він має можливість вказати дійсну його вартість та правильно сплатити судовий збір, проте позивач ціну позову вказує не від вартості майна, а від суми договору,що суперечить вимогам ст.80 ЦПК.

Сума позову 17 608 гривень не відповідає дійсній вартості майна - будівлі площею 1693 кв.метрів. Позивач не надав підтверджуючих документів про оцінку спірного майна.

Крім того, навіть на вказану суму позову позивач судовий збір не сплатив,хоча вказав,що долучає квитанцію про сплату судового збору. З Акту Іванківського орайонного суду від 26.04. 2016 року слідує,що квитанції про сплату судового збору при відкриванні конверта,не виявлено.

З огляду на роз`яснення,вказані в п.16 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №14 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» слід розмір судового збору визначити в 5 мінімальних заробітних плат , за відрахуванням сплачених 551,20 грн.(6 338,80 грн.= 1378 грн.х5-551,20 грн.) та запропонувати позивачу сплатити вказаний судовий збір, який у разі встановлення його переплати,буде повернуто,згідно з ЗУ »Про судовий збір».

Відповідно до ст. 121 ЦПК України заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для виправлення недоліків.

Керуючись ст.ст.121 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до СТОВ »Світанок» про визнання правочину дійсними та про визнання права власності, залишити без руху та надати позивачу 5 -денний строк,з часу отримання копії ухвали, виправити вказані недоліки: сплатити судовий збір в сумі 6 338грн.80 коп.

Роз"яснити позивачу, що в разі виправлення недоліків, позов вважатиметься поданим з часу первинної подачі, а в разі не виправлення, вважатиметься неподаним і буде повернуто разом з додатком документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: