РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/698/16-ц

Пров. №2/766/136/16

20 липня 2016 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області

у складі: головуючого судді Ус О.В.,

секретар Ханіков І.І.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судового засідання міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила усунути перешкоди у користуванні житловим будинком №54 по вулиці Херсонській у сел. Антонівка у м.Херсоні, мотивуючи тим, що їй належить на праві власності спірне житлове приміщення, в якому колишнім власником зареєстрована відповідач ОСОБА_3, яка у спірному житлі не проживає з 2001 року. Оскільки право на користування житловим приміщенням членом сімї власника виникає та існує лише за наявності права власності, то з його припиненням припиняється і право на користування у членів сімї колишнього власника.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі та дала пояснення, аналогічним в позовній заяві. Проти розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з'явилась - про місце, дату та час розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до вимог чинного законодавства, про причини неявки суд не повідомила.

В звязку з цим суд на підставі ст.ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення.

Суд, заслухав пояснення представника позивача, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, та допитавши свідків, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Будинок 54, що розташований за адресою: м.Херсон, сел. Антонівка, вул. Херсонська належить на праві власності ОСОБА_2, що підтверджено договором дарування від 17.10.2001 року (арк. справи 4), інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна (арк. справи 5).

З акту від 28.03.2016 року вбачається, що відповідач ОСОБА_3, фактично не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк. справи 10) з 2001 року, вказане додатково засвідчили свідки ОСОБА_4 (буд. 52А), ОСОБА_5 (буд. 54Б), які також поставили свої підписи на вказаному акті, вказав номери своїх паспортів громадян України.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4, ОСОБА_6 суду пояснивли,що вони є сусідами позивача, відповідача ОСОБА_3 бачили в останнє в 2001 році, речей відповідача в будинку не має.

У суду не має сумнівів щодо достовірності та правдивості фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутня, їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим суду доказам, а саме акту від 28.03.2016 року.

Згідно зі ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сімї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право.

За правилами ст. ст. 316, 321, 391 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Крім того, відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї.

У відповідності до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Таким чином, даний позов підлягає задоволенню на підставі ст. 391 ЦК України у зв'язку з доведеністю позивачем факту порушення/обмеження його прав власності з боку відповідача у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 319, 405 ЦК України, ст.ст. 11, 60, 214-215, 226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_3, яка народилася 30.01.1918 року такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку № 54 по вулиці Херсонській у сел.Антонівка м.Херсон.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_7