Номер провадження: 22-ц/785/3922/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів Парапана В.Ф., Драгомерецького М.М.,

при секретарі Томашевській К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 березня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до КП "ЖКС "Вузівський", Комунального підприємства «Теплопостачання м. Одеси», Міжвідомчої комісії з питань, повязаних з відключенням споживачів від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання при ОСОБА_4 районній адміністрації Одеської міської ради, третя особа ОСОБА_5, про зобовязання вчинити певні дії,

встановила:

15.10.2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до відповідачів, в якому просить зобовязати міжвідомчу комісію з питань, пов'язаних з відключенням споживачів від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання при КРА ОМР винести відповідне розпорядження щодо відключення квартири АДРЕСА_1 від системи теплопостачання; зобовязати КП "ЖКС "Вузівський" після отримання відповідного рішення міжвідомчої комісії з питань, пов'язаних з відключенням споживачів від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання при КРА ОМР відключити від системи теплопостачання квартиру; зобовязати КП "Теплопостачання м. Одеси" відключити квартиру від системи теплопостачання з урахуванням того, що на площу квартири є тільки одна батарея, встановлена у 1956 році; зобовязати КП "Теплопостачання м. Одеси" припинити нарахування коштів за надання теплопостачання у квартиру АДРЕСА_1.

При цьому позивач посилається на те, що вона є наймачем квартири АДРЕСА_1 та на її ім'я відкрито особистий рахунок. 01.07.2015 року позивач звернулася до відповідачів із листом-запитом щодо надання послуг неналежної якості, за які нараховується плата. Оскільки, позивач на свій лист не отримала відповіді, змушена звернутися до суду із позовом.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 позов підтримав та просить його задовольнити. При цьому пояснив, що у квартирі № 5 з 1956 року проживали батьки позивача, та у 1997 році одну із 2-х кімнат та кухню було відрізано від системи теплопостачання без належних правових підстав, у зв'язку із чим, у квартирі залишилася лише одна батарея, яка не забезпечує належної температури у квартирі, однак плата за неї стягується.

Представники відповідача КП "ЖКС "Вузівський" ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримали надані письмові заперечення на позовну заяву та пояснили, що підприємство не має відношення до відключення спірної квартири у 1997 році, що було ще до створення КП "ЖКС "Вузівський". Окрім того вказали, що підприємство не отримує коштів за утримання квартири позивача, а на звернення позивача КП "ЖКС "Вузівський" надало відповідь, якою розяснило порядок звернення із скаргами. Також представники зазначили, що відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання не являється підставою для звільнення власника житла від участі у витратах з його утримання.

Представник відповідача КП "Теплопостачання м. Одеси" ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримала надані письмові заперечення на позовну заяву та пояснила, що на звернення позивача підприємством було надано відповідь, якою повідомлено про відсутність у підприємства повноважень на відключення споживачів від центрального опалення, та детально розяснено можливу процедуру для здійснення відключення. Окрім того, вказала, що на скарги позивача щодо неналежного надання послуг у минулі роки, у 2009 році та 2012 році буди здійснені перерахування нарахувань за послуги з центрального опалення.

Представник відповідача ОСОБА_4 районної адміністрації Одеської міської ради ОСОБА_9 у судовому засіданні підтримав надані письмові заперечення на позовну заяву, та пояснив, що законодавством передбачена певна позасудова процедура відключення лише усього житлового будинку за заявою усіх власників квартир від системи централізованого опалення та гарячого водопостачання, з умовою встановлення індивідуального (автономного) опалення будинку з розробкою відповідного проекту, та у разі технічної можливості такого відключення, що відображається у відповідній схемі теплопостачання. До адміністрації не надходили вказані заяви усіх власників квартир будинку № 62 по вул. Бригадній у м. Одесі.

Третя особа ОСОБА_10 до судового засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі.

Рішенням суду в задоволенні позовних вимог було відмовлено в повному обсязі.

На вказане рішення суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та постановити нове, яким задовольнити її позов в повному обсязі, посилаючись при цьому на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає у зв'язку з тим, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази згідно ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та застосував необхідні норми матеріального права.

Згідно ч. 1 статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Судом першої інстанції правильно були встановлені наступні обставини.

Позивач ОСОБА_2 є наймачем квартири АДРЕСА_1. На ім'я позивача відкрито особовий рахунок.

Будинок № 62 по вул. Бригадній у м. Одесі знаходиться на балансі КП "ЖКС "Вузівський", яке відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та рішення Одеської міської ради № 1173-V від 05.04.2007 року, являється виконавцем послуг з утримання будинку та споруд, прибудинкових територій, в тому числі внутрішньобудинкових мереж водо та теплопостачання та водовідведення.

Судом досліджені надані позивачем копії документів, зокрема заяву від 17.01.2009 року, адресовану КП «Теплопостачання м. Одеси» /а.с. 21/, заяву від 01.10.2010 року, адресовану КП «Теплопостачання м. Одеси» /а.с. 22/, акт від 01.10.2010 року /а.с. 23, 29/, заяву без дати, адресовану КП "ЖКС "Вузівський" /а.с. 24/, заяву від 11.10.2010 року /а.с. 25/, спільну заяву від 25.07.1997 року /а.с. 26/, заяву від 01.11.2010 року, адресовану КП «Теплопостачання м. Одеси» /а.с. 27/, заяву без дати, адресовану КП «Теплопостачання м. Одеси» /а.с. 28/, з яких вбачається, що позивач періодично зверталась до різних інстанцій, в тому числі і до теплопоставщика, з проблемою неналежного теплопостачання квартири.

Крім того, судом досліджено надані представником відповідача КП «Теплопостачання м. Одеси» акт-претензія № 407 від 03.03.2009 року /а.с. 49-50/, та акт-претензію № 46/859 від 27.01.2012 року /а.с. 51-52/, з яких слідує, що у квартирі АДРЕСА_2 холодно, радіатори холодні та представником зазначено в судовому засіданні, що при отриманні належним чином складеного акту-претензії оплата за неякісну послугу була знижена.

Тобто, судом першої інстанції правильно було встановлено, що позивач в певній мірі застосовуючи передбачений законом порядок встановлення неналежної послуги, та при активній життєвій позиції, отримувала результат за її зверненнями.

Судом також було досліджено надані позивачем до позовної заяви: запит ОСОБА_2 до відповідачів від 01.07.2015 року /а.с. 16/, звернення до КРА ОМР /а.с. 12/, а також надані на вказані звернення відповіді від 10.07.2015 року /а.с. 13-14, 47-48/ та від 20.07.2015 року /а.с. 10-11/ відповідно, якими повідомлено, та детально розяснено, що відповідно до пункту 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Таким чином, посилання ОСОБА_2 у позовній заяві на ненадання відповідачем КП «Теплопостачання м. Одеси» відповіді на запит позивача від 01.07.2015 року дійсно спростовується дослідженим судом листом КП «Теплопостачання м. Одеси» від 16.07.2015 року /а.с. 48-49/.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 пояснили, що будинок № 62 по вул. Бригадній у м. Одесі належним чином не опалюється.

Суд правильно критично оцінив вказані пояснення свідків, так як вони не підтверджені належним доказами, є голослівними та загалом не відносились до предмету позову, також і не підтвердили пояснення представника позивача.

Відносно заявлених вимог та правовідносин між сторонами, судом був проаналізований «Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», затверджений Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22.11.2005 року. Даний Порядок визначає процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - ЦО і ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП.

Розділ 2 вказаного Порядку регулює порядок розгляду та прийняття рішення про відключення окремого житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання.

До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку.

Таким чином, судом правильно було встановлено, що законодавством чітко регламентована позасудова процедура вирішення компетентним органом питання відключення лише усього житлового будинку від мереж ЦО і ГВП, що не була дотримана позивачем ОСОБА_2 всупереч неодноразовим письмовим розясненням відповідачів на звернення позивача.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Загальний перелік таких спосіб захисту передбачений ст. 16 ЦК України, якою передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або немайнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Частіше спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регулює конкретні цивільні правовідносини.

Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не відповідає способам захисту цивільних прав, визначених ст. 16 ЦК України. Не визначений обраний позивачем спосіб захисту права і спеціальним законом.

За таких обставин, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд обґрунтовано вважав, що вимоги позивача ОСОБА_2 в обраному нею варіанті способу захисту прав не підлягають задоволенню, так як не передбачені законом, необґрунтовані та недоведені.

На підставі вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з діючими нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин та дійшов до правильного висновку що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апелянт не довела обставини, на які посилалася як на підставу своєї позовної заяви та апеляційної скарги.

Твердження апелянта в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, є неспроможними.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи.

Тому, на думку колегії суддів, справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319, 324-325 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити, рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою.

Головуючий ОСОБА_14

Судді ОСОБА_15

В.Ф.Парапан