печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

"22" липня 2016 р. Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Батрин О.В.

при секретарі Козак О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, шляхом накладення арешту на майно відповідача ОСОБА_3, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, транспортні засоби ОСОБА_3, грошові кошти ОСОБА_3 на рахунках у банківських та фінансових установах.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову без виклику осіб.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, позовну заяву та додані до них матеріали, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову у визначений позивачем спосіб, виходячи з наступного.

З матеріалів позову, заяви про забезпечення позову та доданих до них матеріалів вбачається, що позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, оскільки 03 серпня 2013 року позивач ОСОБА_1 уклав із відповідачем ОСОБА_3 договір процентної позики, відповідно до якого остання отримала готівкові грошові кошти у сумі, що еквівалентна 200 000 доларів США. Відповідно до умов договору, позика надавалась строком до 01 листопада 2013 року, проте відповідач ОСОБА_3 по закінченню вказаного строку позику не повернула. Як відомо позивачу, кошти які надавались у позику відповідач використала на придбання у приватну власність квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.04.2016 року з метою забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики накладено арешт на майно відповідача ОСОБА_3, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, проте як стало відомо позивачу право власності на вказану квартиру на підставі договору дарування від 23.06.2016 року набула ОСОБА_4.

У зв'язку із тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання та не повертає борг, позивач звернувся до суду із позовом, про забезпечення якого повторно просить суд.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що в даному випадку між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

При цьому, суд приймає до уваги, що існує ризик, що відповідач в подальшому може здійснити будь-яким чином відчудження квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що унеможливить виконання рішення суду у справі.

Вказаний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Разом з тим, заява представника позивача в частині повторного накладення арешту на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ухвали Печерського районного суду від 22.04.2016 року такий вид забезпечення позову вже застосований, проте з невідомих причин ухвала суду не була виконана.

Крім того, заява представника позивача в частині накладення арешту на транспортні засоби та грошові кошти на рахунках у банківських та фінансових установах, що належать ОСОБА_5 також не підлягає задоволенню, оскільки не містить посилання на конкретне майно відповідача, на яке слід накласти арешт з метою застосування заходів забезпечення позову.

Тому, суд дійшов висновку про часткове забезпечення позову у той спосіб, який визначений позивачем.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 151, 152, 153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред'явлення для виконання ухвали один рік.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя О.В. Батрин