справа №176/1385/15-ц
провадження №2/176/384/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Волчек Н.Ю.,

при секретарі Ханіної М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради про визнання осіб такими, що втатили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

30 червня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтоводського міського суду із даним позовом та просить ухвалити судове рішення, яким визнати відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_4, такими що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №26 у будинку 10 по вул. 50 років Комсомолу в м. Жовті Води Дніпропетровської області.

Позивач, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявився. У своїй письмовій заяві просить розглядати справу без його участі. Позов підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні.

Відповідачі виклик яких у судове засідання провадився у визначеному законом порядку, з урахуванням положень ч.5,9 ст.74 ЦПК України, у судове засідання не зявляються, оскільки відсутні у останньому відомому місці реєстрації.

Окрім того, відповідно до положень Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року в редакції Протоколу від 28 березня 1997 року, вимог Цивільного процесуального кодексу України та розділу 2 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року № 1092/5/54, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 02 липня 2008 року за № 573/15264, Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області направляв судове доручення компетентному суду Республіки Білорусь (суду Логойского району м. Логойск Мінської області) про вручення відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє також і в в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 копії позовної заяви та опитування їх по суті позову. Згідно протоколу судового засідання вищевказаного суду, вони, кожен окремо позовні вимоги визнали та не заперечують проти задоволення позову, бути присутніми у судовому засіданні не бажають.

Представник служби у справах дітей також участі у судовому засіданні не приймав, в наданій суду заві просить справу розглядати без його участі не заперечує, щодо визнання неповнолітнього ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Відповідно до ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

У відповідності до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців.

За змістом ст. 72 ЖК України дозволяється в судовому порядку визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.

Відповідно до ч.2 ст.107 ЖК України член сім'ї, який вибув на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч.2 ст.167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Як зазначено в п.11 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», відповідно до ст.107 ЖК України наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (бувша вул. 50 років Комсомолу) в м. Жовті Води Дніпропетровської області, відповідно до рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2006 року (а.с. 13) та паспорту на придбану квартиру (а.с.14-15).

В зазначеній вище квартирі позивач зареєстрований та проживає з березня 1999 року.

Крім нього, з травня 2011 року в спірній квартирі, з його дозволу, зареєстровані його колишня дружина ОСОБА_3 шлюб з якою розірвано 29.09.1999 року (а.с.6), та їх спільні діти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та непоінолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В червні 2013 року відповідач ОСОБА_3 разом з дітьми виїхала з м. Жовті Води Дніпропетровської області на постійне місце проживання до Республіки Білорусь так як вони є громадянами ОСОБА_5 Республіки (а.с. 8-10), а також мають там своє приватне житло в якому зареєстровані, але з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_2 вони не знялись.

Їх реєстрація створює позивачу перешкоди в користуванні, володінні та розпорядженні квартирою в повному обсязі.

Позивач, ставлячи питання про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_3 ( бувша вул. 50 років Комсомолу) в м. Жовті Води посилаєтья на те, що відповідачі в спірній квартирі не мешкають понад два роки, а він змушений оплачувати комунальні послуги за осіб, які фактично не проживають і не користується житлом, також позивач позбавлений можливості оформити субсидію, так як при її обчисленні враховуються доходи всіх зареєстрованих на житловій площі осіб, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище.

Відповідно до положень Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року в редакції Протоколу від 28 березня 1997 року, вимог Цивільного процесуального кодексу України та розділу 2 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року № 1092/5/54, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 02 липня 2008 року за № 573/15264, Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області направляв судове доручення компетентному суду Республіки Білорусь (суду Логойского району м. Логойск Мінської області) про вручення відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє також і в в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 копії позовної заяви та опитування їх по суті позову. Згідно протоколу судового засідання вищевказаного суду, відповідачі, кожен окремо пояснили, що позовні вимоги вони визнають в повному обсязі, та не бажають бути присутніми при розгляді справи в Жовтоводському міському суді Дніпропетровської області та просить розглядати справу у їх відсутність (а.с.39).

Пердставник органу опіки та піклування ОСОБА_6, у письмовій заяві пояснив, що не заперечує, щодо визнання неповнолітнього ОСОБА_4 таким, що втатив право користування житловим приміщенням.

Оскільки відповідачі, не являючись власниками житла, не проживають і не користуються житловим приміщенням, а саме, квартирою №26 у будинку 10 по вул. Козацької Слави в м. Жовті Води Дніпропетровської області, що є приватною власністю позивача, не виявили наміру проживати у квартирі вчиненням відповідних дій, позовні вимоги визнали в повному обсязі, неповнолітній ОСОБА_4 окрім реєстрації в спірній квартирі зареєстрований проживаючим за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, Республіка Біларусь (а.с.12 на звороті), суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню і ОСОБА_2, ОСОБА_3 та неповнолітнього ОСОБА_4 слід визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

При цьому, суд враховує, що обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали відповідачу в користуванні квартирою, та/або що з цього питання відповідачі зверталися до суду або до правоохоронних органів (до звернення позивачки до суду із даним позовом) судом не встановлено. Крім того, судом не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідно до пунктів 1-7 ст.71 ЖК України за відповідачем зберігається спірне жиле приміщення понад одного року.

Згідно ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 71,72, 107, 150, 167 ЖК України та у відповідності із ст.ст. 11,12, 60, 112-115 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради про визнання осіб такими, що втатили право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою №26 у будинку №10 по вул. Козацької Слави (бувша вул. 50 років Комсомолу) в м. Жовті Води Дніпропетровської області.

Судові витрати віднести за рахунок позивача .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області у десятиденний строк з дня його проголошення, через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Жовтоводського міського суду Н.Ю. Волчек