Справа № 535/555/16-ц
Провадження № 2/535/292/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Якименко Т.О., при секретарі Балала Л.В., розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт Котельва Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Котелевської селищної ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області, сектор державної реєстрації юридичного забезпечення Котелевської селищної ради Полтавської області, сільськогосподарський виробничий кооператив "Батьківщина",

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Котелевської селищної ради Полтавської області про визнання права власності на наступне нерухоме майно: земельну ділянку площею 3,5137 га, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Котелевської селищної ради Полтавської області, кадастровий номер - :00:005:1599; та земельну ділянку площею 0, 3880 га, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Котелевської селищної ради Полтавської області, кадастровий номер - :00:005:1598.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 14 січня 2000 року Котелевською селищною радою Полтавської області на її імя було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії I-ПЛ № 021443, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1055, що посвідчує її право власності на земельну ділянку площею 4,05 га, яка надана для сільськогосподарського використання та розташована на території Котелевської селищної ради Полтавської області.

. У 2007 році при проектуванні земельних ділянок у відповідності нового планово картографічного матеріалу пройшли зміни по площах та конфігурації земельних ділянок власників земельних ділянок (паїв). 27 грудня 2012 року розпорядженням голови Котелевської районної державної адміністрації за № 549 «Про затвердження технічних документацій із землеустрою», було затверджено ОСОБА_1, технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно якої земельна ділянка площею 4,05 га була розділена на дві ділянки площею 0,3880 га (рілля) та 3,5137 га (рілля), які знаходяться за межами населених пунктів на території Котелевської селищної ради Полтавської області. Крім того, ТОВ Земельні відносини» при розробці технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва було вилучено з моєї земельної ділянки 0,1483 га, яка перебуває у постійному користуванні ГПУ «Полтавагазвидобування». Відповідно до ч.1, 2 ст.55 Закону України «Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо- геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Згідно з актів прийому передачі межових знаків на зберігання, актів погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами, кадастрового плану площа земельних ділянок склала 3,5137 га та 0,3880 га. З метою проведення державної реєстрації права власності на належні їй земельні ділянки площею 3,5137 га та 0,3880 га та внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачка звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Сектору державної реєстрації юридичного забезпечення Котелевської селищної ради.

Рішеннями № 30267388, № 30267789 від 01 липня 2016 року, позивачці було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень, так як подані нею документи для проведення державної реєстрації прав не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Так, відповідно до державний акт I-ПЛ № 021443 від 14.01.2000 року, зазначено, що позивачка ОСОБА_1 являється власником однієї земельної ділянки площею 4,05 га., а відповідно до витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12.05.2016 року та 21.06.2016 року площа відповідних земельних ділянок становить 0,3880 га та 3,5137 га, що є невідповідністю поданих документів заявленим правам.

Позивачка вважає, що зміни у площі та конфігурації належної їй земельної ділянки, що відбулися через проведення проектування земельних ділянок у відповідності нового планово картографічного матеріалу, через проведення робіт із інвентаризації земельних ділянок, що знаходяться в користуванні НАК «Нафтогаз України» в особі ГПУ «Полтавагазвидобування», із за чого відбувся поділ належної мені земельної ділянки площею 4,05 га на дві земельні ділянки площами 3,5137 га та 0,3880 га, не може бути обставиною для позбавлення її можливості провести державну реєстрацію права власності.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 4 Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Позивачка надала суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просять справу розглянути без її участі.

Відповідач Котелевська селищна рада Полтавської області подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги позивачки визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без участі представника відповідача. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Сектору державної реєстрації юридичного забезпечення Котелевської селищної ради Полтавської областіподав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, заперечень з приводу заявлених позовних вимог не надав.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача СВК «Батьківщина»подав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, заперечень з приводу заявлених позовних вимог не надав.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - відділу Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області, подав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, заперечень з приводу заявлених позовних вимог не надав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Визнання відповідачем предявленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України відповідачам відомі та зрозумілі.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Відповідно до ч.1, 2 ст.55 Закону України «Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо- геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відмова в державній реєстрації прав не застосовується у разі невідповідності площі земельної ділянки, зазначеної в Державному реєстрі земель, її дійсній площі в результаті зміни методів підрахунку (округлення). Як вбачається з наданих мною документів на реєстрацію, розбіжності площі є значними, що не є округленням.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, ч.4 ст.174, ч.2 ст.197, 212, 214 ЦПК України, ст.ст. 328, 392 ЦК України, ст. 81 Земельного кодексу України, ст.ст. 22, 23 Земельного кодексу УРСР від 18.12.1990 року, Законом України «Про державну реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Законом України «Про Державний земельний кадастр», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Котелевської селищної ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно, задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку площею 3,5137 га, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Котелевської селищної ради Полтавської області, кадастровий номер - :00:005:1599;

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,право власності на земельну ділянку площею 0,3880 га, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Котелевської селищної ради Полтавської області, кадастровий номер - :00:005:1598;

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя