Справа № 212/8689/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Колочко О.В.

секретарі судового засідання Деменко А.С.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

07 жовтня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що 31 травня 2015 року о 21.45 год. відповідач у дворі будинку АДРЕСА_1, безпідставно чіплявся до позивача, його дружини ОСОБА_5, при цьому виражався нецензурною грубою лайкою на їх адресу. Крім того, пошкодив транспортний засіб марки «Subaru Legacy» номерний знак НОМЕР_1, яким користується позивач на підставі нотаріально засвідченої довіреності від 29.07.2011. Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу у справі № 212/6570/15-п ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 51 грн. Проведеною Жовтневим РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області перевіркою за матеріалами ЖЕО від 31.-5.2015 № 7982 встановлено відсутність обов'язкових ознак об'єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, а саме заподіяння шкоди у великих розмірах. Діями відповідача позивачу завдано матеріальну шкоду, яка відповідно до акту огляду транспортного засобу суб'єктом оціночної діяльності ФЛП ОСОБА_6 від 06.06.15, становить 7717,50 грн. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 20000 грн. у відшкодування моральної шкоди, при цьому зазначив, що внаслідок дій ОСОБА_3 йому завдано шкоду здоров'ю, він пережив психологічний стрес, був порушений звичайний ритм життя, для відновлення якого йому необхідні додаткові зусилля. Моральна шкода полягає у фізичному болю та душевних страждань, яких зазнав позивач у зв'язку з ушкодженням здоров'я та пошкодженням транспортного засобу. Також, просив стягнути з відповідача понесені судові витрати.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, суду пояснив, що 31 травня 2015 року приблизно о 21.30 год. його дружина ОСОБА_5 разом із подругою ОСОБА_7 чекали на нього біля під'їзду для того, щоб разом поїхати на автостоянку на автомобілі, що стояв перед будинком біля електричної будки, позаду якої був «навіс» з лавками, де збиралися місцеві жителі вживати спиртні напої. Він вийшов приблизно о 21.45 год., віддав дружині ключі і вона сіла за кермо автомобіля, він сів поряд, а подруга на заднє сидіння. В світі ввімкнених фар перед автомобілем вони побачили невідому жінку років 25-30, яка сидячи на відстані приблизно одного метру від автомобіля справляла свої природні потреби. Ця жінка ОСОБА_8, як потім стало йому відомо була дружиною відповідача. Дружина відкрила двері автомобіля і зробила жінці зауваження з приводу її дій в громадському місці. На це жінка, яка була нетвереза, почала виражатися грубою нецензурною лайкою вбік дружини, підбігла до неї, схватила за руки і намагалася витягти з машини, також намагалася схватити за одяг, махала руками. ОСОБА_5 зачинила двері і заблокувала їх. ОСОБА_8 почала стукати по дверях, і в цей час підійшла якась дівчина, мабуть знайома ОСОБА_8, і намагалася заспокоїти останню. Одночасно з дівчиною підбіг відповідач ОСОБА_3, який був також у нетверезому стані, і оскільки двері автомобіля були зачинені, почав бити ногами та руками по переднім водійським дверям, склу, передньому крилу машини, зробив приблизно до десятка ударів. ОСОБА_7, яка весь цей час знаходилася на задньому сидінні, відчинила вікно і зробила зауваження ОСОБА_3, якого вона впізнала як свого однокласника. ОСОБА_3 виразився на її адресу нецензурною лайкою, проігнорувавши її зауваження. Позивач в цей час вже вийшов з машини з наміром припинити дії ОСОБА_3 та його дружини, однак вони не реагували на зауваження, нецензурно висловлювалися на його адресу, погрожували. Дівчина, яка перед тим заспокоювала ОСОБА_8 намагалася заспокоїти і ОСОБА_3, однак останній не реагував на зауваження. Позивач на вимогу дружини, яка покликала його, сів до автомобіля, і вони разом з дружиною і подругою ОСОБА_7 від'їхали, стали неподалік і позивач викликав поліцію, повідомивши, що відбуваються хуліганські дії, та б'ють автомобіль. Поліція приїхала за дві години приблизно опівночі, разом із позивачем підійшли до навісу, за яким в той час сиділи два чоловіки та дві дівчини, саме які намагалися заспокоїти ОСОБА_3 та ОСОБА_8, однак останніх вже там не було. Позивач написав заяву, в якій виклав усе що відбувалося, поліціянти поверхнево оглянули автомобіль. Також позивач зазначив, що інцидент відобразився на стані здоров'я позивача, який погіршився, звичайний ритм життя був порушений, оскільки дружина позивача боялася виходити на вулицю одна, позивач постійно звертався до лікарів, більш того позивач з дружиною мають намір змінити місце проживання. На питання суду пояснив, що в його автомобілі ніколи не було відео реєстратора.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовні заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив відмовити в задоволенні позову, суду пояснив, що 31 травня 2015 року ввечері він разом із дружиною ОСОБА_8 поверталися додому з гостей, де він пив пиво, а дружина - вино, і ще в маршрутному таксі дружина говорила про те, що хоче справити природні потреби, доїхали до потрібної зупинки, вийшли і пішли вбік свого будинку, однак дружина вже не могла терпіти, і він їй запропонував зайти за електричну будку в темряву і справити потребу, забрав в неї її сумку і стояв за рогом, коли побачив як ввімкнулися фари дальнього світла і освітили дружину, яка справляла потреби. Він одразу вийшов з-за рогу, побачив за 7 метрів від дружини автомобіль, в якому сиділа жінка за кермом і поряд з нею чоловіка, а також відео реєстратор на склі, і схвильований ситуацією, думаючи, що все знімається на відео, почав нецензурно лаятися. З машини вийшов ОСОБА_1 і зробив йому зауваження щодо нецензурної лайки та відносно дружини, але він не зреагував і продовжував лаятися. ОСОБА_7 в машині позивача не бачив. Під час інциденту на крики підійшли люди, зокрема ОСОБА_9, які заспокоювали його. Стверджував, що ані він, ані його дружина не били по машині, таким чином він не міг заподіяти шкоду, як стверджує позивач, також, вважав, що своїми діями, а саме нецензурною лайкою на адресу позивача, ніяким чином не міг заподіяти останньому моральну шкоду. За ці дії його було піддано адміністративному стягненню. Також, пояснив, що не отримував від позивача повідомлення про проведення огляду автомобіля, і особисто ОСОБА_1 не звертався до нього із претензіями щодо пошкодженого автомобіля.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених в письмовому запереченні.

Свідок ОСОБА_5 суду показала, що 31 травня 2015 року приблизно о 21.45 год. чекала з подругою ОСОБА_7 на чоловіка біля під'їзду з метою поїхати разом до автостоянки. ОСОБА_1 вийшов, вони сіли в автомобіль, вона за кермо, чоловік поряд, а подруга позаду. Коли ввімкнула фари, побачила на відстані одного метра від машини ОСОБА_8, яка сиділа заголена з боку електричної будки та справляла свої природні потреби. Коли ввімкнулися фари ОСОБА_8, яка була в нетверезому стані, почала махати руками, на що ОСОБА_5 відкрила двері автомобіля і зробила зауваження ОСОБА_8, остання піднялася, одягла штани і підійшла до машини, намагаючись витягти свідка за руки з машини, при цьому висловлювалася нецензурною лайкою. Підійшли чоловік та жінка на ім'я ОСОБА_17 і почали заспокоювати ОСОБА_8 та відтягнули її від машини. Вона (ОСОБА_5) заблокувала двері, і в цей момент із-за рогу будки підійшов ОСОБА_3 і почав бити руками та ногами по капоту та дверях, намагаючись їх відкрити, вдарив приблизно 3-4 рази, при цьому нецензурно висловлювався. ОСОБА_1 вийшов з машини, щоб перешкодити побиттю машини. ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_3 як свого колишнього однокласника, і на прохання ОСОБА_5, відчинила двері і зробила зауваження ОСОБА_3, намагаючись заспокоїти його, на що останній висловився на її адресу нецензурною лайкою. Свідок зрозуміла, що потрібно від'їжджати щоб запобігти пошкодженню автомобіля, покликала ОСОБА_1, він сів в машину, і вони від'їхали на невелику відстань, зупинилися і викликали поліцію, яка приїхала за два часи. Працівники поліції підходили до людей, які розпивали спиртні напої позаду електричної будки, опитали цих людей, оглянули автомобіль. Вона з позивачем написали заяви. На питання суду, свідок показала, що відео реєстратора в автомобілі немає і ніколи не було, а вона знімала відео вже коли приїхала поліція, також зазначила, що весь інцидент тривав приблизно 10 хвилин. Під час інциденту свідок ОСОБА_9 був відсутній, вона його побачила лише коли приїхала поліція.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що він товаришує з відповідачем з дитинства, виросли в одному дворі, влітку минулого року у вихідний приблизно о 22.00 годині він відпочивав з дружиною на вулиці в бесідці, коли почув крики позаду бесідки, вийшов і побачив як ОСОБА_3 сперечається з ОСОБА_1, вся суперечка тривала хвилину, він намагався заспокоїти позивача та відповідача, дружина ОСОБА_3 також кричала на ОСОБА_1 і намагалася заспокоїти чоловіка, потім позивач сів в автомобіль і поїхав. На питання свідок відповів, що ОСОБА_3 стояв на відстані 1-1,5 метра від машини, він (ОСОБА_9) не бачив як ОСОБА_3 бив по машині. Свідок вийшов із-за рогу майже одразу як почув крики, приблизно через 10 секунд. Біля машини ще була дружина відповідача, а з машини він чув жіночий голос, скільки людей було в машині він не бачив. Автомобіль позивача неодноразово бачив у дворі, пошкодження на автомобілі не бачив, оскільки не звертав на це уваги. Він не був присутнім коли приїхала поліція.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що з дружиною позивача ОСОБА_5 були однокурсницями, а з відповідачем - однокласниками. 31 травня 2015 року близько 21.40 - 21.50 год. вона разом з ОСОБА_5 повернулися з пробіжки, і чекали на ОСОБА_1, щоб поїхати разом на автостоянку поставити автомобіль. Коли ОСОБА_1 вийшов, вони сіли в автомобіль: ОСОБА_5 сіла за кермо, ОСОБА_1 - поряд з нею, а свідок сіла позаду водія. Коли ввімкнулися фари, вона почула як хтось почав обурюватися на це, і ОСОБА_5 зробила зауваження з приводу справляння потреб у громадському місці. Після чого ОСОБА_5 не встигла завести машину, як підбігла ОСОБА_8 і почала витягувати ОСОБА_5 з машини, хватаючи її за руки. Якась дівчина на ім'я ОСОБА_17 намагалася заспокоїти ОСОБА_8 і відтягнула її від машини. ОСОБА_5 закрила двері, ОСОБА_1 вийшов з автомобіля, і в цей час підбіг ОСОБА_3, почав бити ногами по дверях автомобіля та в районі переднього колеса. ОСОБА_5 покликала чоловіка, ОСОБА_1 сів в автомобіль, і вони разом поїхали, зупинилися неподалік і ОСОБА_1 викликав поліцію. На питання свідок показала, що в машині позивача не бачила відео реєстратор, поліція приїхала приблизно за 1,5 години, опитала людей, які сиділи за столиком і розпивали спиртні напої, ОСОБА_1 написав заяву, до поліції її не викликали, автомобіль позивача був чистий. Під час того як ОСОБА_3 бив по машині, вона відкрила двері і зробила йому зауваження, звертаючись до нього на ім'я, на що він нецензурно відповів, на її думку, він не впізнав її, в руках він нічого не тримав, одягнутий був у красній футболці, шортах, красній кепці наніс декілька разів (3-5 удари) ногами по передній двері до скла доставав, і нижче де знаходиться дверна ручка, а потім декілька ударів (3-5 удари) по передньому колесу з боку водія, загалом наніс до 10 ударів по машині.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що позивача не знає, а відповідач його сусід, в червні-липні 2015 року близько 21.00 - 21.30 години він сидів на лавці зі своїм товаришем біля будинку № 51 напроти будинку № 53, біля якого відбулася подія, на відстані приблизно 30-40 метрів, бачив за електричною будкою, яка розташована біля 3 під'їзду будинку № 53, автомобіль позивача, фари якого 3-4 рази блимали ближнім та дальнім світлом, до цього автомобіля підійшов ОСОБА_3 з шкіряною сумкою в руках, почав лаятися, потім підійшов ще один хлопець, всі кричали один на одного, виходили з машини потім знов сідали. На питання свідок показав, що місце, де відбулася сварка освітлювалося світлом з під'їзду, в світі фар він нікого не бачив, чув крики та грюкання дверима, жіночий крик також чув, не бачив щоб наносилися удари по автомобілю, вся подія тривала 1-2 хвилини, ніхто нікого не рознімав, із-за будки після початку скандалу підійшов хлопець ОСОБА_9 до ОСОБА_3, який стояв біля автомобіля і все закінчилося. Звідки підійшов ОСОБА_3 він не бачив, одягнений він був у щось темне, в руках тримав сумку, підійшов і став біля дверей машини, він бачив ОСОБА_3 за машиною лише по шию, бачив його руки, ноги не бачив, на думку свідка, якби ОСОБА_3 бив ногами, він би це побачив з руху його тіла.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що вона являється дружиною відповідача, влітку, точну дату вона не пам'ятає, приблизно о 22.00 год., повертаючись з чоловіком з гостей, біля свого будинку віддала червону сумку чоловіку і зайшла за електричну будку справити свої природні потреби, під час цього 3-4 рази ввімкнулися фари машини, що стояла від неї на відстані 7 метрів, з машини з боку пасажирського сидіння вийшов чоловік (ОСОБА_1) і почав робити зауваження, також кричала жінка, хто був ще в автомобілі вона не бачила, коли вона почала одягатися ОСОБА_3 вийшов з-рогу будки почав нецензурно лаятися, вона одяглася і підійшла забрати чоловіка, потім підійшов ОСОБА_9 заспокоїти ОСОБА_3, звідки він підійшов вона не бачила, конфлікт тривав декілька хвилин, вона позивача не била, ОСОБА_3 не бив по машині, інші особи не брали участь у конфлікті, до поліції її не викликали.

Допитаний в судовому засіданні як спеціаліст ОСОБА_11, за участю якого проводилася процесуальна дія з огляду відео файлу та фото файлів від 31.05.2015, пояснив технічні властивості вказаних файлів, які містилися на флеш-носії - карті пам'яті, зазначивши, що втручання шляхом зміни або спотворення файлів не відбувалося, надавши при цьому свої роз'яснення як фахівець.

Суд, заслухавши сторони, їх представників, свідків, спеціаліста, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, прийшов до такого висновку.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 володіє та користується автомобілем НОМЕР_2, на підставі довіреності, яка видана ОСОБА_12 (а.с. 29-30).

Відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Кривого від 19 серпня 2015 року, яка набрала законної сили 28 серпня 2015 року, 31 травня 2015 року о 21.45 год. ОСОБА_3, перебуваючи в громадському місці біля будинку АДРЕСА_1 висловлювався грубою нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_5, на зауваження не реагував, чим порушив громадській порядок та спокій громадян (а.с. 17).

Зі змісту вказаної постанови суду вбачається, що ОСОБА_3 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП під час розгляду справи у суді визнав у повному обсязі, і на нього було покладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 17).

Приймаючи вищезазначену постанову, суд виходив з визнання вини ОСОБА_3 та доданих до справи письмовими доказами, ОСОБА_1 не був допитаний судом.

Згідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

З огляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, копії яких містяться в матеріалах цивільної справи, вчинене ОСОБА_3 щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_5 судом встановлено, що 31.05.2015 о 22.02 год. до Жовтневого РВ КМУ України в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про побиття автомобіля біля будинку АДРЕСА_1, що підтверджується копією картки первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону, запис № 7982 від 31.05.2015 (а.с. 10).

Із копії заяви, доданої до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 31 травня 2015 року звернувся до Жовтневого РВ КМУ України в Дніпропетровській області і просив притягнути до відповідальності ОСОБА_3 та 4-х незнайомих йому осіб, які 31 травня 2015 року о 21.45 год. біля будинку № АДРЕСА_1 влаштували сварку та виражалися нецензурною лайкою на адресу заявника та його співмешканки ОСОБА_5, хапали її за одяг та намагалися витягти її з автомобіля, при цьому били ногами по водійській двері приблизно 3 рази, чим завдали пошкодження дверей на загальну суму приблизно 2000 грн. (а.с. 12).

Вивченням письмових пояснень, наданих ОСОБА_1 з приводу заяви до поліції від 31.05.2015, встановлена їх аналогічність поясненням, наданим в судовому засіданні під час розгляду цивільної справи (а.с. 13, 116-118).

Як вбачається з матеріалів ЖЕО від 31.05.2015 № 7982, які були оглянуті в судовому засіданні і копії яких містяться в матеріалах цивільної справи, ДІМ Жовтневого РВ КМУ України в Дніпропетровській області ОСОБА_13, розглянувши вказані матеріали, встановив, що 31 травня 2015 року близько 21.45 год. у дворі будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_3 висловлювався нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_1 та його співмешканки ОСОБА_5 та пошкодив водійські двері автомобіля «Субаро Легаси». Однак за відсутності обов'язкових ознак об'єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КУпАП, а саме заподіяння шкоди в великих розмірах, прийнято рішення про закінчення перевірки і в разі встановлення місця знаходження ОСОБА_3 притягнути його до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП (а.с. 11).

Про таке прийняте рішення Жовтневий РВ КМУ України в Дніпропетровській області повідомило ОСОБА_1 листом від 18.06.2015 за № 30/2755ЖЕО (а.с. 19).

З фото файлів, оглянутих в судовому засіданні, які містилися на речовому доказі - флеш-носії - картки пам'яті, і під час огляду яких був присутнім спеціаліст, який надав пояснення з приводу їх незмінності з часу створення їх 31 травня 2015 року за допомогою мобільного телефону «Самсунг» за НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, що відповідають даті та часу створення, вбачається на передній лівій двері відбиток від обуві.

Відповідно до акту огляду транспортного засобу від 06.06.2015 о 12.30 год., проведеного на стоянці для автомобілів незалежним оцінювачем ОСОБА_6, повноваження якого підтверджені документально (а.с. 58-61), у присутності сторожа автостоянки ОСОБА_14 та замовника ОСОБА_1, виявлені наступні пошкодження: ліве крило деформовано, є вм'ятина, пошкоджено лакофарбове покриття, потребує на проведення кузовних та малярних робіт, ліві двері деформовані, є вм'ятина, пошкоджено лакофарбове покриття, підлягає ремонту та пофарбуванню, потребує на проведення кузовних та малярних робіт (а.с. 53-54).

Таким чином, судом встановлено, що 31 травня 2015 року приблизно о 21.45 год. в АДРЕСА_1 ОСОБА_3 3-4 рази вдарив ногою в обуві по лівим переднім дверям та передньому лівому крилу автомобіля НОМЕР_3, яким правомірно володіє ОСОБА_1, чим спричинив пошкодження вказаного автомобіля у вигляді вм'ятини на лівому крилі та лівих дверях, пошкодження лакофарбового покриття.

Дані обставини встановлені судом на підставі пояснень позивача, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_7, огляду і дослідження в судовому засіданні фотофайлів, звіта незалежної оцінки пошкодження автомобіля, пояснень спеціаліста та викладеними вище письмовими доказами.

Крім того, вищевикладені обставини пошкодження автомобіля НОМЕР_3, підтвердили допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5, ОСОБА_15, показання яких послідовні, деталізовані, конкретизовані і узгоджуються між собою та поясненням позивача та дослідженими в судовому засіданні письмовими і речовими доказами.

Разом з тим суд не бере до уваги показання свідків ОСОБА_9, який не зміг зазначити навіть приблизну дату події, натомість вказавши що вона відбулася влітку, крім того зазначив, що він підійшов вже після початку конфлікту, надавав покази невпевнено, плутаючись у показах, ОСОБА_10, який також зазначив що подія відбулася в червні-липні 2015 року, крім того, у суду виникають сумніви щодо показань цього свідка, який з відстані 30-40 метрів в темний час доби розгледів в руках відповідача червону шкіряну сумку, але не розгледів в чому він був одягнений, також цей свідок показав, що бачив ОСОБА_3, який стояв за машиною по шию, однак бачив руки, і припустив, якби ОСОБА_3 бив по машині він би це побачив з рухів його тіла, також показання цього свідка не узгоджуються з показами інших свідків, які зазначали, що було на вулиці темно і саме в темряву зайшла свідок ОСОБА_8 справити свої природні потреби, тоді як свідок ОСОБА_10 стверджував про те, що місце конфлікту освітлювалося добре світлом з під'їзду, такі покази суд вважає неналежними доказами, оскільки вони викладені сумбурно, непослідовно, без конкретизації і деталізації, і не узгоджуються із іншими доказами, дослідженими судом. Також, судом не беруться до уваги покази свідка ОСОБА_8, яка не пам'ятала дати події, її покази викладені непослідовно, невпевнено і не узгоджуються з іншими доказами, дослідженими у справі, крім того, у суду є сумніви щодо показів цього свідка, яка являється дружиною відповідача і з метою уникнення відповідальності її чоловіком, надавала неконкретизовані і не деталізовані свідчення.

Не приймає суд як належний доказ і відео, яке було відтворено в судовому засіданні, під час якого був присутній спеціаліст, який надавав пояснення щодо технічних властивостей файлу та його незмінності з часу його створення 31 травня 2015 року, оскільки відео знято не якісно протягом усього часу було видно лише асфальт та чиїсь ноги, мову та голоси практично не розібрати, крім того як вбачається з часу створення цього файлу, відео зйомка проводилася за дві години після подій, які були предметом розгляду справи.

Доводи відповідача про те що, що він не пошкоджував автомобіль, суд не бере до уваги, оскільки вважає, що вони не знайшли свого підтвердження в суді, і сприймаються судом як форма уникнення відповідальності.

Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, не беручи такі докази, як покази свідків ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_9, та відеозапис, наданий позивачем, з підстав викладених вище, встановив факт пошкодження відповідачем ОСОБА_3 автомобіля позивача ОСОБА_1

Згідно наданого позивачем звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, спричиненого володільцю автомобіля марки ОСОБА_16 в результаті його пошкодження, вбачається, що вартість матеріальної шкоди на дату оцінки - 06.06.2015 , складає 7717,50 грн. (а.с.31-54).

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані положеннями ЦК України.

Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.11 ЦК України підставам и для виникнення цивільних прав та обов'язків є, окрім іншого, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Положеннями ст.22 ЦК України закріплено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків належать і витрати, яких особа зазнала зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо інше не встановлено законом або договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному розмірі особою, яка її завдала.

Підставами для відшкодування шкоди є обов'язкові умови: неправомірна поведінка особи, тобто така поведінка, внаслідок якої завдано шкоду, наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою; вина завдавача шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдано не з її вини.

Тобто цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги ОСОБА_1 в частині відшкодування майнової шкоди такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки в даному випадку наявні усі складові, що дають підстави для застосування ст. 1166 ЦК України, та між неправомірними діями відповідача і шкодою, заподіяною позивачеві, є безпосередній причинно-наслідковий зв'язок, і ці обставини повністю доведені у судовому засіданні належними та допустимими доказами, і не спростовані відповідачем.

Що стосується позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, а також може відшкодовується грішми. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана, з розміром цього відшкодування.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, передбачених законом.

В суду не викликає сумнівів дійсність спричинення позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля відповідачем 31 травня 2015 року моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях позивача через пошкодження його майна, неможливості їм користуватись до проведення відновлювального ремонту. Разом з тим, суду не надані будь-які докази, що об'єктивно свідчили б про істотність заподіяної позивачу моральної шкоди і настання суттєвих негативних наслідків саме для його психологічного та фізичного стану, зокрема надані позивачем медичні документу датуються 2013-2014 роками, тобто до встановлених судом подій. З урахуванням викладеного, суд, керуючись вимогами розумності та справедливості при визначенні розміру відшкодування, вважає позовні вимоги про стягнення моральної шкоди такими, що підлягають частковому задоволенню у розмірі 500 гривень.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, судові витрати в сумі 487 грн. 20 коп. за оплату судового збору за позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди та 12,18 грн. - за оплату судового збору за позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, загалом в сумі 499,38 грн. (а.с. 1,2).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.11, 15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст.ст.10, 11, 57-61, 64, 169, 188, 208, 209, 212-216, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 7717 (сім тисяч сімсот сімнадцять) грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 500 (п'ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати на оплату судового збору в сумі 499 (чотириста дев'яносто дев'ять) гривень 38 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 08 серпня 2016 року.

Суддя: О. В. Колочко