Справа № 465/95/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

"20" квітня 2016 р. Франківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Лозинського Б.М.

за участі секретаря судових засідань- Попика А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду цивільну справу за позовом Фермерського господарства «ОСОБА_1В.» до Державної екологічної інспекції у Львівській області, Державної охорони навколишнього середовища у Львівській області, Держави Україна в особі державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся в суд із позовом до відповідачів- Державної екологічної інспекції у Львівській області, Державної охорони навколишнього середовища у Львівській області, Держави Україна в особі державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

14 квітня 2016 року представник відповідача- Державної екологічної інспекції у Львівській області подав до суду клопотання, в якому просить в задоволенні позову відмовити, з покликанням на те, що спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Представник позивача та представники відповідачів в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомили, позивач подав заяву про слухання справи у його відсутності, відповідачі заяви про можливість слухання справи у їх відсутності на адресу суду не подали, а тому суд вважає, що слід справу розглянути у їх відсутності.

Згідно ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до положень ст.ст. 1 і 12 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно зі встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 3 постанови № 3 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» розяснив, що відповідно до статей15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. У звязку з наведеним, суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, субєктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Спільним листом Верховного Суду України та Вищого господарського суду України від 20 липня 1995 р. № 01-8/518а розяснено, що за загальним правилом підвідомчість спорів визначається законодавчими актами України. Однак, коли в законодавчих актах підвідомчість визначена нечітко, слід виходити із субєктного складу учасників спору. Отже, якщо сторонами у справі є юридичні особи, спір підлягає вирішенню господарським судом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем юридичною особою Фермерським господарством «ОСОБА_1В.» заявлено позов до юридичних осіб- Державної екологічної інспекції у Львівській області, Державної охорони навколишнього середовища у Львівській області, Держави Україна в особі державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Таким чином між сторонами існує господарський спір.

Враховуючи вищенаведене, оскільки спір між сторонами має господарський характер, його вирішення віднесено законом до юрисдикції господарських судів, а тому не підлягає до розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому провадження у справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 15,16, п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України,ст.12 ГПК України, суд,-

у х в а л и в :

цивільну справу за позовом Фермерського господарства «ОСОБА_1В.» до Державної екологічної інспекції у Львівській області, Державної охорони навколишнього середовища у Львівській області, Держави Україна в особі державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - провадженням закрити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу в порядку та строки, передбачені ст.294 ЦПК України до апеляційного суду Львівської області через районний суд.

Ухвалу виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя Франківського

районного суду м.Львова: ОСОБА_2