Провадження № 22-ц/779/112/2016
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Василишин Л.В.

суддів: Беркій О.Ю., Соколовського В.М.

секретаря Бойчука Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції про визнання незаконними дій головного державного виконавця Рибак М.М. при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувану від 12.10.2015 року, визнання незаконними дій начальника ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_3 при затвердженні постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві від 12.10.2015 року, зобовязання головного державного виконавця Рибак М.М. та начальника ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_3 скасувати неправомірну постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, повернення виконавчого листа на повторне предявлення та відкриття виконавчого провадження, стягнення судового збору, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 23 листопада 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 23 листопада 2015 року відмовлено у відкритті провадження у справі за вищевказаною позовною заявою.

ОСОБА_2 на ухвалу суду подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції вимог процесуального закону.

Апелянт зазначив, що відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції вказав, що така заява не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, а заявнику слід звернутися із скаргою в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» та розділом 7 ЦПК України. Проте, як вказує апелянт, його заява подана саме на підставі ст.ст.383-386 ЦПК України та ст.ст.6,32,82 Закону України «Про виконавче провадження». У скарзі конкретно зазначені неправомірні дії державного виконавця, які оскаржуються та рішення суду, на виконання якого проводились виконавчі дії. У тексті заяви також є посилання на вимоги ст.383-386 ЦПК України.

Крім того, статтею 122 ЦПК України визначено підстави для відмови у відкритті провадження, перелік яких є вичерпним. Однак в даному випадку суд безпідставно та необґрунтовано відмовив у відкритті провадження у справі. Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_2 просив скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта вимоги скарги підтримав, просив її задоволити.

Представник відділу ДВС у судове засідання апеляційного суду не з»явився.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що подана ОСОБА_2 позовна заява не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, оскільки із змісту позовних вимог вбачається, що спір між позивачем та ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції виник з приводу неправомірного повернення виконавчого документа. Відтак позивачу слід звернутися до суду зі скаргою в порядку ст.ст.383,384 ЦПК України.

Колегія суддів вважає такий висновок суду передчасним, оскільки відповідно до ст.ст.383,384 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, перелічені в частині сьомій статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" .

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб ДВС, до скарг сторін виконавчого провадження мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 28.01.2013, № 24-152/0/4-13 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі").

Аналогічне положення містить п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26.12.2003, № 14.

Згідно ч.7 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» (в ред. станом на день звернення скаржника до суду 23.11.2015р.), скарга у виконавчому провадженні подається у письмовій формі та має містити: 1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; 2) повне найменування (ім'я) стягувача та боржника, їх місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім'я) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; 3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); 4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та норму закону, яку порушено; 5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Матеріалами справи встановлено, що 23.11.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою, у якій, посилаючись на положення ст.ст.383-386 ЦПК України та ст.ст.6,32,82 Закону України «Про виконавче провадження», просив визнати незаконними дії головного державного виконавця Рибак М.М. при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 12.10.2015 року, визнати незаконними дії начальника ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_3 при затвердженні постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві від 12.10.2015 року, зобовязати головного державного виконавця Рибак М.М. та начальника ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_3 скасувати неправомірну постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, повернути виконавчий листа на повторне предявлення та відкрити виконавче провадження.

Зміст позовної заяви ОСОБА_2 відповідає вимогам ч.7 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема містить посилання на рішення суду та виконавчий лист (№344/7813/2013 від 22.07.2015 року), вказані дії державного виконавця, які на думку заявника, є незаконними, а також підставу звернення ст.ст.383-386 ЦПК України, ст.ст.6,32,82 Закону України «Про виконавче провадження».

У випадку виявлення судом невідповідності означення документу його змісту, суд вправі був залишити позовну заяву без руху (ст.121 ЦПК України), однак не відмовляти у відкритті провадження, оскільки такої підстави не містить ст.122 ЦПК України. Наведеною нормою встановлено вичерпний перелік підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

Разом з тим, відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції не врахував вимог наведених норм, чим позбавив апелянта права на доступ до правосуддя.

Враховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307,312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 23 листопада 2015 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча Василишин Л.В.

Судді: Беркій О.Ю.

ОСОБА_4