У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 10 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 3 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (далі - ВВД ФСС НВУ у м. Кривому Розі Дніпропетровської області) про визнання незаконної відмови у призначенні щомісячних страхових виплат, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення страхових виплат на відшкодування втраченого заробітку, який уточнив у березні 2016 року.

В обґрунтування позову зазначав, що працюючи протягом 20 років на посадах підземного бурильника, підземного прохідника шахти «Гвардійська» ВО «Кривбасруда» в умовах впливу шкідливих факторів, він отримав професійне захворювання з діагнозом: двосторонній кохлеарний неврит з легким зниженням слуху. 15 січня 1996 року проведено розслідування випадку хронічного професійного захворювання, про що складено акт форми П-4. Висновком ЛТЕК від 17 червня 1996 року йому первинно встановлено 5% втрати професійної працездатності з наступним переоглядом 1 червня 1998 року й наказом по шахті «Гвардійська» ВО «Кривбасруда» № 358 від 27 червня 1996 року призначено одноразову виплату та щомісячні виплати у відшкодування втраченого заробітку, які він отримував до 1998 року, тобто до моменту припинення проходження оглядів у МСЕК.

Оскільки висновком МСЕК від 23 листопада 2011 року йому встановлено стійку втрату профпрацездатності у розмірі 10% повторно у зв'язку з тим же профзахворюванням, починаючи з 21 листопада 2011 року безстроково, він звернувся до відповідача з заявою про призначення страхових виплат та необхідними для цього документами, однак отримав відмову з підстав не надання ним оригіналу акту форми П-4.

Висновком МСЕК від 21 січня 2013 року йому встановлено стійку втрату працездатності у загальному розмірі 25%, з них 20% - первинно по сидеросилікозу та 5% - повторно по туговухості (1995 рік).

Посилаючись на те, що ним відповідачу для призначення страхових виплат надано належним чином засвідчену копію акту форми П-4 від 15.01.1996 року, оригінал якого не зберігся, просив суд визнати неправомірною бездіяльність відповідача, зобов'язати відповідача прийняти від нього належним чином завірену копію акту розслідування хронічного професійного захворювання форми П-4 від 15.01.1996 року для призначення на його користь страхових виплат з обчисленням середнього заробітку за відповідні періоди.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 10 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду, позов задоволено. Зобов'язано ВВД ФСС НВУ у м. Кривому Розі Дніпропетровської області прийняти від ОСОБА_2 завірену в.о. головного державного санітарного лікаря Дзержинського району м. Кривого Рогу Есауловим В.О. ксерокопію акта розслідування хронічного професійного захворювання від 15 січня 1996 року для призначення страхових виплат: з 23 листопада 2011 року по 20 січня 2013 року у зв'язку з встановленою висновком МСЕК від 23 листопада 2011 року стійкою втратою працездатності у розмірі 10 % повторно, по такому профзахворюванню, як двосторонній кохлеарний неврит з легким зниженням слуху; з 21 січня 2013 року - безстроково у зв'язку з встановленою висновком МСЕК від 21 січня 2013 року стійкою втратою профпрацездатності у розмірі 5% повторно по такому профзахворюванню, як нейросенсорна приглухуватість першого ст. (з легким зниженням слуху). Захворювання професійне (1995 рік) та з обчисленням середнього заробітку за відповідні періоди, що передували повторному ушкодженню здоров'я (сидеросилікоз першої ст. (пізній розвиток) ускладнений хронічним обструктивним захворюванням легень першої ст. ЛН першого

другого ст.).

Провадження в частині позовних вимог щодо визнання бездіяльності протиправною закрито відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги про зобов'язання вчинити певні дії, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вірно виходив із наступного.

Актом огляду у ЛТЕК № 839 від 17 червня 1996 року ОСОБА_2 первинно встановлено 5% втрати професійної працездатності, починаючи з

10 червня 1996 року до 1 липня 1998 року, з наступною датою переогляду -

1 червня 1998 року.

Висновком МСЕК від 21 січня 2013 року, позивачу встановлено стійку втрату працездатності у загальному розмірі 25%, з них 20% - первинно по сидеросилікозу та 5% -повторно по туговухості .

Відповідно до п.п. 4 п. 3.1 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27 квітня 2007 року № 24, на який посилається відповідач, для призначення потерпілому щомісячної страхової виплати до робочого органу виконавчої дирекції Фонду подається акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4, та не конкретизується, що надається саме оригінал документу.

Таким чином, задовольняючи позов, суди обґрунтовано виходили із відсутності законом встановлених підстав для відмови у призначенні страхових виплат без оригіналу акта розслідування хронічного професійного захворювання та наявності підстав для захисту порушених прав позивача в обраний ним спосіб.

Доводи, на які посилається заявник у касаційній скарзі, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від

10 червня 2016 року та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від

3 серпня 2016 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в

м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 10 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 3 серпня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна