Справа № 167/47/16-ц Провадження № 22-ц/773/1248/16 Головуючий у 1 інстанції: Сіліч І.І.
Категорія: 55 Доповідач: Лівандовська-Кочура Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Лівандовської-Кочури Т.В.

суддів Грушицького А.І., Свистун О.В.

за участю:

секретаря Перебойчука Р.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 районної ради про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, зміну дати звільнення, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 6 липня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до «Центральної районної аптеки № 6 Рожищенського району Волинської області» про стягнення належних до виплати сум при звільненні, зміну дати звільнення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їй не виплачувалась заробітна плата, у звязку із чим, утворилась заборгованість за період з 1 серпня 2014 по 18 травня 2015 року в сумі 13 758, 70 грн., невиплачена грошова компенсація за невикористану відпустку в розмірі 6 396, 70 грн., допомога в розмірі двох посадових окладів, згідно контракту в розмірі 3 919, 02 коп., а також просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 16 травня 2015 року по 14 березня 2016 року в розмірі 24 273, 87 грн. Так як при звільненні з ОСОБА_1 не було проведено розрахунок по виплаті зазначених коштів, просила їх стягнути з відповідача та внести в трудову книжку зміни в запис про день звільнення, про що видати новий наказ.

Ухвалою суду від 28 квітня 2016 року замінено первісного відповідача «Центральну районну аптеку № 6 Рожищенського району Волинської області» на належного відповідача ОСОБА_3 районну раду.

Рішенням Рожищенського районного суду від 6 липня 2016 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вищеназваним рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій через неповноту зясування судом обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивач апеляційну скаргу із наведених у ній мотивів підтримала, тоді як представник відповідача просила її відхилити, з огляду на безпідставність наведених у ній доводів.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статуту «Центральної районної аптеки № 6 Рожищенського району Волинської області» аптека заснована на районній комунальній власності, власником майна є територіальна громада сіл, селища і міста району в особі ОСОБА_3 районної ради, має статус юридичної особи, самостійний закінчений баланс, розрахунковий рахунок в установах банку, здійснює бухгалтерський облік, веде статистичну звітність, має печатку з своєю назвою, кутовий штамп, бланки і інші реквізити. Аптека проводить всі заходи, необхідні для здійснення покладених на неї завдань і діє на принципі повного господарського розрахунку, наділяється власними основними фондами і обіговими коштами. Керівництво діяльності аптеки здійснює її директор, який призначається (звільняється) ОСОБА_3 районною радою на її пленарному засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи між директором аптеки № 6 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 районною радою 19 грудня 2013 року укладено контракт, відповідно до умов якого, остання призначена на посаду директора аптеки з 19 грудня 2013 року по 19 грудня 2016 року.

П. 3.1. ч. 3 контракту визначено, що за виконання обовязків, передбачених цим контрактом, Керівнику нараховується заробітна плата за рахунок частки доходу, одержаного підприємством внаслідок його господарської діяльності.

Статтею 96 ЦК України у частинах першій та третій передбачено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобовязаннями. Засновник юридичної особи не відповідає за зобовязаннями юридичної особи, крім випадків встановлених установчими документами та законом.

Статут комунального підприємства такої відповідальності засновника не встановлює, як і норми Закону України Про місцеве самоврядування.

Встановлено, що заробітна плата працівникам, в тому числі позивачу ОСОБА_1, нараховувалась та виплачувалась саме аптекою № 6, як юридичною особою, яка мала свою бухгалтерію.

30 жовтня 2014 року ОСОБА_3 районна рада прийняла рішення про припинення діяльності юридичної особи комунального підприємства «Центральна районна аптека № 6 Рожищенського району Волинської області» шляхом його ліквідації та створення ліквідаційної комісії. (а.с. 130).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на теперішній час КП «Центральна районна аптека № 6 Рожищенського району Волинської області» є юридичною особою, що знаходиться в стані припинення.

Разом з тим, ОСОБА_1 заявила вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку до ОСОБА_3 районної ради, як власника нерухомого майна, однак, враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги, що «Центральна районна аптека № 6 Рожищенського району Волинської області» є юридичною особою, яка на даний час не ліквідована і яка проводила нарахування та виплату заробітної плати позивачу ОСОБА_1, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 районна рада є неналежним відповідачем за позовними вимогами про стягнення належних до виплати позивачу сум при звільненні.

Проте, не можна погодитись із висновком суду про те, що ОСОБА_3 районна рада є неналежним відповідачем по вимозі про зміну дати звільнення з огляду на наступне.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 призначена на посаду директора аптеки № 6 на підставі контракту, укладеного з ОСОБА_3 районною радою.

Рішенням ОСОБА_3 районної ради від 15 травня 2015 року за № 44/3 ОСОБА_1 цього ж дня звільнено з посади директора «Центральної районної аптеки № 6 Рожищенського району Волинської області», у звязку з систематичним невиконанням без поважних причин обовязків, покладених на неї трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, п. 3 ст. 40 КЗпП України (а.с. 19).

З урахуванням того, що контракт укладався з відповідачем, який приймав рішення про звільнення позивача ОСОБА_1, ОСОБА_3 районна рада, в даному випадку, є належним відповідачем в частині заявленої позивачем вимоги про зміну дати звільнення, однак суд першої інстанції не надав належної правової оцінки цим обставинам.

За таких обставин, рішення суду, не ґрунтується на належно встановлених обставинах справи про дійсні права і обовязки сторін щодо предмета спору.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України та Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29 липня 1993 року, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. Датою звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним. Якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

Таким чином, умовою для зміни запису у трудовій книжці про дату звільнення на день фактичної видачі трудової книжки, є наявність вини власника або уповноваженого ним органу у затримці видачі трудової книжки.

Встановлено, що трудова книжка зберігалась у відповідача, який листом від 15 травня 2015 року за вих. № 127/03-19-2-15 повідомив позивача ОСОБА_1 про отримання трудової книжки або надання письмової згоди на її пересилання поштою з доставкою на зазначену нею адресу, який залишився без виконання (а.с. 20). В свою чергу, у відповідності до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, позивачем ОСОБА_1 не надано суду належних та допустимих доказів в підтвердження звернень до відповідача із вимогами про видачу трудової книжки.

Враховуючи те, що вини ОСОБА_3 районної ради у затримці видачі трудової книжки не встановлено, правові підстави для внесення в трудову книжку зміни в запис про день звільнення та видачу нового наказу про звільнення, відсутні.

В зв'язку з неповнотою зясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права рішення суду в частині відмови в позові про зміну дати звільнення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову позову, у зв'язку з безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 6 липня 2016 року у даній справі в частині відмови в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 районної ради про зміну дати звільнення скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 районної ради про зміну дати звільнення відмовити.

В решті рішення зашилити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді