РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2016 м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi ОСОБА_1,

з участю: секретаря судового засідання Григорчук В.М.,

представників ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному

справу за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_6» до ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Представник публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_6» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримала та, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд стягнути зі ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором № 14/08-А від 14 січня 2008 року в сумі 198839 грн 50 коп та судові витрати по справі.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і у задоволенні позову просить суд відмовити за його недоведеністю та необґрунтованістю. На заперечення позовних вимог посилається на те, що за кредитним договором № 14/08-А від 14 січня 2008 року відповідач ОСОБА_4 коштів не отримувала.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є недоведеними та безпідставними, а тому позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 14 січня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «ВіЕйБі Банк», повним правонаступником якого є ПАТ «ВіЕйБі Банк», та відповідачем ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 14/08-А.

Згідно умов цього договору, позивач надає відповідачу кредит на придбання автомобіля в розмірі 29702,97 доларів США зі сплатою 12,5% річних за користування кредитними коштами терміном по 14 січня 2015 року (п.п.1.1., 1.2., 1.3. кредитного договору).

У відповідності до п.1.4. кредитного договору забезпечення зобовязань щодо погашення кредиту, сплати процентів за його користування, інших платежів, передбачених цим договором, а також можливих штрафних санкцій, є застава автотранспортного засобу, про що сторонами укладено договір застави автомобіля, що набувається позичальником по договору купівлі-продажу автотранспортного засобу № 20-01/08 від 14 січня 2008 року, укладеного між позичальником та ТОВ-фірма «БНН».

Пунктом 2.1.2. кредитного договору передбачено, що оплата вартості автомобіля за рахунок кредитних коштів здійснюється або готівковим шляхом: за рахунок коштів, отриманих шляхом видачі готівкових коштів позичальнику з поточного рахунку через касу банку при наявності належним чином оформленої заяви на видачу готівки, сума в якій зазначена у валюті України гривнях / іноземній валюті доларах США/євро, або безготівковим шляхом: за рахунок коштів, спрямованих шляхом перерахування, згідно доручення позичальника, або в порядку та на умовах, передбачених п.2.5.6. цього договору, на поточний рахунок продавця за реквізитами, вказаним позичальником письмово.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ «ВіЕйБі Банк» посилається на те, що за кредитним договором № 14/08-А від 14 січня 2008 року відповідачу були видані саме готівкові кошти і оплата вартості автомобіля за рахунок кредитних коштів була здійснена нею готівковим шляхом, тобто за рахунок коштів, отриманих шляхом видачі готівкових коштів позичальнику з поточного рахунку через касу банку, на підтвердження чого позивачем суду було надано заяву на видачу готівки № 3492 від 14 січня 2008 року з підписом відповідача про отримання коштів.

Як слідує із заяви на видачу готівки № 3492 від 14 січня 2008 року, 14 січня 2008 року ОСОБА_4 у касі банку особисто отримала готівкові кошти у сумі 29702,97 доларів США (гривневий еквівалент 150000 гривень) з поточного рахунку № 80 згідно кредитного договору № 14/08-А від 14 січня 2008 року.

Разом з тим, відповідачем заперечується як сам факт отримання кредитних коштів за кредитним договором № 14/08-А від 14 січня 2008 року, так і факт отримання готівкових коштів згідно заяви на видачу готівки № 3492 від 14 січня 2008 року, яку, на що наголошує представник відповідача, ОСОБА_4 не підписувала.

Висновком судової почеркознавчої експертизи від 18 грудня 2013 року № 1-203, проведеної Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при УМВС України в Рівненській області, встановлено, що підпис у графі «Підпис отримувача» у заяві на видачу готівки № 3492 від 14 січня 2008 року виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою.

Згідно з частиною першою статті 638 та частиною першою статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх його істотних умов.

Частиною другою статті 640 ЦК України встановлено, що у разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, що встановлено частиною другою статті 1054 ЦК України.

За змістом статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

З огляду на вказані положення цивільного законодавства, договір позики є договором реальним та вважається укладеним з моменту передачі грошей. Сам по собі факт підписання сторонами тексту договору без передачі грошових коштів не породжує обовязку позичальника повернути грошові кошти.

Враховуючи, що кредитний договір є реальним договором, то відсутність доказів про отримання коштів за ним позичальником, а також, разом з цим, заперечення позичальника щодо отримання коштів, є підставою для того, щоб вважати його неукладеним.

Надана позивачем на підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів заява на видачу готівки № 3492 від 14 січня 2008 року, враховуючи висновок експерта від 18 грудня 2013 року № 1-203, не може бути визнана судом належним та допустимим доказом факту отримання відповідачем коштів, а тому не приймається судом до уваги при вирішенні спору.

Крім того, суд вважає необхідним звернути увагу на наступне.

Як слідує з п.1.4. кредитного договору, автомобіль, на придбання якого позивач мав надати відповідачу кошти згідно кредитного договору № 14/08-А від 14 січня 2008 року, набувається позичальником по договору купівлі-продажу автотранспортного засобу № 20-01/08 від 14 січня 2008 року, укладеного між позичальником та ТОВ-фірма «БНН».

Ні оригінал, ні копія вказаного договору купівлі-продажу автотранспортного засобу № 20-01/08 від 14 січня 2008 року суду сторонами не надана. Натомість, на підтвердженням отримання відповідачем автомобіля позивачем до позовної заяви додано видаткову накладну № РН-0000022 від 14 січня 2008 року.

Як зазначено у п.1.2. договору застави автотранспортного засобу № 14/08-А/З від 14 січня 2008 року, предмет застави (автомобіль) належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВКС № 052713, виданого та зареєстрованого 05 січня 2008 року 1-е МРВ ДАІ м.Рівне та договору купівлі-продажу № 20-01/08 від 14 січня 2008 року.

Разом з тим, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВКС № 052713 від 05 січня 2014 року, автомобіль належить ОСОБА_4 на підставі довідки-рахунку ЄГП-969518 від 04 січня 2008 року, але не на підставі договору купівлі-продажу № 20-01/08 від 14 січня 2008 року.

Наведені обставини викликають у суду закономірні сумніви щодо існування договору купівлі-продажу № 20-01/08 від 14 січня 2008 року як такого та щодо правомірності природи видаткової накладної № РН-0000022 від 14 січня 2008 року, а тому посилання позивача на вказані документи суд при вирішенні спору до уваги не приймає.

Оскільки позивачем не доведено факту передачі відповідачу кредитних коштів за кредитним договором № 14/08-А від 14 січня 2008 року і вказаний факт заперечується відповідачем, позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк» суд визнає недоведеними та безпідставними.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,212,214,215,223,292,294 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

В позові публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_6» до ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором відмовити за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення складено 20 квітня 2016 року.

Суддя: Ю.П.Куцоконь