АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4320/16 Головуючий 1 інстанції: Саркісян О.А.
Справа № 644/9104/15-ц Доповідач: Коровін С.Г.
Категорія: відшкодування шкоди
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого-судді - Коровіна С.Г.,

суддів - Бездітко В.М., Овсяннікової А.І.,

при секретарі - Дашковській Н.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі та гідності, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просила захистити її честь та гідність та спростувати негативні відомості, що порочать її честь та ділову репутацію, а саме звернутись до Харківського міського голови та голови Харківської обласної державної адміністрації з заявою, в якій спростувати направлене раніше повідомлення, а також до органів податкової міліції із заявою про спростування раніше направленого повідомлення про злочин.

Крім того, вона просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 977 грн. 26 коп., та моральну шкоду у розмірі 15000 грн.

В обґрунтування своїх вимог вона зазначала, що з 08.12.2014 року по 29.05.2015 року відповідач, який є її колишнім чоловіком, працював на підприємстві «Магнат» Харківської обласної радим (регіонального осередку) всеукраїнської організації інвалідів «Союз організації інвалідів України» на посаді менеджера зі збуту з оплатою праці згідно штатного розкладу. Звільнився він з посади за станом здоров'я. Вона працювала та працює на підприємстві головним бухгалтером. За час роботи відповідач за власним бажанням не отримував заробітну плату, мотивувавши це тим, що отримує нормальну пенсію, а заробітну плату казав, щоб забирала його колишня дружина, яка працює на тому ж підприємстві на посаді головного бухгалтера, на утримання їх спільної дитини. Пояснення, що за нього ніхто не має право отримати заробітну плату, ігнорував. Під час звільнення з роботи забрав трудову книжку, а заробітну плату знов відмовився отримати, пояснивши що не має часу на паперову тяганину. Таким чином, його заробітну плату підприємство мусило депонувати без встановлення строку. Після звільнення, відповідач звернувся з заявою до Харківського міського голови про те, що на підприємстві «Магнат» нею, як головним бухгалтером, було привласнена його заробітна плата. На підставі цього звернення на підприємстві начальником відділу соціально-трудових відносин управління праці та соціального захисту населення в Ленінському районі м. Харкова була проведена перевірка по вказаним обставинам, однак за результатами перевірки була складена довідка, якою порушень в діяльності підприємства не виявлено. 03 серпня 2015 року відповідач надав на підприємство заяву про виплату йому депонентів, яка була задоволена. Крім того, відповідач звернувся з повідомленням про злочин за даними обставинами до оперативного управління ДПІ у Дзержинському районі м Харкова ГУ ДФС у Харківській області. Однак, ця заява не була внесена до єдиного реєстру досудових розслідувань через відсутність ознак складу злочину.

Позивач стверджував, що викладені відповідачем обставини не відповідали дійсності та нанесли моральну шкоду порушили її честь та ділову репутацію.

В результаті негативного впливу та стресової ситуації у неї загострилася хронічна хвороба, на лікування якої вона витратила 977 грн. 26 коп. Моральну шкоду завдану їй відповідачем вона оцінила у суму 15000 грн.

Відповідач та його представник заперечували проти позовних вимог. Відповідач пояснив, що він звертався з заявами до Харківського міського голови та до ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області не з метою поширити недостовірну інформацію, а з метою захисту своїх прав на отримання заробітної плати. Крім того, позивач, на його думку, не довела наявність спричинення їй моральної та матеріальної шкоди, а також не доведено причинний зв'язок між погіршенням стану її здоров'я та її хворою та направленням ним зазначених позивачкою заяв.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що рішення ухвалено з порушенням вимог матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, відповідача, перевіривши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що з 08.12.2014 року по 29.05.2015 року відповідач ОСОБА_2 працював на підприємстві «Магнат» Харківської обласної радим (регіонального осередку) всеукраїнської організації інвалідів «Союз організації інвалідів України» на посаді менеджера зі збуту. За час роботи відповідач заробітну плату, яка нараховувалась йому, він не отримував.

Позивачка ОСОБА_1 є колишньою дружиною відповідача. Вона працювала та працює головним бухгалтером на підприємстві «Магнат» Харківської обласної ради (регіонального осередку) всеукраїнської організації інвалідів «Союз організації інвалідів України».

06.07.2015 року ОСОБА_2 направив заяви Харківському міському голові, Харківській обласній державній адміністрації з приводу невиплати йому заробітної плати за час роботи на підприємстві «Магнат» та заяву про злочин відносно ОСОБА_1, як головного бухгалтера «Магнат», яка не виплачувала йому заробітну плату, до органів Державної податкової інспекції.

05.08.2015 року заробітна плата ОСОБА_2 була виплачена підприємством поштовим переказом (а.с.19).

Відповідно до вимог ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Судом першої інстанції обґрунтовано враховано, що згідно роз'яснень, викладених у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», що відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

Враховуючи зазначене суд першої інстанції обґрунтовано визнав, що направлення відповідачем заяви Харківському міському голові про проведення перевірки за фактом невиплати йому заробітної плати за час роботи на підприємстві «Магнат», в результаті чого структурним підрозділом департаменту праці та соціального захисту населення ХМР - Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Ленінського району м. Харкова була здійснена перевірка за вказаними обставинами і за результатами якої було встановлено, що порушень в діяльності підприємства «Магнат» не виявлено, а також подання ОСОБА_2 до органів Державної податкової інспекції заяви про злочин, який на думку заявника, був вчинений ОСОБА_1, як головним бухгалтером підприємства «Магнат», не є поширенням недостовірної інформації. Відповідно до своїх повноважень зазначені органи влади та місцевого самоврядування мають відповідний обсяг компетенції для перевірки інформації, яка була викладена відповідачем у заявах на адресу цих органів влади.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутні неправомірні дії щодо розповсюдження недостовірної інформації, яка порочить честь, гідність та ділову репутацію позивачки. При таких обставинах не підлягають задоволенню вимоги щодо відшкодуванню матеріальна та моральна шкода, зазначені позивачкою. Судом обґрунтовано враховано, що позивачкою не доведений факт спричинення їй діями відповідача матеріальної шкоди крім того не надані оригінали чеків на підтвердження відповідних витрат. Не доведено позивачкою причинний зв'язок між загостренням хронічної хвороби- остеохондрозу, яким вона страждає тривалий час, і діями відповідача щодо направлення відповідних заяв до Харківського міського голови , органів Державної податкової інспекції.

Позивачкою також не доведений факт спричинення їй моральної шкоди в результаті направлення відповідачем заяв до Харківського міського голови, органів Державної податкової інспекції та її розмір.

Суд першої інстанції дав належну оцінку наданим сторонами доказам і обґрунтовано відмовив у задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Колегія суддів погоджується з рішенням суду і відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -