Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Шимківа С.С.

суддів: ОСОБА_1, ОСОБА_2

секретар судового засідання Пиляй І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 23 жовтня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 23 жовтня 2014 року задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 13 січня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 6.

Залишено для ОСОБА_4 при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС прізвище Бобок.

Синів ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 залишено проживати з матір'ю.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно на кожного, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 09 липня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 покликається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що визначений судом розмір аліментів є надмірно великий, оскільки він немає постійної роботи, час від часу працює підсобним працівником в тому селі, де____________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 562/1973/14-ц Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_8

Провадження № 22-ц/787/1403/2016 Суддя-доповідач ОСОБА_9

він постійно проживає та проходить лікування.

Протягом останніх років, починаючи з 2010 року він періодично лікується від наркоманії.

Зазначає, що має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а якщо в майбутньому його матеріальний стан покращиться, то буде виплачувати аліменти у більшому розмірі.

Окрім того, його батьки надають допомогу на утримання його дітей.

Просить суд змінити оскаржуване рішення, зменшивши розмір аліментів на утримання ОСОБА_6 до 309,60 грн, а на утримання ОСОБА_7 до 385,80 грн.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміненню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 13.01.2006 року по дату ухвалення оскаржуваного рішення сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 2).

Під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі у них народилися діти ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7 що підтверджується свідоцтвами про народження серії 1-ГЮ № 118456 та серії І-ГЮ № 186276 (а.с. 3-4).

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частиною 3 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд першої інстанції вищезазначені вимоги не дотримав.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 проходив періодичне лікування з 15 жовтня 2014 року по 16 жовтня 2015 року, від наркотичної залежності, що підтверджується наявними у матеріалах справи довідками (а.с. 51-52).

Окрім того, відповідач не працевлаштований та немає регулярного матеріального доходу.

Постановляючи оскаржуване рішення, місцевий суд не врахував зазначені в ст. 182 СК України обставини, а саме стан здоров'я платника аліментів, його матеріальне становище та прийшов до хибного висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1000 грн на кожну дитину щомісячно.

Ураховуючи те, що суд першої інстанції, правильно встановивши характер спірних відносин, що виникли між сторонами, невірно визначив розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_3, постановлене ним рішення підлягає зміні, а розмір аліментів зменшенню з 1000 грн до 600 грн на кожну дитину щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.

На підставі ст. 182 СК України, керуючись ст.ст. 303, 309, 313-314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 23 жовтня 2014 року змінити, зменшивши розмір стягнутих аліментів з 1000 грн. до 600 грн. на кожну дитину.

У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним чинності.

ОСОБА_10 ОСОБА_9

Судді: Н.В. Бондаренко

ОСОБА_2