Справа № 565/1085/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2016 року м. Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області -

під головуванням судді Незнамової І.М.

з участю: секретаря Нафєєвої Н.В.

позивачки за первісним позовом, відповідачки за зустрічним позовом ОСОБА_1

представника позивачки за первісним позовом, відповідачки за зустрічним позовом

ОСОБА_2

відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3

представника відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житлом та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування квартирою, -

В С Т А Н О В И В:

До Кузнецовського міського суду Рівненської області звернулась ОСОБА_1з позовом до ОСОБА_3, в якому просить усунути перешкоди у користуванні нею квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення її з дітьми: ОСОБА_5, ОСОБА_6 до даної квартири та передачі ключів від житла.

17.09.2015 року ОСОБА_3 подав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 в якій просив: 1) виділити в натурі частку із майна, що є у спільній частковій власності, а саме ізольовану кімнату площею 11.5 м2, яка знаходиться в квартирі АДРЕСА_1; 2) визнати право власності на житлову кімнату площею 11.5 м2, яка знаходиться в квартирі АДРЕСА_1 за ОСОБА_3.

29.07.2016 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав заяву про зміну зустрічних позовних вимог, в якій просить встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 та надати у володіння та користування ОСОБА_3 житлову кімнату площею 11.5 м2, а кухню, сполучену вбиральню залишити у спільному користуванні співвласників вказаного нерухомого майна.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що вона разом з дітьми та ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_1. Після розлучення, ОСОБА_3 почав чинити їй перешкоди у користуванні вказаною квартирою. На даний час вонане може потрапити у власне житло через зміну ОСОБА_3 одного із замків у вхідних дверях квартири. Вона неодноразово зверталась до відповідача, щоб той надав ключі від вхідних дверей квартири, приходила до кваритири, однак потрапити до неї не могла. ОСОБА_3 вказує, що також зверталась з цього приводу до депутата міської ради ОСОБА_7, до поліції, до працівників ЖЕКу, якими було проведено перевірку та складено акт. Пояснила, що у м.Вараш буває рідко, оскільки з дітьми постійно проживає і працює у с.Половлі, Володимирецького району, Рівненської області, де має житловий будинок по АДРЕСА_2, який подарований їй батьком. Зауважила, що від першого шлюбу вона має психічно хворого сина, який перебуває на обліку у ДЗ СМСЧ №3 м.Вараш і якого час від часу потрібно возити на обстеження до медичного закладу. Коли вона з дитиною приїжджає до м.Вараш в лікарню, то їй доводиться на добу знімати квартиру, оскільки доступу до власної квартири не має.

Відповідаючи на запитання, ОСОБА_1 вказала, що 22 роки вона працює вчителем у школі с.Половлі, Володимирецького району, Рівненської області, там її з ОСОБА_3 спільна дочка ходила спочатку в садочок, потім у школу, а зараз дочка поступила на денну форму навчання у Сарненський педагогічний коледж Рівненської області. На даний час вона є також депутатом Володимирецької районної ради Рівненської області. ОСОБА_1 ствердила, що у спірній квартирі ні її речей, ні її майна немає, квартира їй потрібна у більшості для користування, щоб мати можливість помити, переодягнути сина-інваліда, коли вона привозить його в лікарню. Зауважила, що відповідач користується меншою кімнатою, а велика кімната порожня.

ОСОБА_1 також зазначила, що зустрічний позов ОСОБА_3 вона не визнає, оскільки їх сім'я отримувала дану квартиру на 4-х осіб, а задоволення зустрічних вимог її колишнього чоловіка призведе до зменшення площі її частки і часток її дітей. Просить первісний позов задовольнити, у зустрічному позові відмовити.

Представник позивачки - відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 первісний позов підтримав повністю, а зустрічний позов не визнав. Зазначив, що вказане у позові твердження, що у позивачки немає іншого житла стосується саме міста, оскільки позивачка, приїжджаючи до міста, має незручності через відсутність місця для перебування, коли, наприклад, приїжджає до лікарні із сином-інвалідом і чекає результатів аналізів. Маючи власне житло, більшу його частину, ОСОБА_1 фізично не може туди потрапити. Наголошує, що його довірителька є матір'ю двох дітей, вимушено переїхала до с.Половлі, Володимирецького району, Рівненської області через негаразди з чоловіком. Питання про вирішення конфлікту у суді не ставила, оскільки розраховувала на те, що ситуація вирішиться, однак в подальшому зрозуміла, що відповідач стає далі більш агресивним і не дає можливості користуватись житлом. Зауважує, що, на його думку, зустрічний позов ні що інше, як зловживання правами і підстав для його задоволення не бачить. Зазначає, що первісний позов - це спроба «достукатись» до відповідача, щоб той зрозумів необхідність надання права користування житлом. Його довірителька періодично приїжджала до квартири. Перший період ОСОБА_1 мала доступ до більшої кімнати, кухні та санвузла і тільки після того, як і такий доступ до квартири відповідач надавати відмовився, звернулась з позовом до суду. Визнає той факт, що ОСОБА_3, шляхом відрахування із заробітної плати сплачував комунальні рахунки, оскільки вони були однією сім'єю, мали спільний бюджет і вели спільне господарство, однак у 2016 році за рішенням суду із позивачки на користь відповідача стягнуто 1127,03 грн. витрат на оплату послуг з утримання будинку і прибудинкової території. Погодився із позивачкою, що задоволення зустрічних вимог ОСОБА_3 призведе до зменшення площі часток інших власників квартири. Просив первісний позов задовольнити, у зустрічному - відмовити.

В судовому засіданні ОСОБА_3 позовні вимоги за первісним позовом не визнав та надав пояснення, які близькі до тексту зустрічної позовної заяви. Вказав, що ніяких перешкод у користуванні житлом він ОСОБА_1 не чинить, оскільки його колишня дружина фактично у спірній квартирі ніколи не проживала, навіть після одруження вони проживали у її батьківській хаті в с.Половлі, де він зробив ремонт і побудував господарські будівлі. Звернув увагу на те, що іншого житла, окрім квартири АДРЕСА_3 нього немає. У квартирі він користується меншою кімнатою, велика кімната взагалі порожня, працює на Рівненській АЕС, яка є режимним об'єктом і йому потрібно йти на роботу відпочившим. Всі дії його колишньої дружини розцінює, як спробу просто вижити його із квартири. Зазначив, що ОСОБА_1 постійно пише на нього безпідставні скарги, ходила до заступника генерального директора РАЕС і просила звільнити його з роботи, наполягала на переписанні його частки на неї, щоб мати можливість продати квартиру. Проживає постійно ОСОБА_1 із дітьми у с.Половлі, Володимирецького району і жити у спірній квартирі не збирається, оскільки має іншого чоловіка, а сина- інваліда збирається влаштувати у будинок інвалідів. Просив його зустрічні позовні вимоги задовольнити повністю згідно заяви про зміну позовних вимог, а у первісному позові - відмовити.

Представник відповідача - позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_9 первісну позовну заяву не визнала, зустрічний позов підтримала в повному обсязі. Вказала, що первісна позовна заява не заслуговує на увагу, оскільки немає прециденту зазначеного в позовних вимогах, немає спору щодо усунення перешкод, так як жодного доказу суду не надано щодо створення таких перешкод, окрім акта складеного в червні 2015 року, який не можна вважати повноцінним документом, оскільки в ньому не зазначено дати, не вказано про те, чи повідомлено було її довірителя про проведення такого заходу. Вважає, що у разі, якби ОСОБА_3, який на той час був на роботі, повідомили про перевірку, то можливо б даний акт взагалі не складався. Також не надано жодного доказу, що позивачка проживала у даній квартирі. ОСОБА_1 постійно проживає і працює в с.Половлі, діти навчаються та проживають в с.Половлі, позивачка отримує аліменти і пенсію в с.Половлі, Володимирецького району, Рівненської області. В с.Половлі позивачка має власний будинок. Вказує, що ОСОБА_1 не мала до квартири жодного відношення до моменту розлучення, поліпшення житлових умов в квартирі не робила. Позивачка мала доступ до квартири, окрім кімнати де знаходились особисті речі відповідача, іншого житла той у власності не має. Зауважує, що позовні вимоги в частині перешкод доступу до житла є недоречними, оскільки фактичний доступ був, окрім однієї кімнати. Питання про вселення є недоречним, оскільки ОСОБА_1 сама не хоче проживати в квартирі, так як це створить для неї незручності з роботою. Щодо зустрічного позову, то її довіритель і ОСОБА_1 мають рівні частки квартири, крім того є ще інтереси дітей. Стверджує, що ОСОБА_3 ніколи не створював перешкод у користуванні квартирою. Зазначила, що ОСОБА_3 хотів викупити частку позивачки, щоб вирішити даний конфлікт, однак та відмовилася. Також звернула увагу на те, що однин із замків у вхідних дверях квартири змінений через те, що просто вийшов із ладу. Вказала, що їй відомо про те, що позивачка має доступ до квартири, за виключенням однієї кімнати, де мешкає ОСОБА_3 Просить виділити ОСОБА_3 меншу кімнату, з можливістю користування кухнею та санвузлом, таким чином задовольнивши зустрічний позов повністю, а в первісному позові відмовити.

Представник відповідача - позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_10 вказав, що вимоги первісної позовної заяви не визнає повністю. Надав суду пояснення, які близькі до тексту заяви про зміну позовних вимог та просив позовні вимоги за зустрічним позовом задовольнити згідно заяви про зміну позовних вимог, у первісному позові - відмовити. При цьому представник зазначив, що ОСОБА_1 не довела у суді, що її силоміць виселили із квартири, не надала доказів, що не має доступу до користування квартирою і взагалі не переконала суд у тому, що має наміри переселитися із с.Половлі, де постійно мешкає, працює, займається депутатською діяльністю в м.Вараш на постійне проживання. У своїх поясненнях ОСОБА_1 сама зазначила, що квартира потрібна їй для користування у зв'язку із необхідністю періодично возити сина-інваліда до ДЗ СМСЧ 3№ м.Кузнецовська на обстеження і призначення лікування.

Представник третьої особи - служби у справах дітей виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області - ОСОБА_11 зазначила, що при вирішенні даного спору необхідно прийняти рішення, яке б не обмежувало прав неповнолітньої дочки на житло та усунути перешкоди в користуванні житлом для ОСОБА_16 та дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6

Під час розгляду справи в судовому засіданні були допитані свідки: ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він є братом позивачки. Показав, що після отримання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 квартири, всі внутрішні роботи там проводили він та його брат за рахунок своїх коштів. Приблизно в 20 числах липня 2015 року він з сестрою ОСОБА_1 приїхали до квартири АДРЕСА_1, двері якої були зачинені.Коли вони постукали в двері, то їм ніхто не відчинив. Після того вони вийшли на вулицю, щоб почекати ОСОБА_3, однак побачили, що останній виглянув через вікно і почав нецензурно виражатися у їх адресу і говорити, що не пустить їх до приміщення квартири. Зазначив, що до розлучення ОСОБА_1 з дітьми проживали у спірній квартирі.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він є братом позивачки. Показав, що після отримання житла ОСОБА_3 та ОСОБА_1, всі внутрішні роботи у квартирі проводив він та його брат за свій рахунок. Зазначив, що всі матеріали на ремонт придбавалися за кошти рідних позивачки. Йому відомо, зі слів сестри, що ОСОБА_3, після розлучення, не пускає її в квартиру та змінив замки у вхідних дверях.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що він є братом ОСОБА_3 Показав, що ОСОБА_1 ніколи не проживала у спірній квартирі, лише син-інвалід деякий час жив, коли лікувався і якого ОСОБА_3 щоранку возив до реабілітаційного центру, а ввечері забирав. Ремонт у квартирі ОСОБА_3 робив за свої кошти, оскільки працює на РАЕС і має пристойну зарплату. Йому відомо, що за квартиру платить брат через бухгалтерію РАЕС. Звернув увагу на те, що іншого житла ОСОБА_3 не має. Зазначає, що він був у квартирі брата і бачив, що той займає одну кімнату, інша взагалі стоїть порожня.

Свідок ОСОБА_13 вказала, що вона є працівником ЖЕКу. Вона була в складі комісії при перевірці того, чи перешкоджає ОСОБА_3 в користуванні квартирою ОСОБА_1 21.07.2015 року вона, в присутності ОСОБА_1, двох міліціонерів і депутата Кузнецовської міської ради склали акт про те, що є перешкоди потрапити ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_4 Відповідача при перевірці і складанні акту не було, вони його не повідомляли і не розшукували.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що він працює старшим дільничим Кузнецовського ВП ГУНП в Рівненській області. Показав, що в кінці червня 2015 року було перше звернення ОСОБА_1 про неможливість потрапити до квартири АДРЕСА_5.Після цього він провів бесіду з ОСОБА_3 і той пояснив, що обмежив доступ лише до кімнати, де він мешкає і зберігає свої речі, до решти кімнат ОСОБА_1 доступ мала. ОСОБА_3 пояснив, що обмежив доступ до кімнати тому, що боїться за своє майно, життя та здоров'я. Після цього він порекомендував ОСОБА_1 звернутись до суду для вирішення питання користування квартирою. Жодного разу в квартирі він не був. Також зазначає, що спільної розмови за участі позивача і відповідача він не проводив. Чи дійсно було обмеження у користуванні квартирою він не знає, оскільки позивачку опитував інший працівник, а він опитував відповідача. Щодо зміни замків до квартири, ОСОБА_3 йому нічого не говорив.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона працює в Кузнецовському міському центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді і була депутатом Кузнецовської міської ради. Десь влітку 2015 року до неї зателефонував працівник ЖЕКу та запросив, як депутата, для складення акту за заявою ОСОБА_1 Коли вона прийшла до квартири АДРЕСА_1,ОСОБА_1 розповіла їй ситуацію, яка склалась в сім'ї. При цьому ОСОБА_1 дістала ключі від квартири з сумки, верхній замок ключем вона відчинила, а нижній відчинити не змогла. Зі слів працівника ЖЕКа їй стало відомо, що начебто було змінено серцевину замка і позивачка немає можливості потрапити до приміщення квартири. Де в цей час перебував ОСОБА_3 вона не знає і вказує, що питання щодо місця перебування відповідача перед комісією не ставилось.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, представника третьої особи, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення первісного позову ОСОБА_1 та задоволення у повному обсязі зустрічного позову ОСОБА_3

Підставами для такого висновку суду є наступне.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 20.01.2015 року.

Від спільного проживання у шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 року народилась дочка ОСОБА_5.

Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданого Половлівською сільською радою Володимирецького району Рівненської області 24.07.2001 року.

На підставі рішення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області від 28.07.2011 року за №169 ОСОБА_3 було видано ордер №17940 на квартиру АДРЕСА_6

Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 від 22.09.2011 року підтверджується, що право власності на квартиру АДРЕСА_7 зареєстроване за ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1 з частками кожного по 1/4.

З технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_7 реєстровий №25к-173-6503 від 31.08.2011 року вбачається, що дана квартира складається з двох житлових кімнат площею 15.8 м2 та площею 11.5 м2, кухні площею 11.3 м2, сполученої вбиральні площею 4 м2.

Довідкою ЖЕД №3 від 08.12.2015 року за №2275 підтверджується, що в квартирі АДРЕСА_7 зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5.

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області по справі №556/2689/14-ц від 20.01.2015 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано, дитину ОСОБА_5 залишено проживати з матір'ю. Даним рішенням з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, починаючи з 05.12.2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області по справі №565/700/15-ц від 03.08.2015 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, визнано недієздатним.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області по справі №565/700/15-ц від 24.09.2015 року призначено опікуном ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, матір ОСОБА_1.

Із акту комісії ЖЕД №3 Кузнецовського міського комунального підприємства від 21.07.2015 року вбачається, що була проведена перевірка квартири АДРЕСА_8. При перевірці було виявлено, що ключем, який був наданий ОСОБА_1, відкрити замок дверей вищевказаної квартири не вдалося. Зі слів ОСОБА_1, її чоловік ОСОБА_3 змінив замок, а ключ їй не дав, чим перешкоджає доступу до квартири.

Із довідок №168, №169 від 02.02.2015 року, які видані виконкомом Половлівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області вбачається, що ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 проживають в АДРЕСА_9

Згідно рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області по справі №565/208/15-ц від 28.05.2016 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто 1127,03 грн. витрат на оплату послуг з утримання будинку і прибудинкової території.

Договором дарування житлового будинку з надвірними будівлями від 24.07.2013 року підтверджується, що ОСОБА_15 подарував, а ОСОБА_1 прийняла в дар будинок з надвірними будівлями розташований за адресою: АДРЕСА_10

Із пояснень учасників процесу судом встановлено, що ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_7 не проживає, оскільки із дітьми проживає в АДРЕСА_11 а після розірвання шлюбу між співвласниками склався такий порядок користування спільною квартирою, при якому ОСОБА_3 займає меншу кімнату площею 11.5 м2, при цьому більша кімната площею 15.8 м2 є порожньою, без меблів і речей.

Даний факт в судовому засіданні достовірно встановлено і учасниками процесу не оспорюється.

Крім цього сам відповідач-позивач ОСОБА_3 та його представники ствердили, що дійсно мало місце заміни серцевини нижнього замка вхідних дверей квартири, що унеможливило користування ОСОБА_1 та дітьми спірною квартирою.

Даний факт також достовірно судом встановлено і учасниками процесу не оспорюється.

Однак в судовому засіданні ОСОБА_1 не надано суду жодного доказу і таких доказів не добуто в ході судового розгляду справи, що мало місце її виселення із квартири. Навпаки судом встановлено, і учасниками процесу не оспорюється, що ОСОБА_1 постійно проживає, працює і займається депутатською діяльністю в с.Половлі, Володимирецького району, Рівненської області, а їх спільна дочка ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2, поступила на денне навчання до Сарненського педагогічного коледжу, Рівненської області. Крім того ОСОБА_1 в судовому засіданні ствердила, що квартира їй потрібна лише для користування у період приїзду із сином-інвалідом до лікарні.

Частиною 1 ст.316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Із змісту позову, а також пояснень сторін вбачається, що угоди про порядок користування спільним майном співвласниками не досягнуто.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 чинить ОСОБА_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1, тому суд, прийнявши до уваги встановлені в ході розгляду справи обставини, прийшов до висновку про наявність перешкод позивачу у користуванні спірною квартирою та наявність підстав для часткового задоволення первісного позову, зобов'язавши ОСОБА_3 не чинити перешкод у користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 квартирою, шляхом передачі ОСОБА_1 ключів від квартири.

Суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_3 та його представників щодо наявності підстав відмови у задоволенні первісного позову з причин наявності у ОСОБА_1 іншого житла. Такий висновок суду випливає з того, що наявність іншого житла, не позбавляє можливості власника користуватись своєю часткою у іншому житлі, де вона не проживає.

Вирішуючи питання щодо встановлення між співвласниками порядку користування квартирою, врахувавши те, що квартира АДРЕСА_1 надавалась ОСОБА_3 для його сім'ї, яка складалась з чотирьох осіб - дружини ОСОБА_1, дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_1 - ОСОБА_6, те, що фактично ОСОБА_1 проживає, працює і займається депутатською діяльністю в с.Половлі, Володимирецького району, Рівненської області і, з її слів, має лише потреби у користуванні квартирою на період приїзду із сином-інвалідом до лікарні м.Вараш, а також те, що іншого житла у ОСОБА_3 немає, суд вважає за можливе виділити у володіння та користування ОСОБА_3 житлову кімнату площею 11,5 м2, виділити ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_5 у володіння та користування житлову кімнату площею 15,8 м2, кухню, сполучену вбиральню залишити у спільному користуванні співвласників.

Керуючись ст.ст.8,10,11,60,88,174,209,212-215 ЦПК України, ст.156 ЖК України, ст.ст.319,322,368-370,391,405 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Первісну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житлом задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 квартирою АДРЕСА_1, шляхом передачі ОСОБА_1 ключів від квартири.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування квартирою задовольнити у повному обсязі.

Встановити порядок користування співвласниками ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, квартирою АДРЕСА_1, при якому надати ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_5 у спільне володіння та користування житлову кімнату площею 15,8 м2; надати ОСОБА_3 у володіння та користування житлову кімнату площею 11,5 м2; кухню, сполучену вбиральню залишити у спільному користуванні співвласників.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий