Справа № 133/79/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27.04.2016 року

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

В складі головуючого - судді Сороки Д.В.

за участю секретаря Назарчук А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Козятині

справу за позовом ОСОБА_1 до державного закладу " Відділкова лікарня ст. Козятин Південно- західної залізниці " про стягнення невиплаченої заробітної плати ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до державного закладу " Відділкова лікарня ст. Козятин Південно- західної залізниці " про стягнення невиплаченої заробітної плати .

Свої вимоги позивач ОСОБА_1 мотивує тим , що її у 1999 році було прийнято на роботу до державного закладу охорони здоровя «Відділкова лікарня ст. Козятин Південно Західної залізниці» на посаду молодшої медичної сестри фтизіатричного (з 2007 - протитуберкульозного) кабінету на повну ставку.

01.11.2007 її було переведено з повної ставки на 0,5 ставки молодшої медсестри фтизіатричного кабінету та запропоновано додатково посаду медичного реєстратора поліклініки на 0,5 ставки.

Згідно з наказом головного лікаря ДЗ «Відділкова лікарня ст. Козятин Південно-західної залізниці» від 19 лютого 2014 року № 60 «Про зміни трудового договору» на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України, вона була звільнена з посади молодшої медичної сестри протитуберкульозного кабінету.

Відповідно до п. 3.4.7 наказу Міністерства праці та соціальної політики України і Міністерства охорони здоров'я України від 05.10.2005 №308/519 "Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення" працівникам, які використовують у роботі дезінфікуючі засоби, а також працівникам, зайнятим прибиранням туалетів, установлюється доплата в розмірі 10% посадового окладу.

Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров'я України від 27 грудня 2001 року № 528 "Про затвердження Гігієнічної класифікації праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу" до шкідливих виробничих факторів належить, зокрема, вплив хімічних речовин, якими є дезінфікуючі засоби, які через органи дихання, шкіряний покрив і слизові оболонки можуть проникнути в організм працівника, що, у свою чергу, може зумовити зниження працездатності , тощо.

Ця доплата встановлюється працівникам за роботу в шкідливих умовах праці за переліком посад, затверджених колективним договором закладу, в межах коштів, передбачених на оплату праці в кошторисі доходів та видатків закладу, за умови включення цих робіт до посадових інструкцій працівників.

Колективним договором ДЗ «Відділкова лікарня ст. Козятин ПЗЗ» визначені посади та професій, які пов'язані зі шкідливими умовами праці . Так, до переліку професій та посад також включено перелік посад та робіт, які передбачають використання у роботі дезінфікуючих засобів, оскільки вищезазначені засоби відносяться до хімічних небезпечних і шкідливих виробничих факторів праці.

Тому вона з 2005 року по 19 лютого 2014 року, як молодша медсестра фтизіатричного (протитуберкульозного) кабінету поліклініки, повинна була отримувати 10% за використання в роботі дезинфікуючих засобів, оскільки відповідно до п.2.1. робочої інструкції молодшої медичної сестри фтизіатричного кабінету поліклініки державного закладу «Відділкова лікарня ст. Козятин ПЗЗ» молодша медична сестра фтизіатричного кабінету поліклініки перед початком роботи зобов'язана зробити вологе прибирання у кабінетах та віконних рам, підвіконників та апаратури з добавленням дезінфікуючих розчинів.

Відповідно до заробітної плати, яку вона отримувала, за її підрахунками, їй недоплачено:

-за 2005 рік - 169 грн.90 коп.;

-за 2006 рік -589 грн.18 коп.;

-за 2007 рік 651 грн. 98 коп.;

-за 2008 рік -445 грн. 91 коп.;

-за 2009 рік - 540 грн. 50 коп.;

-за 2010 рік - 731 грн. 89 коп.;

-за 2011 рік - 721 грн. 35 коп.;

-за 2012 рік - 745 грн. 73 коп.;

-за 2013 рік - 841 грн. 96 коп.;

-за 2014 рік - 100 грн. 48 коп.,-

Всього за вказаний період роботи -5538 грн.88 коп.

Всупереч вимогам ст.116 КЗпП України, де зазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення; якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок; про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум, як на день звільнення її з посади молодшої медичної сестри так і до цього часу державний заклад «Відділкова лікарня ст. Козятин ПЗЗ» з нею не розрахувався.

Вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням розрахуватись з нею, проте отримувала відмову.

Відповідно до положень ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Її середньомісячний заробіток на посаді молодшої медичної сестри фтизіатричного кабінету за повний 2013 рік, тобто рік, який передував звільненню її з цієї посади, згідно наданої їй довідки про зарплату становив 1563 грн.50 коп.

Таким чином, станом на 01 квітня 2013 року стягненню з відповідача на її користь підлягають:

1) доплата в сумі 5538 грн.88 коп.

2) середній заробіток за непроведення розрахунку при звільненні, починаючи з березня 2014 року по січень 2016 року включно , (1563 грн.50 коп. х 23 міс.) складає 35960 грн.50 коп.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та підтвердила вищенаведені обставини .

Представник позивача - адвокат ОСОБА_2 позов підтримала та просить його задовільнити у повному обсязі .

Представник відповідача - ОСОБА_3 позов не визнав та надав суду заперечення проти позову , в яких зазначив , що згідно з наказом головного лікаря ДЗ «Відділкова лікарня ст.Козятин Південно-Західної залізниці» від 19 лютого 2014 року №60 «Про зміни трудового договору» на підставі п.6 ст.36 КЗпП України позивачка була звільнена з посади молодшої медичної сестри протитуберкульозного кабінету.

Істотні умови діючого трудового договору між ОСОБА_1 та лікарнею передбачали виконання працівником трудових обов'язків по двом посадам на 0,5 ставки кожна: молодшої медичної сестри протитуберкульозного кабінету та медичного реєстратора поліклініки.

Враховуючи відмову ОСОБА_1 від запропонованих інших вакантних посад, в зв'язку із скороченням однієї із посад, за якою вона працювала - молодшої медичної сестри протитуберкульозного кабінету, за позивачем все ж залишилась друга посада, скорочення якої не відбувалось і відмову від виконання обов'язків по якій позивач не заявляла. Тобто, позивач в цій частині трудового договору продовжила роботу за тією ж спеціальністю, кваліфікацією, посадою і з тими ж істотними умовами праці. Трудовий договір між працівником та лікарнею не розривався, а продовжив свою дію із зміною істотних умов праці - без виконання обов'язків молодшої медичної сестри протитуберкульозного кабінету. І до цього часу ОСОБА_1 працює медичним реєстратором поліклініки ДЗ «Відділкова лікарня ст.Козятин Південно-Західної залізниці».

Вказані вище обставини досліджувались Козятинським міськрайонним судом у справі № 133/1005/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ДЗ «Відділкова лікарня ст.Козятин Південно-Західної залізниці» про поновлення на роботі, скасування наказу про звільнення, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу. Зокрема, судом по даній справі було встановлено, що трудовий договір між ОСОБА_1 та лікарнею у лютому 2014 року не розривався, відбулась зміна істотних умов праці. Працівник у відповідності до наказу головного лікаря від 19 лютого 2014 року №60 була звільнена від виконання трудових обов'язків 0,5 ставки посади молодшої медичної сестри протитуберкульозного кабінету, але за нею залишилось виконання трудових обов'язків 0,5 ставки медичного реєстратора поліклініки лікарні. Тому рішенням Козятинського міськрайонного суду від 08.08.2014 у справі №133/1005/14-ц ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні позовних вимог повністю. Зазначене рішення набрало законної сили.

Враховуючи, що трудові відносини між лікарнею та ОСОБА_1 з 1999 року не розривались і продовжують тривати у позивача підстав посилання на ст.116 та ст.117 КЗпП України не має, так як вказані статті нормують процедуру розрахунку з працівником при звільненні (розриві трудових відносин між роботодавцем та працівником). Отже, вимога позивача щодо стягнення з ДЗ «Відділкова лікарня станції Козятин Південно-Західної залізниці» на її користь середнього заробітку за непроведення розрахунку при звільненні в сумі 35 960,50 грн. безпідставна і задоволенню не підлягає.

Щодо невиплати 10% доплати за використання в роботі дезінфікуючих засобів ОСОБА_1 обставини теж вже досліджувались різними судами.

З 25.11.2013 по 26.11.2013 головним державним інспектором праці територіальної інспекції з питань праці у Вінницькій області ОСОБА_4 було проведено позапланову перевірку щодо дотримання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування у державному закладі «Відділкова лікарня станції Козятин» на підставі звернення ОСОБА_1 За результатами перевірки головним державним інспектором праці було складено акт №02-03-50/1631 від 26.11.2013 року, а також винесено припис №02-03-50/1631-1299 від 26.11.2013 року, яким лікарню було зобов'язано встановити та здійснювати доплату у розмірі 10% за використання в роботі дезінфікуючих засобів ОСОБА_1 та 22 працівникам лікарні. Керівництво лікарні не погодилось з таким висновком оскаржили припис №02-03-50/1631-1299 від 26.11.2013 року до Вінницького окружного адміністративного суду.

Одночасно головним державним інспектором праці було направлено до Козятинського міськрайонного суду протокол про притягнення головного лікаря ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за порушення вимог п.3.4.7 змін до Умов оплати праці працівникам закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення, затвердженого наказом Мінпраці та соцполітики України та МОЗ від 05.10.2005 р. №308/519, тобто за порушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП. Постановою Козятинського міськрайонного суду від 27.12.2013 по справі №133/4028/13 в становлено , що «відповідно наказу МОЗ України від 31.12.1997 року №382, шкідливі умови праці передбачають виконання молодшою сестрою медичною протитуберкульозного кабінету поліклініки ОСОБА_1 своїх функціональних обов'язків, у тому числі з використанням шкідливих речовин - деззасобів. Враховуючи, що ОСОБА_1 вже отримує підвищення посадового окладу за шкідливі умови праці в розмірі 30%, до цих шкідливих умов належать в тому числі і хімічні речовини, якими є деззасоби, тому інших доплат їй за законом не внормовано».

У зазначеній постанові суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_5 відсутній склад адміністративного порушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, та провадження в справі закрито. Вказане рішення набрало законної сили.

Вінницьким окружним адміністративним судом було розглянуто вказані обставини по суті в порядку позовного провадження за позовом лікарні до територіальної інспекції з питань праці у Вінницькій області. Адміністративним судом було прийнято аналогічне рішення по даному спору. А саме: судом встановлено , що молодша сестра медична протитуберкульозного кабінету поліклініки ОСОБА_1 вже отримує підвищення посадового окладу за шкідливі умови праці в розмірі 30%, до цих шкідливих умов належать, в тому числі, і хімічні речовини, якими є дезінфікуючі засоби.

Також, представник відповідача подав до суду заяву про застосування строку позовної давності , в якій просить застосувати строк позовної давності , передбачений ч.1 ст. 233 КЗпП України , щодо вимог ОСОБА_1 нарахування їй 10 % доплати за роботу з дезінфікуючими засобами за період її роботи молодшою медичною сестрою протитуберкульозного кабінету.

В судовому засіданні представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову з підстав викладених в запереченні та заяві про застосування строку позовної давності .

Заслухавши позивача, предствника позивача - ОСОБА_2, представника відповідача- Чешковського В.А., дослідивши письмові докази , суд прийшов до висновку , що у задоволені позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Так , судом встановлено , що в 1999 році ОСОБА_1 було прийнято на роботу до державного закладу охорони здоровя «Відділкова лікарня ст. Козятин Південно Західної залізниці» на посаду молодшої медичної сестри фтизіатричного (з 2007 - протитуберкульозного) кабінету на повну ставку.

01.11.2007 ОСОБА_1 було переведено з повної ставки на 0,5 ставки молодшої медсестри фтизіатричного кабінету та запропоновано додатково посаду медичного реєстратора поліклініки на 0,5 ставки.

Згідно з наказом головного лікаря ДЗ «Відділкова лікарня ст. Козятин Південно-західної залізниці» від 19 лютого 2014 року № 60 «Про зміни трудового договору» на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України, вона була звільнена з посади молодшої медичної сестри протитуберкульозного кабінету (а.с.26).

Позивачка посилається на те , що вона з 2005 року по 19 лютого 2014 року, як молодша медсестра фтизіатричного (протитуберкульозного) кабінету поліклініки, повинна була отримувати 10% за використання в роботі дезинфікуючих засобів, оскільки, відповідно до п.2.1. Робочої інструкції молодшої медичної сестри фтизіатричного кабінету поліклініки державного закладу «Відділкова лікарня ст. Козятин ПЗЗ», молодша медична сестра фтизіатричного кабінету поліклініки перед початком роботи зобов'язана зробити вологе прибирання у кабінетах та віконних рам, підвіконників та апаратури з добавленням дезінфікуючих розчинів.

Відповідно до заробітної плати, яку вона отримувала, за її підрахунками, їй недоплачено за вказаний період роботи -5538 грн.88 коп.

Суд , визначаючись щодо позовних вимог виходить з наступного.

Так, відповідно до п. 3.4.7 наказу Міністерства праці та соціальної політики України і Міністерства охорони здоров'я України від 05.10.2005 року №308/519 "Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення" працівникам (у тому числі молодшим медсестрам), які використовують у роботі дезінфікуючі засоби, а також працівникам, зайнятим прибиранням туалетів, установлюється доплата в розмірі 10% посадового окладу.

Разом з тим, відповідно до п.4.1 Додатку 3 до даного Наказу, спеціалізовані заклади охорони здоров'я та структурні підрозділи закладів охорони здоров'я, які здійснюють діагностику туберкульозу і надають лікувально-профілактичну допомогу хворим, мають право на підвищення посадових окладів (ставок) на 30 відсотків у в'язку із шкідливими умовами праці.

Так, відповідно до наказу Міністерства охорони здоров'я України від 27 грудня 2001 року № 528 "Про затвердження Гігієнічної класифікації праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу" до шкідливих виробничих факторів належить, зокрема, вплив хімічних речовин, і є дезінфікуючі засоби, які через органи дихання, шкіряний покрив і слизові оболонки можуть проникнути в організм працівника, що, у свою чергу, може зумовити зниження працездатності, тощо.

Ця доплата встановлюється працівникам за роботу в шкідливих умовах праці за переліком посад, затверджених колективним договором закладу, в межах коштів, передбачених на оплату праці в кошторисі доходів та видатків закладу, за умови включення цих робіт до посадових інструкцій працівників(а.с.51).

Також, відповідно до ст. 51 Бюджетного кодексу України, керівники бюджетних установ повинні здійснювати фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Як вбачається із матеріалів справи, колективним договором ДЗ «Відділкова лікарня ст. Козятин ПЗЗ» визначенні посади та професії, які пов'язані зі шкідливими умова праці.Так, до переліку професій та посад також включено перелік посад та робіт, які передбачають використання у роботі дезінфікуючих засобів, оскільки вищезазначені засоби відносяться до хімічних небезпечних і шкідливих виробничих факторів праці(а.с.77).

Крім того, на засіданні профспілки та адміністрації ДЗ «Відділкова лікарня ст. Козятин ПЗЗ» 24.12.2012 року було прийнято рішення про встановлення доплат та надбавок особам за виконання роботи із шкідливими та важкими умовами праці, а також робіт пов'язаної з дезінфікуючими засобами у залежності від функціональних обов'язків та обсягу роботи. Зазначеним рішенням було встановлено, що особам, які використовують у роботі дезінфікуючі засоби, встановлена доплата в розмірі 30 % за роботу у шкідливих умовах праці.

ОСОБА_1 наполягає , що крім вищезазначених доплат, вона ще повинна була отримувати 10% за роботу із дезінфікуючими засобами.

Суд не погоджується з такими посиланнями, так як ОСОБА_1 отримувала доплату за роботу із дезинфікуючими засобами, які у контексті наказу Міністерства охорони здоров'я України від 27 грудня 2001 року № 528 "Про затвердження Гігієнічної класифікації праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу" належать до шкідливих виробничих факторів.

Крім того, слід звернути увагу на те , що за наслідками позапланової перевірки щодо дотримання суб»єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування у ДЗ «Відділкова лікарня ст. Козятин ПЗЗ», проведеної у період з 25.11.2013 по 26.11.2013 головним державним інспектором праці територіальної інспекції з питань праці у Вінницькій області ОСОБА_4 , крім акту і припису№02-03-50/1631-1299 від 26.11.2013 року, яким зобов'язано лікарню встановити та здійснювати доплату у розмірі 10% за використання в роботі дезінфікуючих засобів ОСОБА_1 та 22 працівникам, був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно керівника лікарні -ОСОБА_5 Зазначений протокол був предметом розгляду у Козятиському міськрайонному суді Вінницької області, який 27.12.2013 закрив провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 - головного лікаря ДЗ "Відділкова лікарня ст. Козятин ПЗЗ" за відсутностю складу правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 41 КУпАП. Постанова суду набрала законної сили (а.с.148). Так, зазначеним судовим рішенням було встановлено, що ОСОБА_1 , працюючи на 0,5 ставки за вказаною посадою, вже отримує доплату 30% за шкідливі умови праці відповідно до наказу №308/519 від 05.10.2005р., а відповідно до наказу № 382 від 31.12.1997 р. до шкідливих виробничих факторів належать, зокрема, і вплив дезінфікуючих засобів.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд констатує факт відсутності порушення головним лікарем ДЗ « Відділкова лікарня ст. Козятин ПЗЗ» ОСОБА_5М, норм п. 3.4 наказу Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства охорони здоров'я України від 05.10.2005р. № 308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення».

14 січня 2014 року Вінницьким окружним адміністративним судом було розглянуто вказані обставини по суті в порядку позовного провадження за позовом лікарні до територіальної інспекції з питань праці у Вінницькій області. Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 14.01.2014 року визнано протиправним та скасовано припис головного державного інспектора праці територіальної інспекції з питань праці у Вінницької області ОСОБА_4 № 02-03-50/1631-1299 від 26.11.2013 року . У зазначеній постанові судом встановлено, що молодша медична сестра протитуберкульозного кабінету поліклініки ОСОБА_1 вже отримує підвищення посадового окладу за шкідливі умови праці в розмірі 30%, до цих шкідливих умов належать в тому числі і хімічні речовини, якими є дезінфікуючі засоби . Зазначена постанова набрала законної сили (а.с.149-153).

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права .

Для звернення працівника до суду із заявою про вирішення питання трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку встановлено тримісячний термін строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично розрахувався з ним .

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінн цької області від 08.08.2014 року у справі № 133/1005/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ДЗ «Відділкова лікарня ст.Козятин Південно-Західної залізниці» про поновлення на роботі, скасування наказу про звільнення, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу встановлено, що трудовий договір між ОСОБА_1 та лікарнею у лютому 2014 року не розривався, відбулась зміна істотних умов праці. Працівник у відповідності до наказу головного лікаря від 19 лютого 2014 року №60 була звільнена від виконання трудових обов'язків 0,5 ставки посади молодшої медичної сестри протитуберкульозного кабінету, але за нею залишилось виконання трудових обов'язків 0,5 ставки медичного реєстратора поліклініки лікарні. Тому було відмовлено у задоволенні позовних вимог повністю. Зазначене рішення набрало законної сили(а.с.27-28).

Суд вважає , що за таких умов до вказаної вимоги позивача не поширюється норма ч.2 ст.233 КЗпП України, а поширюється норма ч.1 ст.233 КЗпП України, тобто, тримісячний строк з дня, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про порушення свого права, що випливає з трудових відносин.

Слід зауважити , що позивач неодноразово зверталась у різні інстанції з вказаних підстав .

Враховуючи, що ОСОБА_1 19.02.2014 року наказом по закладу № 60 була звільнена від виконання обов'язків молодшої медичної сестри протитуберкульозного кабінету із залишенням за нею виконання обов'язків медичного реєстратора поліклініки, то вказана дата - 19.02.2014 року і є крайнім строком, з якого і має відраховуватися термін, протягом якого позивач мала право звернутись до суду з підстав нарахування їй 10% доплати за роботу з дезінфікуючими засобами за період її роботи молодшої медичної сестри протитуберкульозного кабінету.

Тому, слід вважати, що з 19.05.2014 року, у відповідності до ч.1 ст.233 КЗпП України, ОСОБА_1 втратила право оскаржити дії адміністрації закладу з приводу не нарахування їй 10% доплати за роботу з дезінфікуючими засобами за період її роботи молодшою медичною сестрою протитуберкульозного кабінету.

Відповідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є також підставою для відмови у позові.

Керуючись ст. ст. 213-215, 218 ЦПК України,ст.. 267 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Державного закладу " Відділкова лікарня ст. Козятин Південно- західної залізниці " про стягнення заробітної плати (доплати за використання дезінфікуючих засобів) в сумі 5538 (п"яти тисяч п"ятисот тридцяти вісьми) гривень 88 копійок та середнього заробітку за непроведення розрахунку при звільненнів сумі 35960 (тридцяти п"яти тисяч дев"ятисот шестидесяти) гривень 50 копійок відмовити у повному обсязі .

Повний текст рішення буде виготовлений 06.05.2016.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії повного текста рішення.

СУДДЯ : підпис

З оригіналом вірно:

Суддя

Секретар

Дата документу 27.04.2016 року