АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5276/16 Справа № 201/1158/16 Головуючий у 1 й інстанції - Демидова С.О. Доповідач - Варенко О.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа - Управління державного казначейства у Петриківському районі Головного управління державного казначейства України в Дніпропетровській області, про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2016 року позивач звернулась з вищезазначеним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що 19 серпня 1992 року вона уклала депозитний договір № 07200038 з Магдалинівським відділенням ВАТ «Ощадбанку» та внесла грошові кошти в сумі 22 800 карб. на вісім місяців. 19 серпня 2000 року строк дії договору закінчився, однак грошові кошти їй повернуті не були в зв'язку з їх знеціненням. З 2000 року та по теперішній час вона зверталась до відповідача з вимогою про повернення грошових коштів, однак по теперішній час кошти не повернуті. Такими діями відповідач спричинив їй значну моральну шкоду, яка виразилась у моральних стражданнях, погіршенні здоров'я, зміні привичного способу життя. Тому просила суд стягнути на її користь моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, позивач просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вислухавши позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення змінити в частині обґрунтування підстав відмови ОСОБА_2 в задоволенні її позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено протиправності дій відповідача та причинного зв'язку між такими діями та спричиненою моральною шкодою.

Проте з такими висновками суду першоїі нстанції в частині мотивів відмови в задоволенні позовних вимог колегія судів погодитись не може з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 19 серпня 1992 року ОСОБА_2 уклала депозитний договір № 07200038 з Магдалинівським відділенням ВАТ «Ощадбанку» та внесла грошові кошти в сумі 22 800 карб. Нараховані відсотки по рахунку № 07200038 за 1992 -1995 роки в сумі 356 751 крб. Залишок по рахунку станом на 02 вересня 1996 рік склав 379 551 крб. Згідно Указу Президента від 25 серпня 1996 року № 762/96 «Про грошову реформу в Україні» після переоцінки вкладу станом на 02 вересня 1996 року у співвідношенні 100000 крб. до 1 грн. залишок по вкладу склав 3 грн. 80 коп. Зараховані відсотки по вкладу за 1996 - 2005 роки склали 2 грн. 35 коп., залишок на рахунку станом на 20 травня 2006 року склав 6 грн. 15 коп. Дані факти встановлені заочним рішенням Петриківського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2008 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2008 року.

Тобто, із матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини виникли з договору банківського вкладу.

Відповідно до частини четвертої статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов'язань у договірних правовідносинах у випадку встановлення такої відповідальності законом або договором.

Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається статтею 23 ЦК України.

Зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов'язань у випадках, передбачених договором або законом.

Спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених Цивільним кодексом та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Пунктом 5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Отже, виходячи з аналізу зазначених правових норм слід дійти висновку про те, що ні чиним законодавством, ні договором, укладеним між позивачем та відповідачем не передбачено право позивача на відшкодування моральної шкоди у зв'язку з неповерненням банком грошових коштів, переданих на депозит.

Оскільки суд першої інстанції не взяв до уваги наведені обставини, рішення суду першої інстанції, на підставі ч.ч.1,3 ст.309 ЦПК України, підлягає зміні в частині правових підстав відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2016 року - змінити в частині обґрунтування правових підстав відмови у задоволенні позовних вимог.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова