У х в а л а

"18" серпня 2016 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Астахова О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 поданої в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача звернувся до суду із позовною заявою в якій просить здійснити поділ спільно набутого майна подружжя, яке є об'єктом спільної сумісної власності наступним чином:

визнати за позивачем ОСОБА_1, право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 95,50 квадратних метрів при цьому житлової 52,6 квадратних метрів, вартість якої становила 400 000 гривень. Свідоцтво на право власності від 21 лютого 2006 року, видане Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) серія НОМЕР_3 та зареєстроване в Київському міському Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, а право власності Відповідача на цю квартиру припинити;

визнати за Відповідачем ОСОБА_3, право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, вартість якого становила 140 031,00 гривень, а моє ОСОБА_1 право власності на цей житловий будинок припинити;

визнати за Позивачем право власності на Машиномісце НОМЕР_5 Свідоцтво про право власності від 22 грудня 2006 року видане Головним Управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) серія НОМЕР_4 та зареєстроване в Київському міському Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, вартість якого становила 50 000,00 гривень, а право власності Відповідача на машиномісце НОМЕР_5 відповідно припинити;

визнати за Відповідачем право власності машиномісце НОМЕР_6 Свідоцтво про право власності від 22 грудня 2006 року видане Головним Управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) серія НОМЕР_7 та зареєстроване в Київському міському Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна про що є засвідчуваний напис на зворотному боці свідоцтва, вартість якої становила 50000,00 гривень, а право власності Позивача на машиномісце НОМЕР_6 відповідно припинити;

визнати за Відповідачем право власності на житловий будинок, та господарську будівлю за адресою: АДРЕСА_3, вартість будівництва якого становила 100 000,00 гривень. Підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно видане держаною реєстраційною службою Сімферопольського районного управління юстиції Автономної республіки Крим від 07.11.2013 року, а право власності Позивача на відповідний будинок припинити;

визнати за Відповідачем право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1004 га за адресою АДРЕСА_3, кадастровий номер НОМЕР_8, про що свідчить Державний Акт на право власності від 14 грудня 1999 року виданий Сімферопольською районною державною адміністрацією та зареєстровано у книзі записів державних актів на право власності на землю за № 3248, Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.11.2013 року, Витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25.10.2013 року, а право власності Позивача на цю земельну ділянку відповідно припинити;

визнати за Позивачем право власності на автомобіль ВМW 2006 року випуску модель 5231, легковий седан-В, колір-сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1, вартість якого становила 300 000,00 гривень Свідоцтво про реєстрацію від 16.12.2009 року, а право власності Відповідача на вказаний автомобіль припинити;

визнати за Відповідачем право власності на автомобіль LЕХUS 2008 року випуску модель ІS 250, легковий седан-В, колір-сірий, реєстраційний номер НОМЕР_2, вартість якого становила 300 000,00 гривень Свідоцтво про реєстрацію від 16.12.2009 року, а право власності Позивача на вказаний автомобіль припинити.

Вивчивши матеріалами позовної заяви, суддя прийшов до висновку, що заява не відповідає вимогам ст.ст. 119 ЦПК України, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцем знаходженням майна або основної його частини.

Нерухоме майно, про поділ якого просить позивач, територіально знаходиться в Дніпровському районі м. Києва, в Київській області та в Автономній республіці Крим.

З матеріалів справи убачається, що позивач просить здійснити поділ спільного майна подружжя, при цьому зазначаючи вартість квартири АДРЕСА_1 та машиномісць №50 і №51 розміщених в даному будинку станом на 2006 рік; вартість житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 станом на 2009 рік.

Проте, в матеріалах справи взагалі відсутні докази щодо вартості нерухомого майна, яке знаходиться на території Автономної республіки Крим, а саме:житлового будинку, та господарської будівлі за адресою: АДРЕСА_3, а також земельної ділянки загальною площею 0,1004 га за адресою Автономна республіка Крим, Сімферопольський район, смт. Гвардійське, вулиця Світла, будинок № 5, кадастровий номер НОМЕР_8, а тому даний недолік підлягає усуненню, оскільки має важливе значення при вирішенні питання відкриття провадження у справі.

Згідно із ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства, суд вважає необхідним залишити заяву без руху, надавши позивачу та його представнику строк для усунення вказаних недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 119, 121, 209,210 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 поданої в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя- залишити без руху та надати представнику позивача строк для усунення вказаних недоліків який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали суду.

У разі невиконання вимог ухвали у визначений судом строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута представнику позивача.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: