Ухвала

іменем україни

07 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

КоротунаВ.М., Закропивного О.В., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» про розірвання договорів споживчого кредиту, договорів іпотеки та стягнення безпідставно набутого майна, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 03 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» (далі - ПАТ «Укрсиббанк») про розірвання договорів споживчого кредиту, договорів іпотеки та стягнення безпідставно набутого майна.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 22 грудня 2006 року між ним та ПАТ «Укрсиббанк» було укладено договір споживчого кредиту № 0 про надання йому кредитних коштів у сумі 92 100 швейцарських франків, що за курсом НБУ було еквівалентно 382 307 грн 47 коп. У забезпечення виконання грошового зобов'язання, між його дружиною ОСОБА_5 та ПАТ «Укрсиббанк» 22 грудня 2006 року було укладено договір іпотеки № 11122 та договір поруки № 0/п.

Зазначав, що 12 жовтня 2007 року між ним та ПАТ «Укрсиббанк»також було укладено ще один договір про надання споживчого кредиту № 0 на суму 25 700 швейцарських франків, що за курсом НБУ було еквівалентно 110 130 грн на день укладення договору. У забезпечення виконання ним цього грошового зобов'язання, між його дружиною ОСОБА_5 та ПАТ «Укрсиббанк» 12 жовтня 2007 року було укладено договір іпотеки № 8245 та договір поруки № 0/п.

Стверджував, що у подальшому ним було виявлено фальсифікацію зі сторони відповідача з підробленням його підписів у заяві на видачу готівки, вказуючи, що банк не передав йому всі передбачені договором від 22 грудня 2006 року кошти, у результаті чого банком було незаконно приєднано до суми заборгованості за кредитними договорами, за якими він отримував кредитні кошти, суму, яку він фактично не отримував.

Враховуючи викладене, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив розірвати договори споживчого кредиту від 22 грудня 2006 року № 0 та від 12 жовтня 2007 року № 0 та договори іпотеки від 22 грудня 2006 року № 11122 та від 12 жовтня 2007 року № 8245, стягнути з відповідача на свою користь 63 773,94 швейцарських франків, що за курсом НБУ еквівалентно 607 526 грн 73 коп., як безпідставно набутого майна в рахунок погашення кредиторської заборгованості та 8 434 грн 23 коп. як безпідставно набутого майна в рахунок комісій банку, а всього 615 960 грн 96 коп.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31 березня 2015 року позов задоволено частково.

Припинено зобов'язання з оплати основного боргу за договором споживчого кредиту від 22 грудня 2006 року № НОМЕР_1, від 12 жовтня 2007 року № 0, а також припинено договори іпотеки від 22 грудня 2006 року № 11122 та від 12 жовтня 2007 року № 824520.

Стягнуто з ПАТ «Укрсиббанк» на користь ОСОБА_4 615 960 грн 96 коп. як безпідставно набуті за договорами споживчого кредиту від 22 грудня 2006 року № НОМЕР_1, від 12 жовтня 2007 року № 0.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 03 лютого 2016 року рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31 березня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 337 ЦПК України установлено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції й ухвалюючи нове рішення, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, з урахуванням того, що в матеріалах справи містяться два суперечливих висновки судово-почеркознавчих експертиз щодо встановлення підпису на заяві про видачу готівки, клопотань про проведення повторної експертизи в судових засіданнях не заявлялось, дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову, оскільки заява про видачу готівки є похідним документом до кредитного договору, а банківськими документами та погашенням кредиту доводиться факт отримання гривневого еквіваленту кредитних коштів у сумі 79 900 швейцарських франків ОСОБА_4

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог чинного ЦПК України на стадії касаційного розгляду справи неприпустимо.

Отже, рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для його скасування відсутні, тому в силу вимог ч. 3 ст. 332 ЦПК України це рішення підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 03 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

О.В.Закропивний

Т.О.Писана