Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/1804/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про забезпечення позову

11 липня 2016 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Терентьєв Г.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

30 червня 2016 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завдатку в якій позивач просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на житловий будинок який знаходиться за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Тернувате, вулиця Ювілейна, будинок 47, який належить ОСОБА_2 на праві власності. Своє клопотання заявник обґрунтовує тим, що данний житловий будинок є предметом позову та знаходиться у власності відповідача ОСОБА_2, який може розпорядитися цим майном, що в подальшому призведе до неможливості виконання рішення суду, в випадку продажі відповідачем будинку.

Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява позивача про забезпечення позову є обґрунтованою і підлягає частковому задоволенню: шляхом накладання заборони, щодо дій повязаних з відчуженням майна відповідача.

Суд вважає за можливе застосувати забезпечення позову, але у вигляді накладання заборони на відчуження майна, оскільки накладання арешту на майно фактично означає його вилучення від власника, що не може бути співмірним в рамках даної цивільної справи, з врахуванням вимог сторін по справі.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Таким заходом забезпечення позову як заборона суд захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Забезпечення позову шляхом накладання заборони проводити відповідні дії не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправя сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Таким чином, накладання заборони забезпечення позовних вимог позивача по справі не носить дискримінаційного характеру по відношенню до відповідача по справі.

Керуючись ст.151-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити у будь-який спосіб відчужувати нерухоме майно, а саме житловий будинок який знаходиться за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Тернувате, вулиця Ювілейна, будинок 47, який належить ОСОБА_2 на праві власності.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів до апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя ОСОБА_3

11.07.2016