Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 27 Доповідач Косигіна Л. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Худякова А.М., Григорусь Н.Й.

при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Коростенсього міськрайонного суду Житомирської області від 24 травня 2016 року

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором б/н від 10.07.2008 року в сумі 24498 грн. 14 коп., яка утворилася станом на 30.06.2015 року.

В обґрунтування позову Банк посилався на те, що 10.07.2008 року ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості. При цьому, вона погодилась з тим, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» і «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складають договір, що підтверджується її підписом. Крім того, згідно п.п. 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, Банк має право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Оскільки ОСОБА_1 допустила заборгованість за даним договором, Банк просив позов задовольнити.

Рішенням Коростенсього міськрайонного суду Житомирської області від 24 травня 2016 року у задоволенні позову відмовлено за пропуском строку позовної давності.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та їх неповне дослідження, просило рішення скасувати, ухвалити нове про задоволення позову. Зокрема, апелянт зазначив, що суд не прийняв до уваги те, що строк дії картки не припиняє дію договору. Крім того, відповідно до п.п. 9.3., 9.5. Умов та правил надання банківських послуг картрахунок був відкритий на невизначений термін та може бути закритий на підставі заяви позичальника. Оскільки жодна зі сторін не виявила намір припинити кредитний договір, він був автоматично пролонгований. Також, апелянт вважає, що судом при розгляді справи не враховані правові позиції Верховного Суду України, викладені у постановах від 06.11.2013 року у справі №6-116цс13 та від 02.12.2015 року у справі №6-249цс15.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову за пропуском строку позовної давності суд першої інстанції виходив з того, що останній платіж ОСОБА_1 здійснила 05.01.2009 року, а з позовом Банк звернувся 06.10.2015 року. Доказів про вчинення боржником в межах позовної давності будь-яких дій, що свідчать про визнання нею боргу, та на підтвердження поважності пропуску строку позовної давності, суду не надано, у зв'язку з чим відсутні підстави для переривання цього строку.

Проте, погодитися з таким висновком не можна, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 10.07.2008 року ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 15000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості. При цьому, вона погодилася з тим, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» і «Тарифами Банку», складають договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом (а.с. 9, 10-15).

За вищевказаним договором ОСОБА_1 була видана кредитна картка №533040 на строк дії до травня 2011 року (а.с. 8, 9, 105).

Згідно п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

У зв'язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов'язань за вищевказаним договором, станом на 30.06.2016 року утворилась заборгованість в сумі 60791 грн. 10 коп., яка складається із боргу:

- за кредитом в сумі 14997грн. 04 коп.;

- за процентами в сумі 41419 грн. 27 коп.;

- за комісією 4374 грн. 79 коп.,

що підтверджується розрахунком Банку та випискою з карткового рахунку (а.с. 6-7, 106-108).

У вересні 2011 року Банк подав до суду позов, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за вищевказаним кредитним договором, що виникла станом на 30.07.2011 року в сумі 37935 грн. 73 коп. (а.с. 97-103). Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17.01.2012 року даний позов задоволено (а.с. 5). У рішення зазначено, що відповідачка позов визнала.

За таких обставин, Банк, просив стягнути з ОСОБА_1 різницю заборгованості в сумі 22855 грн. 37 коп. (60791,10 37935,73) та штрафи: 500 грн. (фіксована частина), 1142 грн. 77 коп. (процентна складова).

Проте, повністю погодитися з таким розрахунком не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст. 1048 ЦК України).

Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (ст.ст. 530, 631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до частини п'ятої ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

За змістом ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно).

Разом із тим, за змістом частини першої ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, проценти за кредитом та пеня за процентами підлягає стягненню з відповідача у межах строку позовної давності.

Дана правова позиція висловлена Верховним Судом України 02.12.2015 року у справі №6-249цс15, 29.06.2016 року у справі №6-1188 цс16.

З огляду на викладене, позовні вимоги Банку підлягають частковому задоволенню на суму 14147 грн. 47 коп. в межах трирічного строку позовної давності, за період з 07.10.2012 року по 30.06.2015 року (з врахуванням дати звернення з позовом до суду та дати виникнення заборгованості, визначеної Банком). Дана заборгованість складається з відсотків 12197 грн. 59 коп., комісії 800 грн., штрафів: 500 грн. (фіксована частина,) 649 грн. 88 коп. (процентна складова). Заява про застосування строку позовної давності була подана ОСОБА_1 до суду першої інстанції 15.01.2016 року (а.с. 38-39).

Крім того, з врахуванням вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачки необхідно стягнути судовий збір в сумі 1476 грн. 53 коп. (703 грн. 38 коп. за подання позовної заяви, 773 грн. 15 коп. - за апеляційну скаргу).

За таких обставин, рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Коростенсього міськрайонного суду Житомирської області від 24 травня 2016 року скасувати, ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 10.07.2008 року в сумі 14147 грн. 47 коп. та судовий збір в сумі 1476 грн. 53 коп.

У задоволенні решти вимог відмовити за пропуском строку позовної давності.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча Судді