АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Шахової О.В., Болотова Є.В.

за участю секретаря Горбачової І.В.

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, поданою представником за довіреністю ОСОБА_5, на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 18 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третя особа - Головне територіальне управління юстиції у м.Києві про визнання права власності в порядку спадкування,-

УСТАНОВИЛА:

В серпні 2015 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом про визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7.

Вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір сторін ОСОБА_7, після смерті якої відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_6 у встановлені строки подала заяву про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено з посиланням на відсутність правовстановлюючого документу на квартиру. Правовстановлюючий документ знаходиться у ОСОБА_3 та нею чиняться перешкоди в оформленні спадщини ОСОБА_6

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 18 серпня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено, визнано за нею права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати.

В апеляційній скарзі посилається на те, що ОСОБА_6 не має права на спадкування, оскільки ухилялась від обов»язку по утриманню свої матері. Вказує, що ОСОБА_6 близько 20 років постійно проживає за кордоном, останній візит до смерті матері був 10 років назад, весь тягар утримання літньої матері та організацію її поховання ОСОБА_3 несла особисто, ОСОБА_6 приїхала лише через п»ять місяців після цього.

Також посилається на порушення норм процесуального права щодо повідомлення про дату слухання справи та щодо відмови у зупиненні провадження до розгляду справи про усунення від права на спадкування.

В судовому засіданні відповідач та її представник доводи апеляційної скарги підтримали, просили скаргу задовольнити.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ст.305 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, що не з»явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з»явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з установлених обставин, що позивач є спадкоємцем першої черги і відповідно до закону має право на 1/2 частину спадкового майна, що залишилось після смерті матері, проте відсутність правовстановлюючих документів перешкоджає видачі відповідного свідоцтва на спадщину.

З такими висновками колегія суддів погоджується.

Як установлено судом першої інстанції та убачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір сторін ОСОБА_7, після смерті якої відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1.

Квартира на праві власності належить спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 12 вересня 1997 року Відділом приватизації державного житлового фонду Шевченківської держадміністрації, та Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Третьою Київською державною нотаріальною конторою 15 квітня 2010 року.

Сторони у встановлені законом строки подали заяви про прийняття спадщини.

Третя Київська державна нотаріальна контора листом №1285/02-14 від 23 липня 2014 року повідомила представника ОСОБА_6 про неможливість видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом у зв»язку із ненаданням правовстановлюючого документу.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до даних матеріалів спадкової справи, що надана суду, сторони відповідно до ст.1273 ЦК України не відмовлялись від прийняття спадщини, отже вважаються такими, що прийняли її.

Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності у позивача права на спадкування з посиланням на вимоги абз.2 ч.3 ст.1224 ЦК України відхиляються колегією суддів, з огляду на наступне.

За змістом цієї правової норми не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

Разом з тим, підставою усунення особи від права на спадкування на підставі цієї норми є рішення суду за результатом розгляду відповідного позову, про що зазначено у ч.5 ст.1224 ЦК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про зупинення провадження у цій справі до розгляду позову ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про усунення від спадкування (справа №758/9342/16-ц), суд першої інстанції виходив з того, що не надано доказів на підтвердження обставини пред»явлення такого позову. Так само не надано доказів на підтвердження цих обставин і суду апеляційної інстанції.

Відповідно до даних офіційного веб-порталу «Судова влада України», через який запроваджено вільний доступ до інформації щодо стадій розгляду судових справ (http://court.gov.ua/fair/), та даних Єдиного державного реєстру судових рішень, доступ до відомостей якого також є вільним, матеріали справи №758/9342/16-ц 12 серпня 2016 року, до ухвалення рішення у цій справі, повернуті позивачу для пред»явлення до належного суду, що також підтверджено відповідачем.

Відтак, суд першої інстанції вірно установив обставини справи, застосував норми матеріального права, що відповідають правовідносинам сторін та ухвалив рішення, на підставі наданих сторонами доказів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану представником за довіреністю ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 18 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В. Поліщук

Судді О.В. Шахова

Є.В. Болотов