СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/979/16-ц
провадження 2/306/467/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2016 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі :

головуючого - судді : Вінер Е.А.

з секретарем : Фалес Л.І.

позивачів : ОСОБА_1

ОСОБА_2

адвоката позивачів: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сваляві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: виконавчий комітет Голубинської сільської ради про виселення

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа: виконавчий комітет Голубинської сільської ради про виселення посилаючись на те, що ОСОБА_1 володіє житловим будинком в с. Голубине, 670, Свалявського району. Разом з ним житловому будинку проживає його дочка ОСОБА_2 разом з неповнолітніми дітьми та ОСОБА_4. Відповідач зареєстрований з 2011 року в вищезазначеному житловому будинку та проживає і порушує правила співжиття, веде аморальний спосіб життя, постійно принижує позивачів та неповнолітніх дітей. Відповідач зловживає алкогольними напоями, часто влаштовує сварки та бійки. Для свого захисту позивачі неодноразово викликали працівників поліції, відповідач не приймає жодної участі в утриманні житлового будинку, його ремонті, оплаті послуг. В добровільному порядку відповідач відмовляється звільнити займане приміщення та продовжує проживати в житловому будинку, а тому вони просять виселити ОСОБА_4 з житлового будинку № 670 в селі Голубине Свалявського району Закарпатської області.

В судовому засіданні позивачі та їхній адвокат позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити. Пояснили, що відповідач порушує правила співжиття та постійно вчиняє сварки та фізичне насилля.

Відповідач в судовому засіданні 06 червня 2016 року позовні вимоги не визнав та пояснив, що він перебуває у громадянському шлюбі з ОСОБА_2, більше 18 років проживає в селі Голубине разом з ОСОБА_2 та неповнолітніми дітьми.

Представник виконавчого комітету Голубинської сілської ради в судове засідання не зявився.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку.

Судом встановлено, що між сторонами існують правовідносини які повинні регулюватися нормами Житлового кодексу.

Згідно ст.156 ЖК Української РСР члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ст. 160 ЖК Української РСР члени сімї наймача , які проживають разом з ним у будинку, що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки , що випливають з договору найму .

Статтею 161 ЖК Української РСР передбачено, що наймач вправі вселити в займане ним жиле приміщення у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб за письмовою згодою власника будинку (квартири) і всіх членів сім'ї,які проживають з наймачем. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення відповідно до цієї статті як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування приміщенням, якщо при їх вселенні між цими особами, наймодавцем, наймачем та членами його сім'ї, які проживають разом з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» при вирішенні справ про виселення на підставі статті 116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ним в одній квартирі чи будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення).

Згідно ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом .

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Власник має право володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд, а також вимагати усунення перешкод у здійсненні ним цього права (ст.391 ЦК України).

Згідно довідки виданої виконкомом Голубинської сільської ради за №496 від 26 травня 2016 року ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 є головою дворогосподарства в с.Голубине, 670 Свалявського району згідно погосподарської книги (а.с.24). Жодних доказів того, що позивачі є власниками житлового будинку суду не надано.

Позивачі просять виселити відповідача з житлового будинку № 670 села Голубине, який не належить їм на праві приватної власності. Суд не вважає, що достатніми для виселення підставами є звернення позивача до правоохоронних органів щодо неправомірної поведінки відповідача, його негативна характеристика по місцю проживання . Позивачами необґрунтовано підстави для виселення відповідача, оскільки в матеріалах справи взагалі відсутні будь-які докази, які б підтверджували неправомірність його дій по перешкоджанню позивачам у користуванні чи володінні належним їй майном.

Як з'ясовано в судовому засіданні, між сторонами виникають періодично конфліктні ситуації. Але, сама по собі наявність періодичних неприязних, конфліктних відносин між сторонами по справі не може бути безумовною підставою для виселення відповідача і не має законних підстав виселяти його з вищевказаного будинку.

На підставі наведеного, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: виконавчий комітет Голубинської сільської ради про виселення ОСОБА_4 з будинку № 670 в с.Голубине Свалявського району Закарпатської області, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 39, 57, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, ст. ст. 156, 160, 161 ЖК Української РСР, п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» , суд

Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: виконавчий комітет Голубинської сільської ради про виселення ОСОБА_4 з будинку № 670 в с.Голубине Свалявського району Закарпатської області, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга про апеляційне оскарження рішення суду подається до апеляційного суду Закарпатської області через Свалявський районний суд Закарпатської області.

СУДДЯ СВАЛЯВСЬКОГО

РАЙОННОГО СУДУ: ОСОБА_5