Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Романченко В.О.
Справа № 417/910/15-ц
Провадження № 22ц/782/729/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді Романченка В.О.

суддів: Заіки В.В., Лозко Ю.П.

за участю секретаря Ткаченко Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Луганської області у місті Сєвєродонецьку апеляційну скаргу прокурора Марківського району Луганської області, що діє в інтересах держави в особі Кризької сільської ради на ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 22 липня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спадкового майна та визнання права власності в порядку спадкуваня за законом,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 22 липня 2015 року визнано мирову угоду, укладену між укладену між ОСОБА_2 , на таких умовах:

За ОСОБА_2 визнається право власності в порядку спадкування за законом на:

- право на земельну частку (пай) в землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» с.Кризьке Марківського району Луганської області, розміром 2,02 в умовних кадастрових гектарах, що належала ОСОБА_4 згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0093504, виданого в січні 1997 року на підставі рішення Марківської райдержадміністрації від 23 грудня 1996 року №550;

- земельну ділянку площею 5,28 га в межах згідно з планом, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кризької сільської ради Марківського району Луганської області, що належала ОСОБА_4 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 013828, виданого Кризькою сільською радою Марківського району 16 січня 2002 року на підставі рішення 23 сесії 23 скликання Кризької сільської ради Марківського району від 16 листопада 2001 року №23/5 ;

- земельну ділянку площею 0,4500 га в межах згідно з планом, кадастровий номер :05:003:0179, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кризької сільської ради Марківського району Луганської області, що належала ОСОБА_4 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЯЕ № 862869, виданого Марківської райдержадміністрацією 19 травня 2011 року на підставі розпорядження голови Марківської райдержадміністрації від 05 липня 2005 року №236;

- право на земельну частку (пай) в землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» с.Кризьке Марківського району Луганської області, розміром 2,02 в умовних кадастрових гектарах, що належало ОСОБА_4 згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0093502, виданого в січні 1997 року на підставі рішення Марківської райдержадміністрації від 23 грудня 1996 року №550;

- земельну ділянку площею 5,27 га в межах згідно з планом, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кризької сільської ради Марківського району Луганської області, що належала ОСОБА_4 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 013829, виданого Кризькою сільською радою Марківського району 16 січня 2002 року на підставі рішення 23 сесії 23 скликання Кризької сільської ради Марківського району від 16 листопада 2001 року №23/5 ;

- земельну ділянку площею 0,4600 га в межах згідно з планом, кадастровий номер :05:003:0178, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кризької сільської ради Марківського району Луганської області, що належала ОСОБА_4 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЯЕ № 862868, виданого Марківської райдержадміністрацією 19 травня 2011 року на підставі розпорядження голови Марківської райдержадміністрації від 05 липня 2005 року №236;

-грошові вклади на рахунках № 91551252, № 91551-10455, які розміщені в ТВБВ №10012/0162 філії Луганського обласного управління Акціонерного Товариства «Ощадний банк України», що належали ОСОБА_4 ;

- право на земельну частку (пай) в землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» с.Кризьке Марківського району Луганської області, розміром 2,02 в умовних кадастрових гектарах, що належала ОСОБА_5 згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0093501, виданого в січні 1997 року на підставі рішення Марківської райдержадміністрації від 23 грудня 1996 року №550;

- земельну ділянку площею 5,28 га в межах згідно з планом, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кризької сільської ради Марківського району Луганської області, що належала ОСОБА_5 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 013827, виданого Кризькою сільською радою Марківського району 16 січня 2002 року на підставі рішення 23 сесії 23 скликання Кризької сільської ради Марківського району від 16 листопада 2001 року №23/5 ;

- земельну ділянку площею 0,4500 га в межах згідно з планом, кадастровий номер :05:003:0123, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кризької сільської ради Марківського району Луганської області, що належала ОСОБА_5 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЯЕ № 862854, виданого Марківської райдержадміністрацією 19 травня 2011 року на підставі розпорядження голови Марківської райдержадміністрації від 05 липня 2005 року №236;

-грошові вклади на рахунках № 9155158, № 91551-10454, №91551-10456,які розміщені в ТВБВ №10012/0162 філії Луганського обласного управління Акціонерного Товариства «Ощадний банк України», що належали ОСОБА_5.

Також зазначеною ухвалою провадження по справі було закрито.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, прокурор Марківського району Луганської області звернувся до суду з апеляційною скаргою на неї, просив ухвалу скасувати та повернути справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду. При цьому апелянт посилався на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, перевіривши матеріали справи, розглянувши справу у межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч.ч.1 і 3 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до вимог ч.ч.1 і 5 ст.175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Затвердження мирової угоди, якою вирішується питання переходу права власності, зумовлює необхідність зясування, чи можливий такий перехід від однієї особи до іншої, чи не буде порушено в такий спосіб право інших осіб та чи наявні (відсутні) інші перешкоди для визнання такої угоди.

Судом встановлено, що 19 липня 2014 року померла мати позивача ОСОБА_4 (а. с. 9). Спадкоємцем першої черги на спадкове майно померлої був ОСОБА_5 Іванович- її чоловік, який прийняв спадщину та 28 листопада 2014 року помер (а.с. 27), не отримавши право на спадщину. Після його смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки та грошові вклади.

Спадкоємцями першої черги на спадкове майно померлого є позивач та відповідач ОСОБА_3 діти померлого спадкодавця. В державній нотаріальній конторі вони не можуть оформити спадщину через спір, який виник між ними з приводу розподілу спадкового майна.

У позовній заяві від 11.06.2015 р. позивач просила розподілили спадкове майно між нею та відповідачем і визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно у відповідних долях ( а.с. 2-5).

В подальшому сторони звернулися до суду із заявою (дата та реєстрація не зазначені) про затвердження мирової угоди, в якої зазначено, що відповідач у справі ОСОБА_3 відмовляється від належної йому долі у спадковому майні на користь позивача ОСОБА_2 та визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на зазначене в ухвалі суду майно (а.с. 44-47).

Визнаючи мирову угоду між сторонами та закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції послався на те, що мирова угода не протирічить закону і не порушує права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

Між тим, до такого висновку суд першої інстанції дійшов поспішно.

Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України, Законами України «Про нотаріат», іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права.

Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

Про це розяснено також і у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування».

Крім того, обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі.

Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Проте матеріали даної справи вказаних документів не містять, що свідчить про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

У відповідності із вимогами ч.1 ст.1272 Цивільного кодексу, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Враховуючи відсутність у цивільній справі матеріалів спадкової справи, зокрема, заяв сторін про прийняття спадщини, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про можливість затвердження мирової угоди між ними, оскільки підстави для висновку про прийняття спадщини відповідачем відсутні.

Наявність родинних відносин між померлими та сторонами у справі не дає підстав для прийняття ухвали про визнання мирової угоди, оскільки, таким чином судом лише встановлено право сторін на спадщину, а не факт її прийняття відповідно до вимог законодавства.

У відповідності із вимогами ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину.

Суд не повинен задовольняти вимоги за відсутності спору, оскільки реалізація прав позивача має інші механізми, тобто звернення до нотаріальної контори.

Відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджено належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, що може бути підставою для відмови у позові.

Отже, в порушення ст. 179 ЦПК України судом першої інстанції без дослідження всіх обставин справи, які б могли призвести до прийняття по справі законного судового рішення, передчасно прийнято ухвалу про затвердження мирової угоди між сторонами у справі.

Однак суд першої інстанції на вищезазначене певної уваги не звернув.

Також суд першої інстанції не врахував, що відповідно до ч.1 ст.182 Цивільного кодексу право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно із ч.4 ст.334 цього кодексу, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Таким чином, умови мирової угоди, визнаної ухвалою суду першої інстанції, суперечать вимогам закону, а тому суд повинен був зясувати питання про постановлення ухвали про відмову у визнанні мирової угоди і продовжити судовий розгляд.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

При таких обставинах колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 22 липня 2015 року і направити справу для продовження розгляду.

Питання щодо розподілу судових витрат підлягає вирішенню за результатами розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.307, 311, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Марківського району Луганської області, що діє в інтересах держави в особі Кризької сільської ради, задовольнити.

Ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 22 липня 2015 року скасувати і направити цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спадкового майна та визнання права власності в порядку спадкуваня за законом для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, однак її може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: