Провадження № 2/522/204/16
УХВАЛА

19 квітня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді: Ільченко Н.А.

при секретарі: Довгань Ж.А.

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі №522/18733/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» від імені та в інтересах якого діє уповноважена особа ФГВФО ОСОБА_2до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року позивач звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_3, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 4 124,2 дол. США (з яких: 1887,40 дол.США прострочена заборгованість за ерудитом, 2 236,80 дол. США прострочена заборгованість за відсотками) та 13 217,99 грн. пеня за прострочення платежів по кредитному договору.

Представник позивача ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на квартиру, що належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу р.1516 від 12.04.2006 року та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та на квартиру АДРЕСА_2, яка належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності САВ/469315 від 25.01.2007 року.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача вказує, що на теперішній час відповідач не сплачує заборгованість за кредитом, яка є дуже значною і постійно збільшується, що свідчить про небажання відповідача гасити її у добровільному порядку, у звязку з чим у позивача є обґрунтовані підозри, що відповідачем будуть здійснені дії направлені на відчуження активів, після чого погашення кредиту буде неможливим.

Відповідно до п. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, згідно п. 3 ст. 151 ЦПК України.

У п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 1 п.п.1,2 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, або забороною вчиняти певні дії.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає.

З п.1.3 та п.1.3.1 ст. 1 договору кредиту №90 від 14.03.2007 року укладеного між АКБ «ІМЕКСБАНК» та ОСОБА_3 вбачається, що як забезпечення позичальником виконання своїх зобовязань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги, кредитор укладає з позичальником Іпотечний договір, за умовами якого Позичальник передає Кредитору в іпотеку майнові права на споруджувану квартиру за будівельним номером №5-(5,6), 5(пятий) поверх, секція 1(А), загальною площею 113,90 кв.м., у житловому будинку, що будується за адресою: м.Одеса, пр-т Шевченко, 33Б, що належить Позичальнику на підставі договору, визначеного в п.1.2 цього договору. Іпотечний договір підлягає нотаріальному посвідченою, а обтяження майнових прав на квартиру іпотекою реєстрації в Державному реєстрі іпотек у встановленому порядку.

Таким чином, у суду є усі підстави вважати, що споруджувана квартира за будівельним номером №5-(5,6), 5(пятий) поверх, секція 1(А), загальною площею 113,90 кв.м., у житловому будинку, що будується за адресою: м.Одеса, пр-т Шевченко, 33Б, що належить ОСОБА_3, була передана відповідачу в іпотеку, а тому у суду немає підстав для задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі №522/18733/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» від імені та в інтересах якого діє уповноважена особа ФГВФО ОСОБА_2до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Ільченко

19.04.2016