Справа №731/677/15-ц
Провадження №4-с/731/1/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2016 року с.м.т. Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області у складі:

судді - Савенка А.І.,

при секретарі - Ріпка І.В.,

боржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» на постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Варвинського районного управління юстиції ОСОБА_3 від 30 листопада 2015 року про закінчення виконавчого провадження №48441998, -

В С Т АН О В И В:

14 грудня 2015 року ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» звернувся до Варвинського районного суду Чернігівської області із скаргою, на обґрунтування якої вказав, що 12 серпня 2008 року було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом по справі №2-127/08 про стягнення з ОСОБА_1 95918,23 грн. боргу.

30 листопада 2015 року старший державний виконавець ДВС Варвинського РУЮ ОСОБА_3 виніс постанову про закінчення виконавчого провадження № 48441998 керуючись п.7 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» з підстав визнання банкрутом боржника за ухвалою господарського суду по справі №4/111б/29.

Зважаючи на те, що у цивільній справі, за якою було видано виконавчий лист боржником виступала фізична особа ОСОБА_1, закриття виконавчого провадження на підставі п.7 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» є незаконними, а постанова про закінчення виконавчого провадження підлягає скасуванню.

Згідно до ч.1 ст. 386 ЦПК України скарга розглядається у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

Представник заявника в судове засідання не зявився, подав додаткові пояснення та копії документів, просив розглядати скаргу за відсутності його представника.

В судове засідання старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Варвинського районного управління юстиції ОСОБА_3 не зявився, надав заяву в якій просив розглядати скаргу за його відсутності та надав матеріали виконавчих проваджень щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Боржник ОСОБА_1 в судовому засіданні скаргу вважав необґрунтованою та просив відмовити в її задоволенні, подав письмові заперечення, в яких наголосив, що його борг перед стягувачем вважається погашеним через проведення процедури банкрутства як фізичної особи-підприємця. Вказав, що договір з банком він укладав на придбання квартири, яку використовував як для проживання його сім»ї так і для облаштування офісу для здійснення підприємницької діяльності. Вказав, що крім того, стягнення з нього відбувається у подвійному розмірі, адже на виконанні виконавчої служби було не тільки виконавче провадження за виконавчим листом по рішенню суду, але і за виконавчим написом нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Солідарний боржник ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, про день місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином, що в судовому засіданні підтвердив і ОСОБА_1, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши доводи скарги, письмові матеріали скарги, матеріали цивільної справи №2-127/08, матеріали виконавчих проваджень, суд вважає її обґрунтованою з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні відділу державної виконавчої служби Варвинського районного управління юстиції знаходяться виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Зокрема, на виконанні перебував виконавчий лист виданий Варвинським районним судом Чернігівської області №2-127/08 у цивільній справі за позовом ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про стягнення з боржників солідарно на користь кредитора 94938 грн. 85 коп. боргу по кредитному договору, 949 грн.38 коп. державного мита та 30 грн. виплат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 95918 грн. 23 коп.

Постановою від 12 серпня 2008 року державним виконавцем Бондаревим І.В. було відкрито виконавче провадження №8585940 по даному виконавчому листу щодо ОСОБА_1 (а.с. 2-127/08 142). Виконавче провадження №8586110 щодо стягнення боргу з ОСОБА_4 за вказаним виконавчим листом було відкрито також 12 серпня 2008 року, що вбачається з матеріалів виконавчого провадження.

Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 15 липня 2008 року позовні вимоги ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 солідарно на користь Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» в особі ОСОБА_5 обласної дирекції «ОСОБА_2 Аваль» 94938 гривень 85 копійок боргу по кредитному договору, 949 гривень 38 копійок сплаченого державного мита та 30 гривень виплат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього стягнути 95918 гривень 23 копійки (а.с. 6).

В мотивувальній частині означеного рішенні суду зазначається, що між сторонами був укладений кредитний договір від 22 липня 2005 року, за яким позивач надав відповідачу ОСОБА_1 кредит в сумі 20000 доларів США до 2025 року. В забезпечення виконання кредитного договору, 22 липня 2005 року був укладений договір поруки з фізичною особою ОСОБА_4.

Досліджуючи означену копію рішення суд вважає встановленим, що виконавчий лист по зазначеній справі було видано для стягнення з боржників ОСОБА_1, ОСОБА_4, як фізичних осіб, їх боргових зобовязань, що виникли на підставі відповідних договорів.

Аналогічний висновок можливо зробити також, дослідивши копії вказаного кредитного договору, договору поруки які містяться в матеріалах цивільної справи 2-127/08. Так, кредитний договір №014/1000/26819 від 22 липня 2005 року укладений між АППБ «Аваль» (кредитором) та ОСОБА_1 (позичальником) для придбання квартири, що знаходиться за адресою: Чернігівська обл., с.м.т. Варва, вул.. 9 травня, 43/10. А договір поруки від 22 липня 2005 року між АППБ «Аваль» укладено з ОСОБА_6, яка взяла на себе зобовязання відповідати по зобовязанням ОСОБА_1, які виникають з умов кредитного договору №014/1000/26819 від 22 липня 2005 року в повному обсязі.

Жодних зауважень, щодо того, що позичальник діяв як фізична особа підприємець та отримав кредитні кошти для придбання нерухомості, яку він використовував як субєкт господарювання означені договори не містять.

Також, 22 липня 2005 року між АППБ «Аваль» в якості іпотекодержателя та ОСОБА_1, в якості іпотекодавця на забезпечення зобовязання що виникло у іпотекодавця на підставі кредитного договору №014/1000/26819 від 22 липня 2005 року було укладено договір іпотеки квартири АДРЕСА_1 в с.м.т. Варва (а.с. 2-127/08 135-137).

Згідно до виконавчого напису приватного нотаріуса ОСОБА_5 міського нотаріального округу ОСОБА_7 від 19 лютого 2008 року було запропоновано звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_2 в с.м.т. ОСОБА_5 області, яка належала ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованому як субєкт підприємницької діяльності. За рахунок коштів отриманих від реалізації предмета іпотеки пропонувалось задовольнити вимоги ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» у сумі еквівалентній 17873,17 доларів США боргу по кредиту, 816,53 доларів США заборгованості по відсотках, що разом становить 18689,70 доларів США, а також витрати за вчинення виконавчого напису за цим договором в сумі 1294,00 грн.

25 лютого 2008 року державним виконавцем Бондаревим І.В. було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса №703, виданого 19.02.2008 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» в особі ЧОД суму еквівалентну 18689,70 доларам США заборгованості за кредитним договором та 1294 грн. витрат на вчинення виконавчого напису (а.с. 2-127/08 141).

Як зазначає ОСОБА_1, вбачається із ухвали господарського суду Чернігівської області від 24.04.2014р.( http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/38369813), у процесі виконання виконавчого провадження №6398309 (а.с. 2-127 141) предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_3 в с.м.т. ОСОБА_5 області було реалізовано. Із наданої копії листа ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» від 01 грудня 2010 року про уточнення вимог до заяви про визнання вимог вбачається, що 03 березня 2010 року ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» залишив за собою предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за ціною 109436,00 грн., згідно протоколу проведення прилюдних торгів №259105/1 від 03.03.10.

22.02.2010 року підрозділ примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ в Чернігівській області звернувся до Варвинського районного суду про розяснення рішення суду, в якому просив розяснити чи сума стягнення у розмірі 95918,23 грн. за виконавчим листом 2-127/2008 виданого 07.08.2008 року Варвинським районним судом Чернігівської області є остаточною для задоволення вимог стягувача ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» згідно кредитного договору №014/1000/26819 від 22.07.2005 та договору іпотеки №1396 від 22.07.2005 , які були укладені між ОСОБА_1 та банком ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» (без врахування суми стягнення у розмірі 18689,70 дол. США та 1294 грн. згідно виконавчого напису №703 виданого 19.02.2008 приватним нотаріусом ОСОБА_5 міського нотаріального округу ОСОБА_7С.).

Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 07 квітня 2010 року у справі № 2-127/2008 р. було розяснено, що сума стягнення у розмірі 95918,23 грн. за виконавчим листом 2-127/2008, виданого 7 серпня 2008 року Варвинським районним судом Чернігівської області є остаточною для задоволення вимог стягувача ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» згідно кредитного договору № 014/1000/26819 від 22.07.2005 та договору іпотеки №1396 від 22.07.2005, які були укладені між ОСОБА_1 та банком ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» (без врахування суми стягнення у розмірі 18689,70 дол. США та 1294 грн. згідно виконавчого напису № 703, виданого 19 лютого 2008 року приватним нотаріусом ОСОБА_5 міського нотаріального округу ОСОБА_7С.) (а.с. 2-127/08 152-153).

Вказана ухвала суду першої інстанції була скасована ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 19 квітня 2011 року, а справу було передано на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 2-127/08 205).

В подальшому, 23 грудня 2011 року державний виконавець подав заяву про залишення без розгляду заяви про розяснення рішення суду і вона була задоволена судом (а.с. 2-127/08 279, 283).

За заявою Варвинської міжрайонної державної податкової інспекції про визнання банкрутом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 від 15 квітня 2010 року, Господарським судом Чернігівської області ухвалою від 19 квітня 2010 року було порушено провадження у справі про банкрутство №4/111б/29.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 24.04.2014р. затверджений реєстр вимог кредиторів до якого були включені вимоги зокрема і Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» в сумі 170 218,30 грн. із включенням до ІV черги задоволення вимог кредиторів (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/38369813). Вимоги публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» на суму 170 218,30 грн. підтверджуються виконавчим написом нотаріуса від 19.02.2008р., ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 07.04.2010р. по справі № 2-127/2008р. Даний розмір заборгованості був визначений ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» у заяві від 01.12.2010р. № 30-1/2531 з урахуванням реалізації на прилюдних торгах до порушення провадження у справі про банкрутство боржника нерухомого майна, яке було предметом забезпечення.

Ухвалою від 25 грудня 2014 року по справі № 4/111б/29 господарський суд Чернігівської області ухвалив затвердити звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, припинити підприємницьку діяльність фізичної особи підприємця ОСОБА_1, провадження у справі про банкрутство припинити, вимоги кредиторів вважати погашеними.

30 листопада 2015 року старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Варвинського районного управління юстиції ОСОБА_3 на підставі ухвали Господарського суду Чернігівської області про визнання боржника банкрутом у справі №4/111б/29, на підставі п.7 ч.1 ст.49, ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» постановив закрити виконавче провадження №48441998 з примусового виконання виконавчого листа 2-127/08 виданого 04.08.2008 р. Варвинським районним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» 95918 грн. 23 коп. боргу.

Статтею 53 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка неспроможна задовольнити вимоги кредиторів, повязані із здійсненням нею підприємницької діяльності, може бути визнана банкрутом у порядку, встановленому законом.

Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції від 01.08.2014 р.) регулює особливості банкрутства фізичної особи у статтях 90-92.

Так, відповідно до ч.1 ст. 90 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» правила, передбачені цією статтею, застосовуються до відносин, повязаних з визнанням банкрутом фізичної особи за боргами, які виникли у неї у звязку зі здійсненням підприємницької діяльності.

Із норм чинного законодавства вбачається, що справа про банкрутство в порядку Закону про банкрутство може бути порушена лише відносно суб'єкта підприємницької діяльності (у тому числі відносно фізичної особи, що має такий статус та зареєстрована в установленому законом порядку). При цьому, з урахуванням положень ч. 3 ст. 6 Закону про банкрутство, яка визначає підстави порушення справи про банкрутство, однією із умов порушення та здійснення провадження у справі є наявність у такого боржника, саме як у суб'єкта підприємницької діяльності, в обов'язковому порядку незадоволених протягом визначеного в Законі про банкрутство строку грошових зобов'язань перед кредиторами. Тобто, вимоги кредиторів, що покладаються в основу кредиторських вимог у заяві про порушення справи про банкрутств боржника - фізичної особи, мають бути пов'язані із здійсненням такою особою підприємницької діяльності.

Отже, законодавець визначив сферу застосування закону, обмеживши її суб'єктами підприємницької діяльності, при цьому фізичні особи - підприємці, що мають заборгованість, яка не пов'язана з веденням підприємницької діяльності, не підпадають під сферу регулювання наведеного Закону та не можуть бути суб'єктами банкрутства відповідно до положень Закону про банкрутство.

Згідно до ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання боржника банкрутом.

Зважаючи на пояснення ОСОБА_1, що для отримання кредитних коштів він надавав до установи банку довідки про доходи в якості ФОП, та використовував придбане майно не тільки для проживання його сім»ї, а й у процесі господарської діяльності, узгоджується з тим, що кредитор здійснював заходи щодо стягнення заборгованості у процесі розгляду справи про банкрутство. Однак, кредитний договір, договір іпотеки, договір поруки укладені між сторонами були вчинені солідарними боржниками як фізичними особами, і жодного застереження про те, що вони діяли як фізичні особи підприємці договори не містять. Іншими обставинами, яка свідчить на підтвердження цього є мета отримання коштів - придбання житлової квартири, та відсутність у згадуваному рішенні по цивільній справі застереження щодо стягнення боргу з ФОП. Крім того, навіть той факт, що означена цивільна справа розглядалась у порядку цивільного судочинства, виходячи з передбаченої ст.15 ЦПК України компетенції судів щодо розгляду справ, а не господарським судом підтверджує направленість рішення суду на стягнення боргу з відповідних фізичних осіб.

Виходячи з наведеного, визнання ОСОБА_1 як фізичної особи підприємця банкрутом за боргами які виникли у нього в процесі діяльності як ФОП, на думку суду не звільняє його від виконання зобовязання яке він взяв на себе як фізична особа, а виконавчий документ виконавчий лист про стягнення боргу з ОСОБА_1 визначає боржника як фізичну особу, без зазначення його господарського статусу.

Таким чином, суд вважає постанова від 30 листопада 2015 року в.о. начальника ДВС Варвинського РУЮ про закінчення виконавчого провадження №48441998 керуючись п.7 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» з підстав визнання банкрутом боржника за ухвалою господарського суду по справі №4/111б/29 є незаконною та підлягає скасуванню.

Крім того, суд критично ставиться до твердження боржника, що з нього було проведено подвійне стягнення суми боргу за одним і тим же кредитним договором, зважаючи на наступне.

Стягнення суми боргу за рішенням суду відбувалось за виконавчим листом виданим у цивільній справі 2-127/08 на суму 95918 грн. 23 коп. Також, кредитор звернувся до позасудового засобу захисту своїх прав, та на підставі укладеного між сторонами договору іпотеки отримав виконавчий напис нотаріуса, про звернення стягнення на предмет іпотеки. Сам по собі виконавчий напис покликаний не на безпосереднє стягнення суми боргу в повному обсязі, а на виконання державним виконавцем певних дій реалізації предмету іпотеки, і задоволення наявних вимог (з врахуванням їх розміру) від суми продажу майна. Означені 2 способи захисту прав відповідають діючому законодавству, а їх одночасне застосування не заборонене. Звісно, подвійне стягнення однієї і тієї ж заборгованості є неприпустимим та суперечить положенням Конституції України, тому під час виконання двох виконавчих документів, які ґрунтуються на вимогах, що виникли на підставі одного і того ж договору, державний виконавець має враховувати це. Втім, питання щодо виконання двох виконавчих документів не є предметом даного розгляду, оскільки воно може бути порушено та розглянуто в рамках іншого судового провадження, а доводи боржника щодо можливого подвійного стягнення заборгованості не можуть вплинути на розгляд даної скарги зважаючи на її предмет та підстави винесення оскаржуваної постанови.

За змістом ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження визнана судом незаконною, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду. Про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, копії якої не пізніше наступного дня надсилаються до суду, який визнав незаконною постанову державного виконавця, сторонам, а також органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), якому повернуто виконавчий документ, зобов'язаний у тримісячний строк з дня надходження відповідної постанови пред'явити його до виконання.

Згідно ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 383 - 387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» на постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Варвинського районного управління юстиції ОСОБА_3 від 30 листопада 2015 року про закінчення виконавчого провадження №48441998 задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Варвинського районного управління юстиції ОСОБА_3 щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-127/08, виданого 04 серпня 2008 року, у виконавчому провадженні щодо боржника ОСОБА_1.

Скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 30 листопада 2015 року №ВП 48441998, винесену старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Варвинського районного управління юстиції ОСОБА_3 у виконавчому провадженні щодо боржника ОСОБА_1.

Зобовязати старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Варвинського районного управління юстиції ОСОБА_3 відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-127/08, виданого 04 серпня 2008 року, щодо боржника ОСОБА_1.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали, а учасниками, які не брали участі в судовому засіданні протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя А.І.Савенко