Справа №467/954/16-ц 13.09.2016 13.09.2016 13.09.2016
Провадження №22-ц/784/2028/16
Справа № 467/954/16-ц Головуючий першої інстанції: Кологрива Т.М.
Провадження № 22-ц/784/2028/16 Суддя-доповідач Апеляційного суду: Коломієць В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Коломієць В.В.

суддів Довжук Т.С., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника третьої особи ТОВ «Агрофірма Вісла» Рибакової Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою фермерського господарства «Коваль С.О» на рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до фермерського господарства «Коваль С.О» (далі - ФГ «Коваль С.О»), приватного нотаріуса Братського районного нотаріального округу Миколаївської області Малярчук Наталії Василівни, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Вісла», про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування його державної реєстрації,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2016 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ФГ «Коваль С.О.», приватного нотаріуса Братського районного нотаріального округу Миколаївської області Малярчук Н.В. про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування його державної реєстрації.

Позивач зазначала, що вона є власником земельної ділянки площею 7.0538 га, розташованої в межах Новоселівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області з кадастровим НОМЕР_1, яку вона успадкувала від ОСОБА_10

ОСОБА_10 за життя - 29 травня 2006 року - уклав з ТОВ «Агрофірма «Вісла» договір оренди вищевказаної земельної ділянки строком на 10 років. Як вказала позивачка, бажаючи продовжувати орендні відносини з ТОВ «Агрофірма «Вісла» вона уклала з даним підприємством відповідний договір оренди землі, проте, звернувшись до нотаріуса з метою реєстрації даного договору, отримали відмову у зв'язку з тим, що дана земельна ділянка з 15 березня 2016 року знахдиться у оренді ФГ «Коваль С.О» строком на 49 років на підставі укладеного з нею договору оренди.

За твердженням ОСОБА_5, даний договір укладений від її імені ОСОБА_11, якому вона 23 лютого 2016 року надала довіреність, однак, вона не уповноважувала останнього укладати від її імені договір оренди належної їй земельної ділянки на 49 років з ФГ «Коваль С.О.».

Посилалаючись на те, що договір оренди від 15 березня 2016 року був укладений без її волевиявлення, шляхом обману з боку ОСОБА_11, та на невигідних для неї умовах, враховуючи строк дії договору та розмір орендної плати, позивачка просила визнати його недійсним.

Також ОСОБА_5 просила скасувати рішення № 28914497 від 24 березня 2016 року державного реєстратора - приватного нотаріуса Малярчук Н.В. про державну реєстрацію вищевказаного договору оренди. Вважала таку реєстрацію неправомірною, оскільки вона була проведена нотаріусом Братського районного нотаріального округу Миколаївської області, тоді як спірна земельна ділянка розташована в Арбузинському районі Миколаївської області, до того ж без її участі та без оригіналів правоустановчих документів.

Представники відповідача ОСОБА_12 господарства «Коваль С.О.» заперечували проти задоволення позову. Пояснили, що 15 березня 2016 року позивач особисто підписала договір оренди між нею та даним фермерським господарством. У момент підписання договору позивач була згідна з усіма його умовами. На їх думку, договір оренди між ОСОБА_10 та ТОВ «Агрофірма Вісла», укладений у 2005 році на строк 10 років, припинив свою дію у 2015 році, а тому на час укладання спірного договору оренди він вже припинив свою дію.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ТОВ «Агрофірма Вісла» - вважала позов обгрунтованим, оскільки 29 травня 2006 року був зареєстрований договір оренди земельної ділянки між ОСОБА_10 та ТОВ «Агрофірма «Вісла». У 2007 році між ОСОБА_10 та ТОВ «Агрофірма Вісла» до вказаного договору оренди землі була укладена додаткова угода на строк 15 років, у зв'язку з чим строк дії договору оренди земельної ділянки між позивачем як спадкоємцем та ТОВ «Агрофірма Вісла» закінчується у 2021 році.

Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27 липня 2016 року позов задоволено частково. Визнано недійсним договір оренди землі, укладений 15 березня 2016 року між ОСОБА_5 та ФГ «Коваль С.О.», зареєстрований 17 березня 2016 року державним реєстратором - приватним нотаріусом Братського районного нотаріального округу Миколаївської області Малярчук Н.В.. Скасовано рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Братського районного нотаріального округу Миколаївської області Малярчук Н.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 28914497 від 24 березня 2016 року згідно договору оренди землі від 15 березня 2016 року, укладеного між ОСОБА_5 та ФГ «Коваль С.О.». У задоволенні позовних вимог до приватного нотаріуса Братського районного нотаріального округу Миколаївської області Малярчук Н.В. відмовлено. Стягнуто з ФГ «Коваль С.О.» на користь держави судовий збір у розмірі 1102грн. 40коп.

В апеляційній скарзі ФГ «Коваль С.О.», посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, та невідповідність висновків суду обставинам справи, просило рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_5 до ФГ «Коваль С.О.» та приватного Малярчук Н.В.

Заслухавши суддю-доповідача, поясення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню із наступних підстав.

Судом встановлено і підтверджується матералами справи, що у 2005 році між ОСОБА_10 та ТОВ "Агрофірма Вісла" було укладено договір оренди належної йому на праві приватної власності земельної ділянки відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, на строк 10 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказаний договір зареєстровано у Арбузинському відділенні Миколаївської регіональної філії №5 Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", про що свідчить запис від 29 травня 2006 року за № 17 (а.с 46, 67-68).

За умовами цього договору строк його дії - 10 років. Він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни або розірвання договору (пункти 8, 40, 43 Договору).

11 вересня 2007 року між ОСОБА_10 та ТОВ "Агрофірма Вісла" було укладено додатковий договір оренди за № 415, за умовами якого строк дії договору оренди визначено у 15 років. Даний додатковий договір до договору оренди був зареєстрований у Арбузинському відділенні Миколаївської регіональної філії №5 Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", про що свідчить запис від 22 серпня 2007 року за № 86 (а.с. 97, 117-118).

Як вбачається з матералів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_10 помер. 8 липня 2014 року державним нотаріусом Арбузинської державної нотаральної контори Миколаївської області було видано свідоцтво про право на спадщину за законом спадкоємцю померлого - його сину - ОСОБА_13. Спадкове майно, на яке було видано свідоцтво, складалось із земельної ділянки площею 7.0538 га, розташованої в межах Новоселівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області з кадастровим НОМЕР_1, тобто, ділянки, яа є предметом спірного договоу оренди (а.с. _231-235).

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 10 вересня 2015 року державним нотаріусом Арбузинської державної нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_13 вищевказану земельну ділянку отримала у спадщину його мати - позивач ОСОБА_5 (а.с. 236-240).

За таких обставин, судом першої інстанції вірно встановлено, що умови укладеного ОСОБА_10 договору оренди землі і додаткового договору до нього поширилися на позивача ОСОБА_5

Також судом правильно встановлено, що в порушення приписів п. 39 укладеного між ОСОБА_10 та ТОВ "Агрофірма Вісла" договору, за яким сторони не можуть розірвати договір в односторонньому порядку, 15 березня 2016 року ОСОБА_5 було укладено договір оренди тієї ж самої земельної ділянки площею 7.0538 га, розташованої на території Новоселівської сільської ради строком на 50 років з фермерським господарством "Коваль С.О.". Право на оренду даної земельної ділянки за фермерським господарством "Коваль С.О.". зареєстровано в Державному реєстрі прав 17 березня 2016 року за № 13853705, згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 28914497 від 24.03.2016 року, що вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

Власноручне підписання цього договору оренди позивач ОСОБА_5 не заперечувала.

При цьому, земельна ділянка фермерському господарству «Коваль С.О.» позивачем ОСОБА_14 у натурі не передавалася, незважаючи на існування відповідного акту від 16 березня 2016 року що не заперечував представник цього господарства у суді апеляційної інстанції, підтвердивши, що на час розгляду даної справи у суді першої інстанції вказаною земельною ділянкою продовжувало користуватись ТОВ "Агрофірма Вісла".

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчиненняправочину стороною(сторонами) вимог,які встанов лені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Поняття договору оренди землі визначено у ст.. 13 Закону України «Про оренду землі», де зазначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За положеннями ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець не має права вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

За такого, встановивши, що договір оренди землі разом зі змінами, внесеними додатковим договором, укладений між ОСОБА_10 і ТОВ "Агрофірма Вісла", не був припинений на час укладання ОСОБА_14 спірного договору оренди із ФГ «Коваль С.О.», умови його виконуються сторонами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що укладання оспорюваного договору оренди землі на цю ж вже орендовану земельну ділянку з іншим орендарем свідчить про недодержання в момент його вчинення сторонами вимог актів цивільного законодавства, а тому існують підстави для визнання його недійсним відповідно до приписів ч. 1 ст. 215, ч. 1 ст. 203 ЦК України.

З такими висновками суду слід погодитись, оскільки вони зроблені відповідно до норм матеріального права та фактичних обставин справи, встановлених судом на підставі повно та всебічно досліджених доказів.

Згідно із ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч. 1 ст. 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

За змістом зазначеної норми закону правочин може бути визнаний таким, що вчинений під впливом обману, у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману стосовно фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману є умисел. Установлення у недобросовісної сторони умислу ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину, є обов'язковою умовою кваліфікації недійсності правочину за ст. 230 ЦК України.

Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними").

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору позики з підстав, передбачених ст. 230 ЦК України, дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_5 не доведено наявності передбачених законом підстав для визнання спірного договору оренди земельної ділянки недійсним в щвщящку із вчиненням його позивачкою під впливом обману внаслідок навмисного введення її в оману відповідачем щодо обставин, які мали істотне значення. Позивач розуміла природу вчинюваного нею правочину, про що свідчить зміст укладеного сторонами договору, який підписаний ОСОБА_5 особисто.

Колегія суддів вважає необгрунтоваими посилання апеляційної скарги на безпідставність висновків суду про те, що укладений 11 вересня 2007 року між ОСОБА_10 та ТОВ "Агрофірма Вісла" додатковий договір оренди за № 415, за умовами якого строк дії договору оренди визначено у 15 років, стосується саме укладеного тими ж сторонами у 2005 році договору оренди земельної ділянки. Доказів того, що ОСОБА_10 мав на праві власності ще яку-небудь земельну ділянку, відповідачем не надано. Тоді як зі свідоцтва про право на спадщину за законом, що відкрилась після смерті ОСОБА_10, вбачається, що спірна земельна ділянка є його єдиним спадковим майном.

За такого, також є безпідставними посилання апеляційної скарги на те, що договір оренди між ОСОБА_10 та ТОВ «Агрофірма Вісла», укладений у 2005 році на строк 10 років, припинив свою дію на час укладання оспорюваного договору оренди, оскільки зазанчене суперечить доказам, що є у матеріалах спави.

Обставини, на які містяться посилання в апеляційній скарзі, судом першої інстанції при розгляді справи перевірялись. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог до приватного нотаріуса Братського районного нотаріального округу Миколаївської області Малярчук Н.В. апелянтом не оскаржувалось, а тому згідно приписів ст 303 ЦПК України в цій частині його законність і обгрунтовансть апеляційним судом не перевірялась.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу фермерського господарства «Коваль С.О» - відхилити.

Рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий В.В. Коломієць

Судді: Т.С. Довжук

В.І. Темнікова