АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
головуючого Саліхова В.В.
суддів Пікуль А.А., Усика Г.І.

при секретарі: Пятничук В.Г.

за участю:
представника сятгувача ОСОБА_1

представника боржника Бакуменко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 01 червня 2016 року в справі за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Чорного Володимира Вікторовича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України з вилученням паспорту громадянина України,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року старший державний виконавець Оболонського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Чорний В.В. звернувся до суду із поданням, в якому просив:
- тимчасово обмежити право виїзду за межі України ОСОБА_2 , з вилученням паспорту громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобов`язань покладених рішеннями судів;
- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України вжити невідкладних заходів для недопущення виїзду за межі України ОСОБА_2 , з вилученням паспорту громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобов`язань покладених рішеннями судів;
- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України вжити невідкладних заходів з вилучення у ОСОБА_2 паспорту громадянина України для виїзду за кордон, до виконання зобов`язань покладених рішеннями судів, з подальшим надсиланням вилученого паспорту до Оболонського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у м. Києві;
- зобов`язати ОСОБА_2 здати паспорт громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобов`язань покладених рішеннями судів, до Оболонського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у м. Києві у місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили.

Справа № 756/11462/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/14783/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Богдан О.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 01.06.2016 подання державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Чорного В.В. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України з вилученням паспорту громадянина України задоволено частково. Тимчасово обмежено право виїзду за межі України ОСОБА_2 , з вилученням паспорту громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобов`язань покладених рішеннями судів. Виконання подання покладено на Адміністрацію Державної прикордонної служби України, з подальшим надсиланням вилученого паспорту до Оболонського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у місті Києві.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що причиною невиконання рішень судів є скрутна фінансова ситуація боржника. Зазначив, що обмеження у праві виїзду за кордон позбавляє ОСОБА_2 можливості проводити гастрольну діяльність за кордоном, і відповідно отримувати грошові кошти, які могли б бути спрямовані на погашення боргу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.
Постановляючи ухвалу про часткове задоволення подання, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 злісно та свідомо ухиляється від виконання зобов`язань, а тому підлягає до задоволення подання в частині обмеження виїзду за кордон з вилученням закордонного паспорта боржника. Вимоги про зобов`язання державних органів та боржника вчинити певні дії є необґрунтованими, оскільки вони є похідними від задоволеного подання і підлягають обов`язковому виконанню.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.
З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у ВДВС Оболонського РУЮ у місті Києві перебуває 9 виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Українська музична видавнича група» заборгованості в сумі 526 448,10 гривень, а саме виконавчі листи, що видав Оболонський районний суд м. Києва:
-ВП № 43569127 з примусового виконання виконавчого листа № 2/756/28/14 від 14.05.2014 про стягнення боргу у розмірі 109 620 грн.;
-ВП № 43569169 з примусового виконання виконавчого листа № 2/756/28/14 від 14.05.2014, про стягнення боргу у розмірі 32 891,40 грн.;
-ВП № 45976465 з примусового виконання виконавчого листа № 2/756/52/14 від 26.11.2014, про стягнення боргу у розмірі 5 809,50 грн.;
-ВП № 45976466 з примусового виконання виконавчого листа № 2/756/52/14 від 26.11.2014, про стягнення боргу у розмірі 51 030,00 грн.;
-ВП № 48947299 з примусового виконання виконавчого листа № 2/756/52/14 від 16.10.2014, про стягнення штрафу 5 103 грн. дохід Державного бюджету України;
-ВП № 49300088 з примусового виконання виконавчого листа № 2/756/461/15 від 30.10. 2015, про стягнення боргу у розмірі 23 139,00 грн.;
-ВП № 49451077 з примусового виконання виконавчого листа № 756/12810/14-ц від 30.10.2015, про стягнення боргу у розмірі 182 700 грн.;
-ВП № 49644071 з примусового виконання виконавчого листа № 2/756/354/15 від 14.12.2015, у розмірі 97 440 грн.;
-ВП № 49730856 з примусового виконання виконавчого листа № 2/756/354/15 від 09.12.2015 про стягнення боргу у розмірі 18 715,20 грн. (т. 2, а. с. 9).
06.11.2015 виконавчі провадження №№ 43569127, 43569169, 45976465, 45976466 об`єднані у зведене виконавче провадження № 49257707.
На виконанні у відділі також перебуває ВП № 49687057 з примусового виконання виконавчого листа № 2/756/354/15 від 09.12.2015, що видав Оболонський районний суд м. Києва про зобов`язання ОСОБА_2 опублікувати у будь-якому на власний розсуд друкованому засобі масової інформації із загальнодержавною сферою розповсюдження, щоденний тираж якого становить понад 100 000 примірників, повний текст рішення суду протягом одного місяця з дня набрання ним законної сили.
17.06.2014 державним виконавцем у виконавчому провадженні № 43569127 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження (т. 2, а. с. 160).
07.09.2014 державним виконавцем у виконавчому провадженні № 43569127 винесено постанову про арешт коштів боржника, які містяться на банківських рахунках (т. 2, а. с. 158). 15.01.2015 державним виконавцем у виконавчому провадженні № 45976466 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження (т. 1, а. с. 151).
В ході проведення виконавчих дій державними виконавцями скеровано запити до державних реєструючих органів з метою встановлення майнового стану боржника.
Державними виконавцями сформовано Інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Відповідно до отриманої інформації за боржником об`єкти нерухомого майна не зареєстровано.
За результатами пошуку заяв про реєстрацію ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України від 01.07.2014 за боржником було зареєстровано транспортний засіб марки FIAT CINQUECENTO, колір білий, ДНЗ: НОМЕР_1 .
02.07.2014 державним виконавцем у виконавчому провадженні № 43569127 винесено постанову про розшук майна боржника, а саме: вищевказаного автомобіля (т. 2, а. с. 161).
Листом УДАІ м. Києва від 17.07.2014 № 10/15472вх повідомлено, що виконати постанову про розшук транспортного засобу боржника немає можливості, оскільки даний транспортний засіб 21.03.2014 перереєстровано на іншого власника.
Відповіддю № від 10.06.2014 Державна податкова служба України повідомила, що у боржника відкрито 2 рахунки в установах банку, а саме: - № НОМЕР_2 у Печерській філії ПАТ КБ «Приватбанк», м. Київ, код банку 300711, код валюти рахунку - 980; -№ НОМЕР_3 у Печерській філії ПАТ КБ «Приватбанк», м. Київ, код банку І 300711, код валюти рахунку - 980.
Постановою від 07.09.2014 державний виконавець наклав арешт на грошові кошти на 2 вищезазначених рахунки в установах банку (т. 2, а. с. 158-159).
Відповіддю ПАТ КБ «Приватбанк» від 19.09.2014 № 20.1.0.0.0/7-20140919/1248 повідомлено про виконання постанови державного виконавця від 07.09.2014 про накладення арешту на кошти боржника.
Відповіддю ПАТ КБ «Приватбанк» від 24.09.2014 № 20.1.0.0.0/7-20140923/1365 повідомлено про виконання постанови державного виконавця від 07.09.2014 про накладення арешту на кошти боржника.
На виконання платіжної вимоги № 1781/16 від 03.11.2014 з банківських рахунків боржника 17.11.2014 р. було списано на рахунок відділу 3 910,24 грн.
Відповіддю № від 11.04.2016 Державна фіскальна служба України повідомила, що у боржника відсутні рахунки в установах банку.
За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в м. Києві від 09.10.2014 р. боржник, починаючи з 21.03.2008 р. зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (т. 2, а. с. 37).
31.01.2015 державним виконавцем скеровано виклик на адресу боржника із вимогою з`явитись на прийом до державного виконавця 20.02.2015 (т. 2, а. с. 74-75).
Боржник за вищезазначеним викликом до державного виконавця не з`явився, причин неявки та іншої зазначеної у виклику інформації не надав.
14.02.2015 державним виконавцем здійснено вихід за адресою, яка є зареєстрованим місцем проживанням боржника. На неодноразові дзвінки двері квартири ніхто не відчинив, виклик до державного виконавця для передачі боржнику вручено консьєржу ОСОБА_3 , про що складено акт державного виконавця (т. 2, а. с. 72). 06.11.2015 державним виконавцем скеровано виклик на адресу боржника із вимогою з`явитись на прийом до державного виконавця протягом трьох днів з моменту отримання виклику(т. 2, а. с. 39). 09.12.2015 боржник з`явився за викликом до державного виконавця, особисто ознайомився з матеріалами виконавчих проваджень, надав свої письмові пояснення, в яких посилаючись на скрутне матеріальне становище, висловив наміри звернутися до суду за розстрочкою чи відстрочкою виконання судових рішень (т. 2, а. с. 27).
Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 04.12.2015 надано витяг з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», копія якого додається. Відповідно до цього витягу ОСОБА_2 регулярно здійснює поїздки за кордон України, а саме: -з 10.03.2014 р. по 15.03.2014 р. боржник перебував у Швейцарії (Цюріх); -з 30.01.2015 р. по 06.02.2015 р. боржник перебував в ОСОБА_4 ); -з 13.03.2015 р. по 17.03.2015 р. боржник перебував у Туреччині (Стамбул) (т. 2, а. с. 29-33).
Відповіддю № від 10.06.2014 р. Державна податкова служба України повідомила, що у боржника відсутні джерела отримання доходу (т. 2, а. с. 99).
Відповіддю № від 09.02.2015 р. Державна податкова служба України повідомила про отримання боржником доходу від ТОВ «С В П» (), ознака доходу 102 (виплати відповідно до умов цивільно-правового договору) (т. 23, а. с. 73).
Відповіддю № від 06.11.2015 Пенсійний фонд України повідомив про отримання боржником доходу від ТОВ «07 Продакшн» () (т. 2, а. с. 66).
ТОВ «07 Продакшн» своїм листом від 20.11.2015 р. № 237/1 повідомило, що боржник отримував від ТОВ «07 Продакшн» дохід як фізична особа-підприємець: -28.11.2014 - у розмірі 300 грн.; -28.05.2015 - у розмірі 300 грн.; -27.08.2015 - у розмірі 300 грн.; -06.10.2015 - у розмірі 81,29 грн. (т. 2, а. с. 38).
Відповіддю № від 11.04.2016 Державна фіскальна служба України повідомила про отримання боржником доходу від ТОВ «Квартал 95» (), Державного підприємства «Національний палац мистецтв «Україна» (), ТОВ «Файнл Кат Медіа» (), ознака доходу 102 (виплати відповідно до умов цивільно-правового договору).
ТОВ «Файнл Кат Медіа» своїм листом від 12.05.2016 № 20/05/16-1 повідомило, що боржник у грудні 2015 року отримав від ТОВ «Файнл Кат Медіа» дохід у розмірі 500,00 грн. за договором про надання послуг № 01/12/15-2 від 01.12.2015 (т. 2, а. с. 19).
ТОВ «Квартал 95» своїм листом від 17.05.2016 № 39/16 повідомило, що боржник у 2015 році отримав від ТОВ «Квартал 95» гонорар у розмірі 1 500,00 грн. (т. 2, а. с. 18).
Старший державний виконавець Оболонського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві зазначає, що боржником не подано до відділу жодної інформації стосовно виконання виконавчих документів, ухиляється від виконання судових рішень, враховуючи значну суму заборгованості, звернувся із відповідним поданням до суду.

Статтею 377-1 ЦПК України визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Закон України «Про порядок виїзду з України громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.
За правилом п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, в тому числі, якщо він ухиляється від виконання покладених на нього судовим рішення зобов`язань - до виконання цих зобов`язань.
За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.
Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; ненадання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.
Тобто, ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).
Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.
Із матеріалів справи вбачається, що представник ВДВС звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що останній рішення суду не виконує, та ухиляється від викликів до державної виконавчої служби.
Враховуючи, що при розгляді справи в суді першої інстанції було встановлено, що Боржник ухиляється від виконання зобов`язань за рішеннями суду, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо тимчасового обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_2 правильними.
Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності у Боржника вилучення паспорту громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобов`язань покладених рішеннями судів.
Положеннями ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках: якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань (п. 5).
Відповідно до ст. 8 даного Закону вирішення спорів про відмову в оформленні паспорта чи продовження терміну його дії або тимчасове затримання паспорта чи його вилучення можуть бути оскаржені громадянином до суду за місцем його проживання. У разі відмови громадянину України у виїзді за кордон з підстав, передбачених пунктами 1, 2 і 6 - ч. 1 ст. 6 цього Закону, він може оскаржити цю дію у судовому порядку за місцем свого проживання. Відмова у виїзді з України з підстав, передбачених пунктами 3 - 5 і 9 ч. 1 ст. 6 цього Закону, оскарженню не підлягає.
Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.
Відповідно до ст. 124 Конституці України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що причиною невиконання рішень судів є скрутна фінансова ситуація боржника не можуть бути підставою для зміни або скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_2 отримує доходи, займаючись концертною діяльністю, однак кошти від якої не перераховує на погашення наявної заборгованості, яка виникла станом на 2014 рік.
Доводи апеляційної скарги про те, що обмеження у праві виїзду за кордон боржника позбавляє останнього можливості проводити гастрольну діяльність за кордоном, і відповідно отримувати грошові кошти, які могли б бути спрямовані на погашення боргу також є необґрунтованими, оскільки матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_2 на час наявних виконавчих проваджень здійснювались неодноразово виїзди за кордон для здійснення гастрольної діяльності, однак жодного разу кошти отримані від останньої не були спрямовані на погашення заборгованості.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає вищевказані дії боржника спрямовані на невиконання рішень суду.
За наведених обставин колегія суддів вважає, що зазначені доводи апелянта не можуть бути підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного та п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 312, 313, 314, 315, 325 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.
Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 01 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: А.А. Пікуль

Г.І. Усик