Справа № 362/3056/16-ц
Провадження № 2/362/2001/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2016 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Лущик Т.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Вінницько-Ставської сільської ради Васильківського району Київської області про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після її чоловіка право власності на ? частину земельної ділянки площею 2,8273 га, що розташована на території Вінницько-Ставської сільської ради Васильківського району Київської області.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті її чоловіка вона звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини померлого. Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину вказаної земельної ділянки у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно на імя спадкодавця.

Представник позивача в судовому засіданні підтрмав позов та просив задовольнити його вимоги з викладених у заяві підстав.

Відповідач нав суду заяву якій визнав позов та просив розглянути справу у відсутності його представника.

Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

18 вересня 2015 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 349195 від 18 вересня 2015 року (а.с. 5).

Спадкоємцем померлого є його дружина ОСОБА_2 про що свідчить свідоцтво про одруження серії VІІ-УР № 709823 від 23 жовтня 1965 року.

З копії матеріалів спадкової справи № 47/2016 до майна померлого 18.09.2015 року ОСОБА_3 вбачається, що його спадкоємець його син ОСОБА_4 у встановлений законом спосіб відмовився від прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У встановлений законом строк позивач звернулася до державної нотаріальної контори з метою прийняття та оформлення спадщини за законом після померлого чоловіка, що також підтверджується матеріалами спадкової справи до майна померлого.

Постановою державного нотаріуса Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_5 від 15.04.2015 року № 549/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну частину земельної ділянки з тих підстав, що спадкоємцем не надано реєстрацію правовстановлюючого документа на дане нерухоме майно (а.с. 6).

Тобто, у звязку із своєю смертю ОСОБА_3 не встиг належним чином у встановлений законом спосіб оформити належне йому право власності на вказану частину земельної ділянки.

Норма статті 125 ЗК України у редакції, що була чинною станом на дату смерті спадкодавця передбачала, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Так, з наданих позивачем на підтвердження своїх вимог письмових доказів, під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що за життя ОСОБА_3 отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 20 вересня 2008 року на спадкове майно у вигляді ? частини земельної ділянки площею 2,8273 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:003:0011, що розташована на території Вінницько-Ставської сільської ради Васильківського району Київської області, в порядку спадкування після свого батька ОСОБА_6, який помер 25 вересня 2007 року (а.с. 7).

Також, з матеріалів справи вбачається, що частина вказаної земельної ділянки належало спадкодавцеві померлого ОСОБА_3 його батьку ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку Серії КВ № , виданого Васильківською районною державною адміністрацією Київської області 11.02.2004 року, що також підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29.03.2016 року і самим державним актом, копія якого міститься на аркуші 12 матеріалів справи (а.с. 9).

Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно із пунктом «г» частини першої статті 81 ЗК України, однією з підстав набуття громадянами України права власності на земельні ділянки є прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин 1 і 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

При цьому суд враховує, що з наведених вище обєктивних причин спадкодавець позивача не встиг оформити право власності на частину спадкової земельної ділянки відповідно до вимог законодавства.

Проте, суд вважає, що такі обставини не перешкоджають позивачу, як і не перешкоджали її спадкодавцю реалізувати своє право на спадкове майно після померлих родичів.

Отже, та обставина, що ОСОБА_3 за життя не встиг переоформити (оформити) державний акт на право власності на землю на своє імя та не здійснив реєстрацію свого права власності на дану частину земельної ділянки відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», на думку суду, не є достатньою підставою для відмови у визнанні за позивачем права власності на частину земельної ділянки, яка залишилась після смерті її чоловіка.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та положення законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що право позивача щодо спадкування підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на відповідну частину спадкового майна.

За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 81, 125, 126 ЗК України, ст. ст. 328, 1216, 1218, 1267, 1268, 1297 ЦК України, ст. ст. 1 11, 57 62, 64, 169, 208, 209, 212 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину земельної ділянки площею 2,8273 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:003:0011, що розташована на території Вінницько-Ставської сільської ради Васильківського району Київської області, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7, який помер 18 вересня 2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий