Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/1853/16-ц

номер провадження 2/695/1056/16

25 липня 2016 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Степченка М.Ю.

при секретарі Розпутній І.Г.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Золотоніського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю, посилаючись на те, що в квітні 2005 року вона придбала у ОСОБА_3 житловий будинок з надвірними спорудами по вул.. Колективна, 4 в м. Золотоноша, Черкаської області за 30000 грн., але не встигла укласти нотаріальний договір з відповідачкою, оскільки остання, взявши кошти, наступного дня виїхала в невідомому напрямку та звязку до цих пір з нею не має. Увесь час, протягом останніх 10 років, позивачка володіє та користується придбаним домоволодінням № 4 по вул.. Колективна в м. Золотоноша, Черкаської області, добросовісно його утримує та сплачує всі комунальні послуги, проводить поточні та капітальні ремонти. Таким чином, вона вважає, що має право на визнання права власності на будинковолодіння № 4 по вул.. Колективна в м. Золотоноша, Черкаської області, яке належить ОСОБА_3, за набувальною давністю.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила його повністю задовольнити. Пояснила, що вона добросовісно володіє даним будинком та проживає у ньому з квітня 2005 року.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, але скерувала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Суд, вислухавши позивача, його представника, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадкування за законом від 25.09.1991 року, після смерті 15.01.1991р. ОСОБА_4, спадкоємицею майна являється його дружина ОСОБА_5, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Право власності на вказаний будинок за ОСОБА_5 було зареєстроване в ЧООБТІ та записане в реєстрову книгу №17, реєстр №2583 від 25.09.1991р.

Згідно заповіту, посвідченого державним нотаріусом Золотоніської нотаріальної контори ОСОБА_6, від 18.12.1991 року, реєстр № 5046, ОСОБА_5, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, заповіла належний їй будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Золотоноша, вул. Колективна, 4, Черкаської області дітям ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

ОСОБА_7 являвся батьком позивача ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АВ №222570 від 17.11.1970р.

Згідно свідоцтва про шлюб серії ІІ-СР №257809 від 17.11.1990р. ОСОБА_9 уклала шлюб з ОСОБА_10 і взяла прізвище ОСОБА_10.

З даних свідоцтва про смерть серії ІСР № 284284 від 15.06.2016 року, вбачається, що ОСОБА_5 померла 16.02.1996 року, про що складено відповідний актовий запис № 87 у Золотоніському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 15.08.1980 р. і на час смерті матері ОСОБА_5 проживала разом з нею. Отже, відповідач фактично прийняла спадщину після смерті матері, однак нотаріально не оформила на себе право власності на вказаний будинок.

З даних свідоцтва про смерть серії ІСР № 216890 від 14.04.2003 року, вбачається, що ОСОБА_7 помер 14.04.2003 року, про що складено відповідний актовий запис № 156 у відділі реєстрації актів громадянського стану Золотоніського міськрайонного управління юстиції Черкаської області. За життя ОСОБА_7 не реалізував своє право на спадщину і не прийняв її.

У довідці, виданій 15.06.2016 року головою квартального комітету № 23 ОСОБА_11, зазначено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 з 2005 року. В даному будинку проживає одна, утримує його в належному технічному стані, проводить постійні його поліпшення та благоустрій прилеглої до нього території.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 пояснили, що дійсно позивач ОСОБА_1 проживає в будинку по вул. Колективна, 4 в м. Золотоноша протягом тривалого часу, але не менше 10 років.

Згідно висновку субєкта оціночної діяльності про вартість житлового будинку з надвірними спорудами, виданого ПП «АЖІО»» від 16.06.2016р., вбачається, що нормативно-грошова оцінка будинку з надвірними спорудами становить 67200,00 грн.

Тобто на сьогоднішній день позивач ОСОБА_1 добросовісно та безперервно з 2005 року володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, доглядає за ним та утримує його в належному стані.

Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за субєктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Набувальна давність є юридичним фактом. Набувальна давність (або давність володіння) відноситься до первісних способів набуття права власності, тому що права набувача основані не на минулій власності чи відносинах правонаступництва, а на обовязковій сукупності обставин, передбачених ч. 1 ст. 344 ЦК України, до яких насамперед відносяться законний обєкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперевність (тобто строк володіння).

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до повного задоволення.

Керуючись ст. 344 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, код ІПН НОМЕР_1 право власності за набувальною давністю на будинковолодіння № 4 по вул.. Колективна в м. Золотоноша, Черкаської області, яке належало ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом десяти днів.

Суддя М.Ю. Степченко