Провадження № 2/761/1383/2016
У Х В А Л А

Іменем України

11 серпня 2016 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого: судді - Притула Н.Г.

при секретарі: Лукянчук А.О.,

за участю представника позивачів: Рудницької З.І.,

представника відповідача: Зеленковського О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві клопотання представника Приватного акціонерного товариства «Картель» про закриття провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «112-ТВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер ТВ» до Приватного акціонерного товариства «Картель», треті особи - ОСОБА_3, Приватне підприємство «Інформаційне агентство «Інформбюро» про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться вказана позовна заява.

В судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про закриття провадження у справі на тій підставі, що вказані позовні вимоги мають розглядатись за правилами господарського судочинства.

Представник позивачів в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання та просила відмовити в його задоволенні.

Вислухавши представників позивачів та відповідача, оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення клопотання за наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «112-ТВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер ТВ» до Приватного акціонерного товариства «Картель», ОСОБА_3 про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації.

Протокольною ухвалою суду від 22.01.2016 року було залучено до участі у справі як співвідповідача ПП «Інформбюро».

Під час слухання справи - 21.04.2016 року представник позивачів подала заяву про зменшення заявлених вимог та протокольними ухвалами було вирішено змінити статус ПП «Інформбюро» та ОСОБА_3 із співвідповідачів на третю особу за клопотанням представника позивачів.

Частина 1 статті 1 ЦПК України визначає, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 15 ЦПК України визначає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Частина 1 статті 1 ГПК України визначає, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно ст. 2 ГК України, учасниками відносин у сфері господарювання є суб'єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Частиною 1 статті 12 ГПК України передбачено, що господарським судам підвідомчі: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою статті 15 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Оскільки згідно зі статтею 16 ЦПК не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п. 14.1.36 статті 14 Податкового Кодексу України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами;

Частиною 1 статті 3 ГПК України закріплюється поняття господарської діяльності, під якою розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

При цьому з пояснень представника позивачів, наданих доказів по справі слідує, що після опублікування в газеті «Деловая столица» 27 липня 2015 року статті щодо позивачів опублікування вказаної інформації завдало шкоди діловій репутації позивачів.

З п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вбачається, що відкриваючи провадження у справі, суд має з'ясувати, за правилами якого судочинства підлягає розгляду заява. При цьому слід виходити з компетенції суду щодо розгляду цивільних справ, зазначеної в статті 15 ЦПК, та враховувати положення статей 1, 12 Господарського процесуального кодексу України(далі - ГПК). Оскільки характер вищевказаних спірних правовідносин є цивільно-правовим (незалежно від суб'єктного складу), а тому всі справи зазначеної категорії підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, за винятком справ про захист ділової репутації між юридичними особами та іншими суб'єктами підприємницької діяльності у сфері господарювання та іншої підприємницької діяльності, що розглядаються в порядку господарського судочинства.

Крім того, п.4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» визначено, що з урахуванням положень ст.15 ЦПК та положень статей 1, 12 ГПК справи про захист гідності, честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки характер спірних правовідносин є цивільно-правовим, незалежно від суб'єктного складу, за винятком справ про захист ділової репутації між юридичними особами та іншими суб'єктами підприємницької діяльності у сфері господарювання та іншої підприємницької діяльності, що розглядаються у порядку господарського судочинства.

Положеннями ч.1 ст.91 ЦК України визначено, що юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність, як і фізична), крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Частиною 2 ст.34 ГК України визначено, що дискредитацією суб'єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов'язаних з особою чи діяльністю суб'єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб'єкта господарювання.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» визначено, що під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Представник позивачів не вказала фізичну особу, яка є автором статті, позов до неї не пред'явлено.

Пункт 1 частини 1 статті 122 ЦПК України передбачає, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи те, що позивач звернувся до суду з позовними вимогами, які не підлягають розгляду в цивільному судочинстві, так як спір виник між юридичними особами, та позов підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, тому суд приходить до висновку про закриття провадження у справі.

Одночасно суд роз'яснює позивачу його право звернутися до відповідного господарського суду із зазначеними позовними вимогами.

На підставі викладеного та керуючись ст.122 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання представника Приватного акціонерного товариства «Картель» про закриття провадження - задовольнити.

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «112-ТВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер ТВ» до Приватного акціонерного товариства «Картель», треті особи - ОСОБА_3, Приватне підприємство «Інформаційне агентство «Інформбюро» про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації - закрити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва.

СУДДЯ: Н.Г.Притула