АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа № 22-ц/796/4016/2016 Головуючий в 1 інстанції -Сирбул О.Ф.
Доповідач - Заришняк Г.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві, Приватного підприємства «Нива - В.Ш.», філії №10 приватного підприємства «Нива- В.Ш.», ОСОБА_1 про проведення підготовки по проведенню прилюдних торгів з порушення вимог закону та про визнання прилюдних торгів недійсними,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві, ПП «Нива - В.Ш.», філії №10 ПП «Нива- В.Ш.», ОСОБА_1 про проведення підготовки по проведенню прилюдних торгів з порушення вимог закону та про визнання прилюдних торгів недійсними.

В обґрунтування позову вказувала, що на примусовому виконанні ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва перебувало зведене виконавче провадження ВП № 31144336. Державним виконавцем було прийняте рішення щодо примусової реалізації з прилюдних торгів її майна, а саме: квартири АДРЕСА_1. Проте публічні торги 06.06.2012 р., 24.07.2012 р. та 27.08.2012 р., були проведені з порушенням вимог Тимчасового положення щодо обов'язковості повідомлення боржника про прилюдні торги, порядку та строку подачі оголошень щодо дати проведення торгів, порядок оцінки та уцінки нерухомого майна та відповідно зняття нереалізованого майна з торгів. Такі порушення є істотними, оскільки вони вплинули на формування ціни реалізації арештованого майна і на самі результати торгів.

Посилаючись на викладене, позивачка просила суд визнати підготовку та проведення прилюдних торгів 06 червня 2012 року, 24 липня 2012 року та 27 серпня 2012 року такими, що проведені з порушенням; визнати недійсними результати прилюдних торгів проведених відповідачами ПП Нива -В.Ш.», філією 10 ПП «Нива - В.Ш.» 06 червня 2012 року, 24 липня 2012 року та 27 серпня 2012 року; визнати недійсним акт державного виконавця від 24 жовтня 2012 року про передачу нереалізованого майна стягувачу ОСОБА_1, визнати недійсним свідоцтво про право власності, видане приватним нотаріусом на ім'я ОСОБА_1, на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11 грудня 2015 року позов задоволено.

Визнано підготовку та проведення прилюдних торгів 06 червня 2012 року, 24 липня 2012 року та 27 серпня 2012 року такими, що проведені з порушенням.

Визнано недійсними результати прилюдних торгів 06 червня 2012 року, 24 липня 2012 року та 27 серпня 2012 року, проведені відповідачами ПП «Нива -В.Ш.», філією 10 ПП «Нива - В.Ш.».

Визнано недійсним акт державного виконавця від 24 жовтня 2012 року про передачу нереалізованого майна стягувачу ОСОБА_1

Визнано недійсним свідоцтво про право власності видане приватним нотаріусом на ім'я ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_1, підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представники позивача заперечували проти апеляційної скарги, вважаючи рішення суду законним.

Представник ПП «Нива - В.Ш.» в судове засідання не з»явився, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державна реєстрація ПП «Нива - В.Ш.» припинена 04.01.2016р.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що на примусовому виконанні Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м.Києві перебувало зведене виконавче провадження ВП № 31144336. В тому числі й виконавчий лист: №2-2046/10 від 13.12.2011 р. Дарницького районного суду м.Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 796 170 грн. та виконавчий лист того ж суду №2046/10 від 13.12.2011р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 398 785 грн.

На підставі Акту опису та арешту майна №224/13 від 13.02.2012 р. державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м.Києві було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (2 а.с.46-48).

Державним виконавцем було прийнято рішення щодо примусової реалізації з прилюдних торгів майна боржника - вказаної квартири, що належала ОСОБА_2.

Частиною 3 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеному ст. 58 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Постановою головного державного виконавця №224/13 ваід 29.02.2012 р. було призначено експерта для участі у виконавчому провадженні.

Суб'єктом оціночної діяльності було складено Звіт про оцінку спірного нерухомого майна від 14.03.2012 р.

На виконання Генерального договору №4 про реалізацію арештованого майна, на яке звернено стягнення державними виконавцями про примусовому виконання рішень від 23.01.2012 р. та Договору про надання послуг по організації та проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна за №1012363 виконавчою службою 11.04.2012 р. була направлена заявка на проведення прилюдних торгів спеціалізованою організацією..

Листом від 21 травня 2012 р. філія №10 приватного підприємства «Нива- В.Ш.» повідомила ВДВС Дарницького РУЮ у м.Києві, боржника ОСОБА_2 та стягувача про призначені прилюдні торги по реалізації арештованого майна, яке належить ОСОБА_2 - чотирикімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 128, 1 кв.м за стартовою ціною 1 243 899 грн., які відбудуться 06 червня 2012 р. о 8 год. 30 хв. (т.2 а.с. 77). Оголошення про реалізацію майна, належного позивачці, було також розміщено на сайті ДП «Інформаційний центр Міністерства юстиції України (т.2 а.с. 78-79).

Оскільки вказані торги не відбулися у зв'язку з відсутністю покупців, державним виконавцем 20.06.2012 р. було здійснено переоцінку арештованого майна, вартість квартири зменшена на 4% (а.с 80 т.20).

Повторні прилюдні торги по реалізації арештованого майна, що належить позивачці, були призначені на 24.07.2012 р. о 10 год., про що повідомлено учасників виконавчого провадження та опубліковано на сайті ДП «Інформаційний центр Міністерства юстиції України (т.2 а.с.91-93).

Призначені повторно прилюдні торги не відбулися за відсутністю покупців, тому державним виконавцем 31.07.2012 р. було переоцінено арештоване майно й вартість квартири зменшена на 6% й після переоцінки складала 1 169 265 грн. 06 коп. (а.с 88 т.20).

Філією 10 ПП «Нива-В.Ш.» були призначені наступні прилюдні торги по реалізації майна, яке належить ОСОБА_2, на 27.08.2012 р. о 8 год.30 хв., про що повідомлено ВДВС Дарницького РУЮ у м.Києві, боржника ОСОБА_2 й стягувача, а також опубліковано на сайті ДП «Інформаційний центр Міністерства юстиції України (а.с.89- 91 т.2).

Як видно з листа Філії 10 ПП «Нива-В.Ш.» на ім'я ВДВС Дарницького РУЮ у м.Києві, реалізація спірної квартири з урахуванням переоцінки не відбулася у зв'язку з відсутністю зареєстрованих покупців (а.с.92 т.2).

Листом від 17.09.2012 р. за 224/13 ВДВС Дарницького РУЮ у м.Києві відповідно до вимог ст.62 Закону України «Про виконавче провадження» запропонувала стягувачам: ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_1 вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна в рахунок погашення боргу (а.с. 93).

24.09.2012 р. ОСОБА_1 виявив бажання залишити за собою нереалізовану квартиру АДРЕСА_1, що належала позивачці.

Постановою №224/13 від 24.10.2012 р. головного державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м.Києві було передано ОСОБА_1 нереалізоване з прилюдних торгів майно боржника, а саме: квартиру АДРЕСА_1, що належала на праві приватної власності ОСОБА_2, в рахунок погашення боргу по виконавчому листу №2-2046/10 від 13.12.2011 р., виданому Дарницьким районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 796 170 грн., та виконавчому листу того ж суду №2046/10 від 13.12.2011р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 398 785 грн. за оцінкою, за якою майно було передано на реалізацію, а саме: 1 243 899 грн.

ОСОБА_1 було внесено на депозит виконавчої служби кошти, що становлять різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на користь стягувача.

На підставі акту державного виконавця №224/13 від 24.10.2012 р. стягувачу ОСОБА_1 було передано спірну квартиру в рахунок погашення боргу (а.с.101, 102 т.2).

Постановою головного державного виконавця від 24.10.2012 р. було виправлено помилку в акті передачі квартири стягувачу в рахунок погашення боргу та зазначено, що спірна квартира на праві приватної власності належить ОСОБА_2: Ѕ частина на підставі договору купівля-продажу, посвідченого 02.07.1999 р., та Ѕ частина на підставі договору купівля-продажу, посвідченого 21.03.2002 р.

Приватним нотаріусом на ім'я ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Визнаючи підготовку та проведення прилюдних торгів 06 червня 2012 року, 24 липня 2012 року та 27 серпня 2012 року такими, що проведені з порушенням та визнаючи недійсними: результати прилюдних торгів 06 червня 2012 року, 24 липня 2012 року та 27 серпня 2012 року, проведені відповідачами ПП «Нива -В.Ш.», філією 10 ПП «Нива - В.Ш.», та недійсними акт державного виконавця від 24 жовтня 2012 року про передачу нереалізованого майна стягувачу ОСОБА_1 і свідоцтво про право власності, видане на ім'я ОСОБА_1 на спірну квартиру, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості вказаних позовних вимог ОСОБА_2

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду.

Визнаючи підготовку та проведення прилюдних торгів 06 червня 2012 року, 24 липня 2012 року та 27 серпня 2012 року такими, що проведені з порушенням, суд першої інстанції застосував спосіб захисту прав позивачки, який не передбачений ст.16 ЦК України.

Разом з тим, ч. 2 ст. 16 ЦК України встановлені наступні способи захисту порушених прав:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Отже, чинним законодавством не передбачено такого способу захисту як визнання підготовки та проведення торгів такими, що проведені з порушеннями.

Обгрунтовуючи свої вимоги про визнання недійсними результатів проведених відповідачами ПП «Нива -В.Ш.», філією 10 ПП «Нива - В.Ш.» прилюдних торгів 06.06.2012 р., 24.07. 2012 року та 27.08.2012 року, позивачка вказує на проведення прилюдних торгів з грубим порушенням вимог Тимчасового положення.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України при вирішенні справи № 6-116цс12, яка відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, прилюдні торги можуть бути визнані недійсними у зв'язку з порушенням встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна. Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - переможця прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином.

Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до договорів купівлі-продажу, такий договір може визнаватись недійсним на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (ст.ст. 203, 215 ЦК України).

Таким чином, недійсними можуть визнаватися прилюдні торги, які відбулися, і за результатами яких відбулося відчуження майна.

Разом з тим, позивачкою ОСОБА_2 заявлені вимоги про визнання недійсними результатів проведених прилюдних торгів 06.06.2012 року, 24.07.2012 року та 27.08.2012 року, які не відбулися й за результатами цих торгів не відбулося відчуження майна.

Отже, визнання таких торгів недійсними як способу укладення правочину, що узгоджувалося б із способами захисту цивільних прав, визначених ст. 16 ЦК України, не передбачено чинним законодавством, а тому позовні вимоги про визнання недійсними результатів проведених прилюдних торгів 06.06.2012 року, 24.07.2012 року та 27.08.2012 року не ґрунтуються на вимогах закону й задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, доводи позивача про допущені порушення вимог закону при проведенні прилюдних торгів самі по собі не є підставою для визнання недійсними прилюдних торгів, які не відбулися.

Крім того, згідно зі ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Статтею 82 Закону України "Про виконавче провадження " встановлений порядок оскарження стороною виконавчого провадження дій державного виконавця.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 6-116цс12, що стосується порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом № 606-ХІУ від 21 квітня 1999 року, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (ст. ст. 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону), то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, ч. 7 ст. 24, ч. 4 ст. 26, ч. З ст. 32, ч. З ст. 36, ч. 2 ст. 57, ст. ст. 55, 85 Закону).

Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Обставини повідомлення позивача про результати оцінки квартири до проведення перших прилюдних торгів, підготовки державним виконавцем проведення торгів не входять до предмету доказування у даній справі.

Вказані дії державного виконавця підлягали оскарженню в порядку ст. 85 Закону України " Про виконавче провадження ", а не в порядку позовного провадження у даній справі.

Визнаючи недійсним акт державного виконавця про передачу майна стягувачу ОСОБА_1, суд першої інстанції вказував на те, що на підставі вказаного акту відповідачем в подальшому було отримано свідоцтво про право власності на квартиру, а тому такий акт є правочином.

Разом з тим, відповідно до ч. 9 ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" майно передається стягувачу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та актє підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно.

Отже, підставою для оформлення акту передачі майна стягувачу є постанова державного виконавця, в разі незгоди боржника з постановою та актом, вони можуть бути оскаржені в порядку ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження ", а не в порядку позовного провадження.

Наявність акту передачі квартири не породжує ніяких правових наслідків, тому визнання його недійсним з посиланням на ст. 215 ЦП України є безпідставним.

Таким чином, судом вирішено в позовному провадженні вимоги, які мають бути розглянуті в порядку розгляду скарги на дії та рішення державного виконавця.

Окрім того, судом не взято до уваги, що обставини, на які посилалася позивачка, вже було розглянуто судами при розгляді її скарг на дії та рішення державного виконавця.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04.11.2013 року суду, яка ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05.02.2014 року залишена без змін, скаргу ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця Відділу виконавчої служби Дарницького РУЮ у м.Києві Коваль Л.І. в частині вимог залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строків оскарження, в частині вимог - відмовлено у задоволенні. Зокрема, відмовлено у задоволенні вимог про визнання незаконними дій державного виконавця щодо складання акту передачі квартири в рахунок погашення боргу стягувачу, його скасування, визнання неправомірними рішення державного виконавця щодо винесення усіх постанов від 24.10.2012 року про передачу квартири стягувачу ОСОБА_1, їх скасування, визнання неправомірними рішень щодо винесення постанов про закінчення виконавчого від 21.12.2012 року, від 16.11.2012 року, їх скасування, визнання неправомірними та скасування усіх інших дій та рішень державного виконавця з моменту винесення постанов про відкриття виконавчого провадження від 30.01.2012 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 02.07.2014 року ухвали судів першої та апеляційної інстанцій залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України заяву ОСОБА_2 про перегляд судових рішень залишено без задоволення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України ці обставини не підлягають повторному доведенню.

Колегія суддів також не вбачає підстав для визнання недійсним свідоцтва про право власності, видане приватним адвокатом на ім'я ОСОБА_1, на квартиру АДРЕСА_1, оскільки свідоцтво видано у відповідності з ч. 9 ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження".

В зв'язку з викладеним, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2

За таких обставин, рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 до відповідачів про визнання підготовки та проведення прилюдних торгів з порушення вимог закону, про визнання результатів проведених прилюдних торгів недійсними, про визнання недійсним акту про передачу нереалізованого майна стягувачу та визнання недійсним свідоцтва про право власності.

Керуючись 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 грудня 2015 року скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві, Приватного підприємства «Нива - В.Ш.», філії №10 приватного підприємства «Нива- В.Ш.», ОСОБА_1 про визнання підготовки та проведення прилюдних торгів з порушення вимог закону, про визнання результатів проведених прилюдних торгів недійсними, про визнання недійсним акту про передачу нереалізованого майна стягувачу та визнання недійсним свідоцтва про право власності - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: