Справа № 699/33/16-ц
Номер провадження 2/699/98/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2016 року м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь - Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Кіхтенко Н.І.,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_3, 3-я особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4, про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

18.01.2016 позивач звернулась до суду з даним позовом, який до початку розгляду справи по суті був уточнений і остаточно позивач просить суд ухвалити рішення та звільнити з- під арешту 11 одиниць рухомого майна, як належного позивачу, а саме:

1) монітор LG FLATRON W 2243 Т, чорного кольору, б/у;

2) системний блок dіsс чорного кольору, б/у, без розпізнавальних ознак, з номером на задній стороні: АЗХ 350058511, в робочому стані ;

3) cтеплер чорного кольору Screbba - Skre 117-/120 lang, - 2 шт.;

4) різак для паперу сірого кольору з червоною ручкою;

5) брошуратор чорного кольору, модель В 2937;

6) МФУ SAMSUNG SCX -3405 білого кольору, б/у;

7) монітор DELL чорного кольору, U 2412 M YIH5T/19K73, б/у;

8) клавіатура Logіtech K120 чорного кольору, б/у;

9) безперебійник АРС Back- UPS білого кольору, б/у, - 2 шт.;

10) системний блок LG чорного кольору, б/у, в робочому стані;

11) миша компютерна.

Свій позов позивач мотивує тим, що 08.12.2015 державними виконавцями з відділу примусового виконання рішень, при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження по стягненню заборгованості з ОСОБА_4 було описано і накладено арешт в тому числі і на майно, що належить позивачу, у виключенні якого позивачу державним виконавцем було відмовлено, тому позивач просить суд відновити її порушене право власності на зазначене майно шляхом звільнення такого з-під арешту, в звязку з чим і подано до суду даний позов.

Ухвалою судді від 19.01.2016 було відкрито провадження у справі в частині вимог про виключення майна з акту опису і арешту від 08.12.2015, оскільки згідно ст. 15 ЦПК України даний спір підлягає розгляду у суді в порядку цивільного судочинства, бо стосується захисту порушених цивільних прав позивача, а у відкритті провадження у справі в частині оскарження постанови державного виконавця від 11.01.2016 було відмовлено, оскільки така вимога підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Цією ж ухвалою було зупинено реалізацію вказаного у позові арештованого майна до розгляду справи судом, на підставах, передбачених ст.59 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач в судове засідання зявилася і надала пояснення, аналогічні викладеним у позові та в уточненому позові.

Представник виконавчої служби в судове засідання не зявився. До суду надано заперечення на позов (а.с.24-26), в якому представник відповідача по довіреності ОСОБА_5 просить відмовити у задоволенні позову у звязку з тим, що:

-вимоги позивача не ґрунтуються на встановлених способах захисту цивільних прав, бо відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області не є належним відповідачем у справі,такий прав позивача не порушував ;

-що позивачем не надано доказів належності їй переліченого у позові майна, а також причин знаходження цього майна не за місцем знаходження чи проживання особи, яка придбала це майно та у письмовій заяві звернуто увагу суду на те, що при огляді приміщення по вул. Леніна ,22, у м. Корсуні-Шевченківському, яке є власністю ОСОБА_4, та при примусовому опису майна у даному приміщенні, були надані лише свідоцтва про зайняття підприємницькою діяльністю ОСОБА_4

Крім того, у запереченні вказано, що позивач не надала суду жодного доказу про те, що вона працює у ОСОБА_6, а такий орендує частину приміщень за вказаною адресою.

Представник співвідповідача - ПАТ «Укрсоцбанк» по довіреності ОСОБА_7 також у судове засідання не зявився, просить справу слухати у його відсутність та вказав, що в інтересах банку було накладено арешт, але на нерухоме майно ОСОБА_4, та з проханням слухати справу у відсутність представника банку.

Співвідповідач ОСОБА_3 була двічі вчасно і належно повідомлена про день, час та місце розгляду справи, але у судове засідання не зявилася, не направила заяви про відкладення розгляду справи? а тому справа слухається у відсутність даного співвідповідача.

Третя особа ОСОБА_4 належно і вчасно повідомлялася судом про день, час та місце слухання справи, але у судове засідання не зявилася, що не позбавляє суд права розглянути справу у її відсутність.

Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню на підставі наступного.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, і оскільки цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, тому суд, вивчивши та обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті і прийшов до висновку про часткове задоволення позову.

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обовязків учасниками судового розгляду, у тому числі і в частині подання ними доказів та заявлення клопотань.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів тощо.

У судовому засіданні встановлено, що 08.12.2015 державними виконавцями відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження по стягненню заборгованості із ОСОБА_4 та було описано і накладено арешт на майно, що знаходилося у приміщенні, розташованому по вул. Леніна, 22, що у м. Корсуні-Шевченківському, власником якого є ОСОБА_8, в тому числі і, як вказує позивач, на майно, що належить позивачу, у виключенні якого позивачу державним виконавцем було відмовлено (а.с.14).

Згідно наданих суду доказів частину приміщення, належного ОСОБА_8 (а.с.33), орендує підприємець ОСОБА_6 ( а.с.101-108 ), у якого, згідно копії трудового договору зареєстрованого у Центрі зайнятості 23.11.2012 (а.с.100), працює позивач, якій ОСОБА_6 було надано дозвіл на користування власною компютерною технікою ( а.с. 99,115), і саме у цих приміщеннях було проведено опис майна, в т.ч. і вказаного у позові ( а.с.3-6).

Згідно даних акту опису й арешту майна від 08.12.2015, на а.с. 5 мається запис, що ОСОБА_4 повідомляла, що описане в акті майно належить ОСОБА_6 та ОСОБА_2

В уточненому позові позивач просить суд звільнити майно з-під арешту та вказує, що вона є власником вказаного у позові майна, а тому не ставиться питання про визнання права власності на таке.

Згідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, а відповідно до ч. 2 цієї статті арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту, про що державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника.

Частинами 1, 2 ст. 60 вказаного Закону передбачено що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

На підтвердження своїх вимог позивачем до суду надано ксерокопію акту опису і арешту майната документи, що описане майно вона купувала (а.с.3 6,11-13).

Боржник у вказаному виконавчому провадженні, третя особа у справі ОСОБА_4 та позивач звертались до заступника начальника ГУЮ з питань виконавчої служби начальника Управління державної виконавчої служби у Черкаській області із заявами про виключення належного позивачу майна із опису, але у задоволенні заяв було відмовлено, у звязку з тим, що зняття арешту з майна вирішується в судовому порядку (а.с.7-10, 14).

Ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Позивач у підтвердження належності їй переліченого у позові майна надала до суду копії відповідних документів: товарних чеків, гарантійного талону, накладної (а.с.11-13), які відповідають наданим у судовому засіданні для огляду оригіналам цих документів.

У п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 від 27.08.1976 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» , із змінами від 25.05.1998, розяснено, що при розгляді позовів про виключення майна з опису суди зобов'язані всебічно і повно з'ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, додержуючись при цьому неухильно як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і правил про належність і допустимість доказів.

А у п.4 вказаної постанови визначено, що за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян та організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

На сьогоднішній день, одним із нормативних актів, який регламентує питання права власності на рухоме майно (позов подано щодо такого майна), є Закон України «Про захист прав споживачів».

Тобто, з урахуванням приписів вказаного Закону, документами, що підтверджують право власності на рухоме майно, є письмовий договір про придбання майна або розрахунковий документ, який підтверджує вчинення усного правочину щодо придбання майна (квитанція, товарний чи касовий чек, квиток, талон або інший документ).

Згідно ч.1 ст.626, ч.1 ст.628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі- продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суд, вивчивши та обєктивно оцінивши надані позивачем докази належності позивачу вказаного у позові майна, вважає, що надані позивачем копії документів не всі є такими, що підтверджують право власності на вказане у позові майно на а.с. 11 -13, і таке суд виключає, на яке не надано документи та залишає в акті, бо позивач не довела суду набуття нею права власності на вказане майно.

Вказані докази є належними та допустимими, оскільки згідно чинного цивільного законодавства, набуття права власності на майно виникає, зокрема із правочинів одним із видів якого є договір роздрібної купівлі-продажу, який може бути укладено в усній формі, а підтвердженням його укладення та виконання є оформлена продавцем квитанція, товарний чек чи касовий чек. Такий договір є правомірним та дійсним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 698 ЦК України)

При розгляді вказаного позову судом враховано і той факт? що під час проведення опису і арешту майна позивач була присутня у даному приміщенні і державному виконавцю повідомлялося, що описане майно належить ОСОБА_6 та позивачу, про що було вказано у самому акті (а.с.5).

Таким чином, суду надані належні і допустимі докази про те, що позивач на законних підставах працювала у ОСОБА_6 на час опису вказаного в акті майна ( а.с. 100 103), який орендував у боржника ОСОБА_4 приміщення першого поверху у будинку № 22 по вул. Леніна у м. Корсуні-Шевченківському ( а.с. 104-108), що ОСОБА_6 дозволив позивачу працювати на власній компютерній техніці ( а.с.99,115) і частина такої була описана та арештована державним виконавцем по зведеному виконавчому провадженню по стягненню боргів з ОСОБА_4, яка є власником всього приміщення №22 по вул.Леніна, у м. Корсуні-Шевченківському, яке згідно документів про обтяження, рахується як житловий будинок ( а.с.33), а тому, те майно, на яке позивач надала документи, суд вважає можливим виключити з акту опису та арешту, як належне позивачу. А майно, на яке документів не надано, суд залишає у акті і в цій частині позову позивачу відмовляє.

Разом з тим, суд відмовляє у позові позивача до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, оскільки даний відділ ніяким чином не порушував права позивача.

Крім того, відповідно до п.7 ч.1 ст.37 Закону України « Про виконавче провадження» , яка передбачає обставини, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження: зупинення судом реалізації арештованого майна. А тому, після набрання даним рішенням законної сили підлягає відновленню реалізація вказаного у рішенні майна у звільненні якого з - під арешту відмовлено.

Хоч позов частково і задовольняється, але суд не стягує з відповідачів в користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору, оскільки позивач від таких стягнень відмовилася.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57 - 60, 88, ч.3 ст. 209, 212 215, ч.1 ст. 218, ч.1 ст. 294, ст.296 ЦПК України; ст.ст. 15, 16, 316, ч.1 ст.321, ст.ст. 328, 391, 626, 628, 655 ЦК України; Законом України «Про виконавче провадження»; Законом України «Про захист прав споживачів»; Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суд

ВИРІШИВ:

Уточнений позов ОСОБА_2 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_3, 3-я особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4, про звільнення майна з-під арешту,- задовольнити частково.

Звільнити з-під арешту наступне майно:

1) МФУ SAMSUNG SCX - 3405 білого кольору, б/у (накладна № 981 від 21.12.2012);

2) монітор DELL чорного кольору, U 2412 M YIH5T/19K73, б/у (накладна № 981 від 21.12.2012);

3) одну клавіатуру Logіtech K120 чорного кольору, б/у (накладна № 981 від 21.12.2012);

4) два cтеплери чорного кольору Screbba - Skre 117-/120 lang (товарний чек № 666 від 04.02.2015);

5) різак для паперу сірого кольору з червоною ручкою (товарний чек № 666 від 04.02.2015);

6) мишу компютерну (накладна № 981 від 21.12.2012) ;

7) один безперебійник АРС Back- UPS білого кольору, б/у ( накладна № 981 від 21.12.2012);

8) монітор LG FLATRON W 2243Т, чорного кольору, б/у ( гарантійний талон і видаткова накладна від 16.06.2010);

9) системний блок dіsс чорного кольору, б/у, без розпізнавальних ознак, з номером на задній стороні: АЗХ 350058511, в робочому стані ( накладна № 981 від 21.12.2012);

10) системний блок LG чорного кольору, б/у, в робочому стані ( гарантійний талон і видаткова накладна від 16.06.2010 ) ,- та виключити вказане майно з акту опису і арешту, складеного державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у Черкаській області 08.12.2015 та описаного у приміщенні, належному на праві власності ОСОБА_4, за № 22 по вул. Леніна, у м. Корсуні-Шевченківському Черкаської області.

У звільненні з-під арешту майна: безперебійника марки АРС Back- UPS білого кольору, б/у та брошуратора чорного кольору, модель В 2937, - відмовити через відсутність законних підстав для задоволення позову в цій частині.

У частині позову до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, відмовити, як предявленому до неналежного відповідача.

Після набрання цим рішенням законної сили відновити реалізацію майна, у знятті арешту з якого судом відмовлено.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Черкаської області через Корсунь - Шевченківський районний суд, шляхом подання апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня проголошення, а відповідачами та 3-ю особою, таким же чином та в ті ж строки, з часу отримання копії даного рішення.

Повний текст рішення виготовлено станом на 05.08.2016.

Суддя ОСОБА_9sp; І.