Справа № 438/1604/15 Головуючий у 1 інстанції: Пещук Р.Й.
Провадження № 22-ц/783/3911/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Богонюка М.Я.

суддів: Бермеса І.В., Ванівського О.М.

з участю секретаря Фейір К.О.

та з участю ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 22 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора №2» м. Борислава про стягнення коштів по оплаті за житлово-комунальні послуги в порядку захисту прав споживача, -

встановила:

Оскаржуваним рішенням суду у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 покликається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуально права. Зазначає, що розрахунок про переплату коштів відповідачу є належним доказом та підтверджує відсутність заборгованості перед ДКП ЖЕК №2. Посилання суду на «помарки» не є юридичним фактом, який би нівелював доказ у справі, оскільки на даному розрахунку є відтиск печатки. Також твердження про відсутність дати складання та підпису відповідальної особи на розрахунку не сталось з її вини, а є на відповідальності працівників вищезазначеного підприємства. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам відповідає.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 є власником квартири № 46 в будинку на вул. Коваліва, 24 у м. Бориславі.

Послуги з утримання вказаного будинку та прибудинкової території надавав відповідач ДКП «Житлово-експлуатаційна контора №2» м. Борислава.

Рішенням виконкому Бориславської міської ради №139 від 11.07.2014 р. із змінами, внесеними рішенням виконкому Бориславської міської ради №189 від 28.08.2014 р., виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій визначено МПП «Бескид» (на території комунального житлового фонду, який перебував на балансі ДКП «ЖЕК № 2»).

Судовим наказом Бориславського міського суду Львівської області від 23.05.2014 року у справі №438/540/14-ц за заявою ДКП «Житлово-експлуатаційна контора №2» м. Борислава з ОСОБА_2 було стягнуто на користь ДКП «ЖЕК №2» заборгованість по оплаті за обслуговування будинку та прибудинкової території за період з грудня 2012 р. по березень 2014 р. у сумі 524 грн. 48 коп. та 121 грн. 80 коп. оплаченого заявником судового збору.

Ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 29 вересня 2015 року вищевказаний судовий наказ скасовано.

Відповідно до довідки ДКП «ЖЕК № 2» м. Борислава № 8 від 10.03.2016 р. згідно судового наказу на рахунок ДКП «ЖЕК № 2» перераховано кошти у сумі 410,76 грн., при цьому, станом на 10.03.2016р. за квартирою позивачки відсутня заборгованість чи переплата за надані послуги з утримання будинку і прибудинкової території.

Статтею 380 ЦПК України, регламентовано порядок вирішення питання про поворот виконання рішення.

Конституційний Суд України в своєму Рішенні від 02.11.2011 року в п.3.2 зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення суду та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Таким чином, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що кошти, які були стягнуті з позивачки ОСОБА_2 на виконання судового наказу від 23.05.2014 року, який у подальшому було скасовано, можуть бути повернуті позивачці у порядку ст.380 ЦПК України, а саме як поворот виконання судового рішення, а тому не підлягають задоволенню позовні вимоги позивачки ОСОБА_2 у частині стягнення з відповідача на її користь 646,28 грн., що були стягнуті на користь ДКП «ЖЕК № 2» виконавчою службою на виконання судового наказу.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення 2381,05 грн. переплати послуг за обслуговування будинку та прибудинкової території, суд правильно виходив з того, що доказів на підтвердження наявності переплати за обслуговування будинку та прибудинкової території на суму 2381,05 грн. позивачкою ОСОБА_2 не надано, а розрахунок, щодо нарахувань та оплати послуг за період з серпня 2014 р. по жовтень 2015 р. не є належним доказом у справі, оскільки належним чином не оформлений, в такому є ряд помарок та дописок, зроблених невідомими особами.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, п.1 ч.1 ст.314, ст.315, ст.317, ст.319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 22 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий М.Я. Богонюк

Судді: І.В. Бермес

ОСОБА_3