АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 686/9154/15-ц
Провадження № 22-ц/792/345/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Заїки В.М.,

суддів: Варвус Ю.Д., Пастощука М.М.,

секретар Кошельник В.М.,

за участю: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «СІКАФ», ОСОБА_5, ОСОБА_6, реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, державного реєстратора Твердохліб Галини Григорівним про визнання правочинів недійсними.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В травні 2015 року ОСОБА_1, звертаючись до суду з позовом, вказував, що за рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 18.12.2014 року стягнуто з ОСОБА_4 на його користь 403 954 грн.70 коп. та судовий збір. Вказаним рішенням встановлено, що 08.08.2012 року між ним та ОСОБА_8 в простій письмовій формі було укладено договір позики грошей, за яким позивач передав, а ОСОБА_8 отримав грошові кошти у сумі 120 000 Євро, із зобов'язанням повернути позику до 08.12.2013 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер.

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 17.10.2013 року ОСОБА_4 прийняла спадщину, яка складається, зокрема, з 2/5 житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_4, частки статутного фонду ОВ «СІКАФ», яка в процентному співвідношенні складає 100 % власності. Також, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 24.12.2013 року визнано за ОСОБА_4 право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_8 а саме на квартиру АДРЕСА_1.

23.01.2015 року на виконання виконавчого листа №686/23880/13 від 14.01.2015 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь позивача 407 395 грн.70 коп. державним виконавцем першого міського відділу ДВС Хмельницького МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №46142934. Однак на час звернення до суду з даним позовом,

______________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Заворотна О.Л.. Категорія: 19

Доповідач: Заїка В.М.

вказане рішення суду не виконане, грошові кошти з ОСОБА_4 не стягнуті.

На його думку, з метою ухилення від виконання зобов'язань, боржниця відчужила спадкове майно, а саме частку статутного фонду ТзОВ «СІКАФ», яка в процентному співвідношенні складає 100% власності,2/5 житлового будинку з надвірними будівлями під АДРЕСА_4, а також квартиру АДРЕСА_1.

16.05.2014 року ОСОБА_4, будучи директором успадкованого нею ТзОВ «СІКАФ» одноосібно винесла рішення про прийняття нерухомого майна до статутного капіталу юридичної особи, а саме 2/5 успадкованого житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_4 та подарувала вказане нерухоме майно ТзОВ «СІКАФ», того ж дня аналогічним чином була подарована квартира АДРЕСА_1.

17.05.2014 року ОСОБА_4 відчужила ТзОВ «СІКАФ», шляхом внесення змін до статутного капіталу товариства та складу засновників, своєму представнику - ОСОБА_5.

10.11.2014 року ТзОВ «СІКАФ», в особі директора ОСОБА_5 уклало фіктивний договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 з ОСОБА_6, при цьому продаж квартири здійснено за ціною 100 000 грн.

Вважав, що винесенні ОСОБА_4 рішення про прийняття нерухомого майна до статутного капіталу юридичної особи та внесення змін до статутного капіталу товариства та складу засновників є фіктивними, оскільки були прийнятті з метою ухилення від виконання рішення суду про стягнення заборгованості, а не з метою здійснення господарської діяльності, оскільки ТзОВ «СІКАФ» по даний час знаходиться в оперативному управлінні ОСОБА_4, остання вчиняє від його імені дії, притаманні власникові та здійснює керівництво підприємством.

З цих підстав просив визнати рішення директора ТОВ «СІКАФ» від 16.05.2014 року ОСОБА_4 про прийняття нерухомого майна до статутного капіталу юридичної особи, а саме 2/5 успадкованого житлового будинку з надвірними будівлями під АДРЕСА_4 недійсними, визнати акт приймання - передання нерухомого майна від травня 2014 року про передачу від ОСОБА_4а. та прийняття ТОВ «СІКАФ» нерухомого майна до статутного капіталу юридичної особи, а саме 2/5 успадкованого житлового будинку з надвірними будівлями під АДРЕСА_4 недійсними. Визнати рішення директора ТОВ «СІКАФ» від 16.05.2015 про прийняття нерухомого майна до статутного капіталу юридичної особи, а саме квартири АДРЕСА_1 та акт приймання - передання цієї квартири до статутного фонду ТОВ «СІКАФ» недійсними. Визнати рішення про внесення змін до статутного капіталу ТОВ «СІКАФ» та зміни складу засновників від 17.05.2014 року, якими збільшено статутний капітал та введено до складу засновників ОСОБА_5 недійсним. Визнати договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 укладений 10.11.2014 року між ТОВ «СІКАФ», в особі директора ОСОБА_5 та ОСОБА_6 недійсним. Скасувати рішення про державну реєстрацію права власності №13088109 від 16.05.2014 року на житловий будинок, що розташований за адресою : АДРЕСА_4 за ТОВ «СІКАФ», скасувати рішення № 13090044 від 16.05.2014 року на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «СІКАФ» та рішення №17088269 від 10.11.2014 року на вказану квартиру за ОСОБА_6, прийняте державним реєстратором приватним нотаріусом Твердохліб Г.Г.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 03 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким вирішенням спору, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що спірні правочини за своєю правовою природою є фіктивними, оскільки відповідачі не мали наміру створити правові наслідки у вигляді зміни власника майна, а вчинили відчуження майна та частки у товаристві лише з метою приховання свого майна перед кредитором. Крім того, вказує, що ТОВ «СІКАФ» залишилося в оперативному управління, фактичному володіння та розпорядженні ОСОБА_4, ОСОБА_5 не набув право власності на товариство, фактично не набув права власності на квартиру і ОСОБА_6

На його думку, відповідачі були обізнані щодо обставин укладання правочинів, що свідчить про наявність умислу з їх боку для приховування майна ОСОБА_4

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Даним вимогам законодавства оскаржуване рішення суду відповідає.

Так, судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 18.12.2014 року частково задоволено позов ОСОБА_1 Стягнуто з ОСОБА_4 на його користь 403 954 грн. 70 коп. боргу та судові витрати в розмірі 3441 грн. Вказаним рішенням було встановлено, що 08.08.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 було укладено в простій письмовій формі договір позики, за яким ОСОБА_1 надав, а ОСОБА_8 прийняв грошові кошти в розмірі 120,0 тис. Євро, на строк до 08.08.2013 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8, помер.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина на автомобіль, 2/5 частини житлового будинку по АДРЕСА_4, грошові вклади в банках, частку в статутному капіталі ТзОВ «СІКАФ».

19 лютого 2013 року за заявою дочки ОСОБА_8 - ОСОБА_4 відкрито спадкову справу № 111-2013. ОСОБА_4 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_8, вона прийняла спадщину в повному її обсязі, оскільки інші спадкоємці від спадщини відмовились.

24 липня 2013 року ОСОБА_4 нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка складається з автомобіля Toyota Camry, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, ринковою вартістю 158 435 грн.

1 серпня 2013 року ОСОБА_4 нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка складається з грошових вкладів, які знаходяться в ПАТ «Укрсоцбанк» в сумі 106029 грн. 20 коп., 270,62 доларів США, що на час видачі свідоцтва еквівалентно 2158 грн. 75 коп., 10,54 долари США, що на час видачі свідоцтва еквівалентно 84 грн. 25 коп., 2554,09 Євро, що на час видачі свідоцтва еквівалентно 27100 грн. 70 коп., а всього на загальну суму 135 372 грн. 90 коп.

17 жовтня 2013 року ОСОБА_4 нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка складається з 2/5 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, загальною площею 1134,6 кв.м., загальною вартістю всього будинку 240367 грн., а вартість 2/5 частин відповідно складає 96146 грн. 80 коп.

17 жовтня 2013 року ОСОБА_4 нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка складається з частки статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю «СІКАФ» в розмірі 14 000 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції вірно визначився з характером правовідносин та дав їм належну правову оцінку.

Відповідно до п.24 Постанови Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» передбачено, що для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Позивач, який звертається до суду з позовом про визнання правочинів фіктивним, повинен довести суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочин - це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Під час укладання спірних правочинів, відчужене майно під арештом чи заставою не знаходилося, а наявність боргових зобов'язань відповідача ОСОБА_4 перед позивачем, які встановлені рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 18 січня 2014 року не є підставою для неможливості здійснення ОСОБА_4 свого права власності згідно законодавства.

Щодо доводів апелянта відносно фіктивності договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного між ТОВ «Сікаф» та ОСОБА_6, то вони спростовуються тим, що після придбання квартири ОСОБА_6 зареєструвався в квартирі разом з дружиною, сплачував комунальні платежі, вказані факти підтверджуються довідкою про склад сім'ї №3726 від 04.12.2014 року(а.с.63) та копіями розрахункових книжок, оформлених на його ім'я.

Посилання апелянта про відчуження квартири за заниженою вартістю, оцінюються судом критично, оскільки відповідно до ч.1 ст.627 ЦК та ст.6 ЦПК України сторони є вільними в укладенні договорів, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Звертаючись до суду з позовом, позивачем не доведено, що відчужуючи спірне майно, ОСОБА_4 передбачала негативні наслідки для себе у вигляді стягнення з неї заборгованості за рахунок успадкованого майна.

Доводи апеляційної скарги зводяться до припущення, до уваги судом не беруться, оскільки не підтверджуються наявними та допустимими доказами, не узгоджуються з письмовими доказами, наявними у справі та на законність оскаржуваного рішення не впливають.

Судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини справи, дана їм належна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено, а тому підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись ст.ст.307,308,315,319,324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду В.М.Заїка