г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 2-1/09
Номер провадження 2/213/176/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2016 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді : Мазуренко В.В., при секретарі судового засідання: Гусаровій О.С., за участю позивача ОСОБА_1, за відсутності відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що у вересні 1999 року під розписку передав відповідачу грошові кошти у розмірі 2700 доларів США, в рахунок предоплати на придбання меблів, які відповідач, у разі ненадання меблів, зобов'язалась повернути до 30.12.1999 року. Після визначеного строку відповідач грошові кошти не повернула, на звернення позивача не реагувала. Просить стягнути з відповідача суму боргу - 2700 доларів США, 3% річних - 1296 доларів США, а також 50 000 грн - в рахунок відшкодування моральної шкоди, що завдана йому через тривалий час неповернення відповідачем грошових коштів та полягає в моральних стражданнях, що призвели до погіршення стану здоров,я, внаслідок чого позивач неодноразово проходив лікування.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підримав. Пояснив, що у вересні 1999р. передав в борг ОСОБА_2 2700 доларів США, обумовили строк повернення грошей 30.12.1999р. Відповідач обіцяла повернути за ці гроші меблі, але ні грошей ні меблів не повернула. В рахунок погашення боргу відповідач дала дозвіл позивачу брати продукти харчування в її магазині, про що складались бумаги в двох екземплярах куди записувались вартість продуктів, що він брав. Зазначив, що взяв продукти харчування на суму 298,41 грн. Просив стягнути 2700 дол США боргу, 1296 дол США 3 % річних, та 50000 грн в якості відшкодування моральної шкоди, оскільки борг відповідач не повертала 16 років, його неправомірно звинуватили, через хвилювання він часто хворіє, гроші потрібні на лікування, а відповідач не повертає борг. Пояснив, що його прізвище не вказане у розписці, оскільки він на той час працював у міліції, та не бажав, щоб хтось дізнався про наявність у нього грошей.

Відповідач ОСОБА_2, допитана в судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги не визнала, пояснила, що грошові кошти від позивача в борг не отримувала, розписка надана іншій людині. Пояснила також, що у 2000 році позивач скоїв викрадення меблів з магазину "Мальва", що належав їй на праві оренди. Крім того, з її згоди, у вказаному магазині позивач брав продукти харчування за які не сплачував. В наступне судове засідання відповідач не з'явилась, надала заяву, відповідно до якої просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги не визнає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що вона є дружиною позивача, і підтвердила факт отримання у вересні 1999 року відповідачем ОСОБА_2 від позивача грошових коштів в сумі 2700 доларів США під розписку. Крім того, зазначила, що через неповернення богу відповідачем, позивач до теперішнього часу перебуває в стані душевного страждання, внаслідок чого постійно хворіє.

У відповідності до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання

всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши сторони, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини.

Відповідно до розписки, ОСОБА_2 отримала грошові кошти в розмірі 2700 умовних одиниць. Зобов'язалась повернути до 30.12.1999 року (а. с.213 т1). Враховуючи пояснення свідка судом встановлено, що гроші ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1, та що умовних одиниць доларів США.

У відношенні позивача було порушено кримінальну справу за фактом зловживання владою та посадових обов,язків та вимагання, однак постановами ст.сл.прокуратури м.Кривого Рогу від 16.01.2001р., 16.04.2002р. вказану кримінальну справу закрито у зв,язку з відсутністю в його діях складу злочину (а.с.165-169,222-233 т1), а постановою ст.сл.прокуратури Дзержинського району м.Кривого Рогу від 26.10.2004 року відмовлено в порушенні кримінальної справи за аналогічні діяння у зв'язку з відстуністю в його діях складу злочину (а.с.170 т1). З тексту даних постанов видно, що слідством встановлено, існування цивільно-правових відносин між позивачем та відповідачем, а саме те, що ОСОБА_2 брала в ОСОБА_1 гроші в борг, які не повернула, та в рахунок погашення боргу дозволила позивачу братии продукти харчування в її магазині, та вартість цих продуктів вираховувалась від боргу.

Згідно письмових записів ОСОБА_1 брав продукти харчування на суму298,41грн. (а.с.219,220,221 т1). Аналізуючи даний доказ в сукупності з іншими, а саме з постановами про закриття, вказано, що свідки продавці з магазину Мальва підтверджували, що зі згоди ОСОБА_2 надавали під розписки ОСОБА_1 продукти харчування. Таким чином дані розписки приймаються до уваги.

Враховуючи покази свідка, що вказує на існування боргу та приналежність розписки, враховуючи зміст документів наданих з кримінальної справи, що вказує про дійсне існування цивільно-правових відносин між сторонами по даній справі, в результаті яких позивачу дозволялось братии продукти в магазині без сплати за них. Враховуючи надані копії розписок ОСОБА_2, за якими вона неодноразово брала в борг у громадян, які вподальшому звертались із заявами до міліції та суду (214 т1, 2-12 т2), що негативно характеризує відповідача, та підтверджує вказані позивачем обставини.

Таким чином встановлено, що відповідач має боргові зобов'язання перед позивачем.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Таким чином судом встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений договор позики, підтвердженням укладення якого є розписка. Встановлено, що по теперішній час відповідачем позика не повернута.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином сума боргу підлягає стягненню частково, за вирахуванням 298,41грн., що були повернуті позивачу продуктами харчування.

Відповідно до офіційного курсу НБУ на 27.07.2016р. 100 доларів США складає 2478,5259грн. Тобто 298,41грн. складає 12,04 доларів США.

Стягненню підлягає 2700 12,04 = 2687,96 доларів США.

Відповідно до ст.. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку, станом на 01.01.2016р., 3 % річних складають 1296 доларів США (а. с. 149 т1).

В результаті невиконання тривалий час боргового зобов'язання відповідачем, позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає в перебуванні позивачем в стані душевного страждання, що призвело до погіршення здоров'я, внаслідок чого позивач неодноразово звертався до лікарні та проходив лікування, отримав 3 групу інвалідності (а.с.153-158 т1).

Частина і статті 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

На підставі статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Факт невиконання зобов,язань відповідачем свідчить про те, що позивач відчуває від цього негативні наслідки морального та психологічного характеру.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: в приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

При визначенні розміру моральної шкоди суд врахувує душевні страждання позивача, негативні психологічні зміни в житті позивача, стан його здоров'я та матеріальний стан.

Позивачем оцінено моральну шкоду завдану йому невиконанням боргового зобов'язання відповідачем в сумі 50 000 грн., але суд вважає дану суму завищеною , і не обгрунтованою. Суд вважає, що відповідає обставинам справи, сума моральної шкоди - 10000 грн., яка буде достатньою та буде відповідати принципу розумності та справедливості.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково і стягнути з відповідача суму боргу - 2687,96 доларів США, 1296 доларів США - 3% річних, суму моральної шкоди - 10000 грн.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 625, 1046, 1047, 1050 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 174, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу - 2687,96 (дві тисячі шістсот вісімдесят сім доларів США та дев,яносто шість центів) доларів США та 3% річних - 1296 (одна тисяча двісті дев'яносто шість) доларів США, та 10000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата виготовлення повного тексту рішення 29.07.2016р.

Суддя: В.В.Мазуренко