Справа № 383/326/17
Провадження №2/383/243/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Бондаренко В.В.

за участю:

секретаря Могиленко В.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 освіти, молоді та спорту ОСОБА_3 РДА Кіровоградської області ОСОБА_4,

представників відповідача ОСОБА_3 міської ради Кіровоградської області ОСОБА_5, ОСОБА_6,

представника відповідача ОСОБА_7 закладу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів №4» ОСОБА_3 міської ради Кіровоградської області ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 освіти, молоді та спорту ОСОБА_3 районної державної адміністрації, ОСОБА_3 загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №4 ОСОБА_3 районної ради Кіровоградської області, ОСОБА_7 закладу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів №4» ОСОБА_3 міської ради Кіровоградської області, ОСОБА_3 міської ради, про зобовязання допуску до роботи за посадою та дозволити викладання годин історії та правознавства, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 освіти, молоді та спорту ОСОБА_3 районної державної адміністрації в якому просить зобовязати відповідача допустити ОСОБА_1 до виконання посадових обовязків за посадою заступника директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_3 загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №4 та дозволити викладати години історії та правознавства після відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03 квітня 2017 року до дня допуску та поновлення її на роботі, а також 3000 грн. завданої моральної та матеріальної шкоди.

Позов обґрунтовує тим, що 9 червня 2014 року перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. До початку відпустки працювала на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_3 загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №4. 30.03.2017 року у звязку із закінченням терміну відпустки, позивачем на імя начальника відділу освіти, молоді та спорту ОСОБА_3 РДА було подано письмову заяву, в якій я просила допустити її до виконання своїх посадових обовязків з 03 квітня 2017 року на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_3 загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №4, однак листом від 03 квітня 2017 року їй було відмовлено та рекомендовано з приводу працевлаштування звернутися до навчального закладу, в якому працювала до відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та в якому знаходиться її трудова книжка. В листі також зазначається, що на момент розгляду заяви вакансія заступника директора з навчально-виховної роботи в загальноосвітніх навчальних закладах району відсутня, оскільки тарифікація складається на початок навчального року.

Згідно пояснення директора ОСОБА_7 закладу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів №4» ОСОБА_3 міської ради Кіровоградської області ОСОБА_8 від 03 квітня 2017 року позивачу стало відомо, що директор КЗ «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів №4» не може забезпечити її роботою, оскільки новостворений заклад забезпечений педагогічними працівниками згідно тарифікації, яка була затверджена 01 вересня 2016 року. Вакансія заступника директора з навчально-виховної роботи відсутня.

Вважає таку бездіяльність відділу освіти, молоді та спорту ОСОБА_3 РДА протиправною, оскільки нею порушено права позивача на працю, гарантовані Конституцією України та Кодексом законів про працю, оскільки по закінченню терміну відпустки, після подання позивачем заяви про допуск до виконання посадових обовязків, відділ освіти, молоді та спорту ОСОБА_3 РДА мав видати відповідний наказ, однак до даного часу жодного наказу стосовно неї не видано.

Ухвалами Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 13 травня 2017 року та 31 травня 2017 року до участі у справі залучені в якості співвідповідачів ОСОБА_3 загальноосвітнью школу І-ІІ ступенів №4 ОСОБА_3 районної ради Кіровоградської області, ОСОБА_7 заклад «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів №4» ОСОБА_3 міської ради Кіровоградської області та ОСОБА_3 міську раду (а.с. 29,-30, 130-131).

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі посилаючись на обставини, викладені в позові та додатково пояснила, що після виходу з відпустки по догляду за дитиною до нею досягнення трирічного віку до виконання обовязків за посадою заступника директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_3 загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №4 ОСОБА_3 районної ради Кіровоградської області не допустили, з роботи не звільнили та заробітну плату не виплачують.

Представник ОСОБА_2 освіти, молоді та спорту ОСОБА_3 РДА Кіровоградської області ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав позов в частині стягнення з відділу середнього заробітку за час вимушеного прогулу, матеріальної та моральної шкоди в сумі 3000 грн. Позов в частині зобовязання відділу допустити позивача до роботи за посадою та дозволити викладання годин історії та правознавства не визнав, оскільки вважає, що належними відповідачами є новостворений ОСОБА_7 заклад «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів №4» ОСОБА_3 міської ради Кіровоградської області та ОСОБА_3 міська рада.

Додатково пояснив, що при передачі ОСОБА_3 міській раді в тимчасове користування приміщення ОСОБА_3 загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №4 та створенні ОСОБА_3 міською радою ОСОБА_7 закладу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів №4» ОСОБА_3 міської ради Кіровоградської області всі працівники ОСОБА_3 загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №4 ОСОБА_3 районної ради Кіровоградської області, окрім тих, що перебувають в декретних відпустках, були за їх заявами звільнені наказами начальника ОСОБА_2 освіти, молоді та спорту ОСОБА_3 РДА та прийняті на роботу в ОСОБА_7 заклад «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів №4» ОСОБА_3 міської ради Кіровоградської області, однак позивача на час передання приміщення школи Боринецькій міській раді звільнено не було та на роботу в новостворений заклад не прийнято. Натомість на аналогічну посаду заступника директора з навчально-виховної роботи КЗ «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів №4» ОСОБА_3 міської ради Кіровоградської області прийнятий інший працівник.

Ліквідація, реорганізація ОСОБА_3 загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №4, зміна форми її власності не здійснювалось, змін в організації виробництва і праці, зміна чисельності чи штату працівників ОСОБА_3 загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №4 не проводилось.

Представник ОСОБА_3 міської ради ОСОБА_5 позовні вимоги визнав, додатково пояснивши, що ОСОБА_3 міською радою було засновано нову юридичну особу ОСОБА_7 заклад «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів №4» ОСОБА_3 міської ради Кіровоградської області, якій передано в тимчасове користування лише приміщення школи. ОСОБА_7 заклад «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів №4» ОСОБА_3 міської ради Кіровоградської області не є правонаступником ОСОБА_3 загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №4 ОСОБА_3 районної ради Кіровоградської області, адже вказаний комунальний заклад є самостійно окремо створеною юридичною особою, а ОСОБА_2 освіти, молоді та спорту ОСОБА_3 РДА передав до ОСОБА_3 міської ради лише майно ОСОБА_3 загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №4, а не юридичну особу. ОСОБА_3 загальноосвітня школа І-ІІ ступенів №4 ОСОБА_3 районної ради Кіровоградської області продовжує існувати як юридична особа та не перебуває в процесі припинення.

Представник ОСОБА_3 міської ради ОСОБА_6 підтримала представника ОСОБА_5

Представника відповідача ОСОБА_7 закладу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів №4» ОСОБА_3 міської ради Кіровоградської області ОСОБА_8 позовні вимоги визнала, додатково пояснивши, що новостворений заклад забезпечений педагогічними працівниками, вакансія заступника директора з навчально-виховної роботи відсутня.

ОСОБА_3 загальноосвітня школа І-ІІ ступенів №4 ОСОБА_3 районної ради Кіровоградської області про час та місце розгляду справи повідомлялась належними чином, про причини неявки представника суд не повідомила.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Наказом начальника ОСОБА_2 освіти ОСОБА_3 РДА Кіровоградської області «Про переведення ОСОБА_1М.» №64-к від 16.08.2012 року позивача на підставі її заяви призначено з 31 серпня 2012 року на посаду вчителя історії та правознавства ОСОБА_3 загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №4 з неповним педагогічним навантаженням порядком переведення з ОСОБА_3 загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 (а.с.64).

Наказом начальника ОСОБА_2 освіти ОСОБА_3 РДА Кіровоградської області «Про переведення ОСОБА_1М.» №164-к від 10.09.2013 року позивача на підставі її заяви переведено з 11 вересня 2013 року з посади вчителя історії та правознавства ОСОБА_3 загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №4 на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи даного закладу з педагогічним навантаженням 0,5 ставки (а.с.63).

Також наказом начальника ОСОБА_2 освіти ОСОБА_3 РДА Кіровоградської області «Про дозвіл на викладання годин ОСОБА_1М.» №166-к від 10.09.2013 року на підставі заяви ОСОБА_1 та клопотання директора школи у звязку з виробничою необхідністю дозволено заступнику директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_3 загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №4 ОСОБА_1 з 11 вересня 2013 року викладати 10 годин історії та 1 годину правознавства у 5-9 класах (а.с.14).

Наказом начальника ОСОБА_2 освіти ОСОБА_3 РДА Кіровоградської області «Про надання відпустки ОСОБА_1М.» №20-в від 03.06.2014 року позивачу на підставі її заяви надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 09 червня 2014 року по 01 квітня 2017 року (а.с.60).

Рішенням шостої сесії ОСОБА_3 районної ради сьомого скликання №95 від 29 липня 2016 року «Про передачу окремих обєктів спільної власності територіальних громад сіл та міста району в тимчасове користування ОСОБА_3 міській раді терміном на один рік» вирішено зокрема передати до 01 вересня 2016 року окремі обєкти спільної власності територіальних громад сіл та міст району в тимчасове користування без змін цільового призначення та статусів шкіл ОСОБА_3 міської ради терміном на один рік, а саме ОСОБА_3 загальноосвітня школа І-ІІ ступенів №4 (перелік майна спільної власності територіальних громад сіл та міста району) (а.с.79,164-166).

Розпорядженням голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації Кіровоградської області «Про передачу окремих обєктів спільної власності територіальних громад сіл та міста району в тимчасове користування ОСОБА_3 міської ради терміном на один рік» від 10 серпня 2016 року №214 зобовязано ОСОБА_2 освіти ОСОБА_3 районної державної адміністрації передати до 01 вересня 2016 року окремі обєкти спільної власності територіальних громад сіл та міста району в тимчасове користування без зміни цільового призначення та статусів шкіл ОСОБА_3 міській раді терміном на один рік, зокрема ОСОБА_3 загальноосвітню школу І-ІІ ступенів №4 (а.с.78).

Договором про передачу обєкта спільної власності територіальних громад міста та сіл Бобринецького району у тимчасове користування від 22 серпня 2016 року, укладеним між відділом освіти ОСОБА_3 районної державної адміністрації (далі - Балансоутримувач) та ОСОБА_3 міською радою (далі - Користувач) за умовами п. 1.2 якого Балансоутримувач передає Користувачеві в тимчасове користування приміщення ОСОБА_3 загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №4, що оформляється актом приймання-передачі (а.с.171-172). На виконання вказаного договору вказане мано передано, що підтверджується копією акту приймання-передачі від 22 серпня 2016 року (а.с.173-180).

Відповідно до довідки №01-18/120 від 18.05.2017 року з 11 вересня 2013 року по 22 серпня 2016 року змін в організації виробництва і праці ОСОБА_3 загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №4 ОСОБА_3 районної ради Кіровоградської області не відбувалися та штатна чисельність працівників даного навчального закладу не скорочувалась (а.с.70).

30.03.2017 року позивач звернулась до начальника відділу освіти ОСОБА_3 районної державної адміністрації про допуск до виконання своїх посадових обовязків з 03 квітня 2017 року на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_3 загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №4, однак листом від 03 квітня 2017 року їй було відмовлено (а.с.8,9).

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань вбачається, що ОСОБА_3 загальноосвітня школа І-ІІ ступенів №4 ОСОБА_3 районної ради Кіровоградської області, ідентифікаційний код юридичної особи 33334299, засновником якої є ОСОБА_3 районна рада, не перебуває в процесі припинення (149-154).

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відносно ОСОБА_7 заклад «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів №4» ОСОБА_3 міської ради Кіровоградської області, вбачається, що останній є самостійною юридичною особою, яка має ідентифікаційний код 40772445, засновником якої є ОСОБА_3 міська рада, запис про проведення державної реєстрації якої в Єдиному державному реєстрі здійснений 25.08.2016 року (а.с.158-160).

Згідно пояснення директора ОСОБА_7 заклад «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів №4» ОСОБА_3 міської ради Кіровоградської області ОСОБА_8 новостворений заклад забезпечений педагогічними працівниками, вакансія заступника директора з навчально-виховної роботи відсутня (а.с.10).

З вище викладеного судом встановлено, що позивач на час розгляду справи судом обіймає посаду заступника директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_3 загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №4 ОСОБА_3 районної ради Кіровоградської області, та з неї не звільнена, однак до роботи за посадою не допускається, у звязку з чим заробітну плату не отримує, що підтверджується ОСОБА_2 освіти, молоді та спорту ОСОБА_3 РДА Кіровоградської області та ним не оспорюється.

Згідно ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Таким чином, оскільки позивача незаконно не допускають до роботи за посадою заступника директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_3 загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №4 ОСОБА_3 районної ради Кіровоградської області, з якої на час розгляду справи не звільнена, внаслідок чого ОСОБА_1 вимушено не працює та не отримувала заробітну плату, позивач ОСОБА_1 підлягає поновленню на роботі саме шляхом її допуску до роботи за посадою, яку вона обіймає на даний час, адже фактично позбавлена права на працю.

З вищевказаних наказів вбачається, що призначення на посаду, переведення на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_3 загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №4, яку на даний час обіймає позивач, із встановленням розміру ставки (заробітної плати) позивачу та її виплата, надання дозволу на викладання предметів, надання відпустки по догляду за дитиною відбувались за наказами ОСОБА_2 освіти ОСОБА_3 РДА Кіровоградської області, а також з огляду на звільнення ОСОБА_2 освіти, молоді та спорту ОСОБА_3 РДА Кіровоградської області всіх працівників ОСОБА_3 загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №4, крім тих, які перебувають в декретних відпустках, то і допуск після виходу позивача з відпустки по догляду за дитиною до роботи за посадою, яку вона обіймає в ОСОБА_3 загальноосвітній школі І-ІІ ступенів №4, також належить до компетенції ОСОБА_2 освіти, молоді та спорту ОСОБА_3 РДА Кіровоградської області, що має статус юридичної особи, та є належним відповідачем за вказаним позовом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у звязку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Отже, за своєю суттю середній заробіток за час вимушеного прогулу є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку, виплата якого проводиться за весь час вимушеного прогулу.

Таким чином, у відповідності до ст.235 КЗпП України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню її середній заробіток за весь час вимушеного прогулу тобто за період 03 квітня 2017 року по 09 червня 2017 року (день ухвалення судом рішення).

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України Про оплату праці за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі Порядок).

Згідно п. 5 розділу ІV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Згідно довідки ОСОБА_2 освіти, молоді та спорту ОСОБА_3 РДА Кіровоградської області №01-19/202 від 08.06.2017 року середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 129 грн. 21 коп. (а.с.199).

Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 03 квітня 2017 року по 09 червня 2017 року в сумі 5943 грн. 90 коп. (що визначена без утримання податків, зборів, внесків, обовязкових платежів) ( 129,21 грн. (середньоденна заробітна плата) х 45 (кількість робочих днів вимушеного прогулу за період з 03 квітня 2017 року по 09 червня 2017 року) = 5943 грн. 90 коп.).

Зі змісту наказу начальника ОСОБА_2 освіти ОСОБА_3 РДА Кіровоградської області «Про дозвіл на викладання годин ОСОБА_1М.» №166-к від 10.09.2013 року (а.с.14) та змін до тарифікаційного списку, педагогічного навантаження педагогічних працівників на 2013/2014 навчальний рік (а.с.71-74) вбачається, що позивач мала дозвіл на викладання годин історії та правознавства у звязку з виробничою необхідністю лише на 2013/2014 навчальний рік. Тобто вказаний дозвіл на викладання годин має тимчасовий характер та визначається виробничою необхідністю.

З наказу начальника ОСОБА_2 освіти, ОСОБА_3 РДА Кіровоградської області «Про проведення тарифікації педагогічних працівників освітніх установ району» №261 від 31 серпня 2016 року (а.с.68-69) вбачається, що тарифікація педагогічних працівників освітніх установ здійснюється кожного навчального року створеними керівникам освітніх навчальних закладів району комісіями по тарифікації педагогічних працівників закладів освіти на відповідний навчальний рік. Відповідно позивач вказаної тарифікації у 2016 році не проходила та педагогічного навантаження з викладання предметів історії та правознавства на 2016/2017 навчальний рік не отримувала.

Разом з тим, суд не вправі визначати чи існує виробнича необхідність у викладанні ОСОБА_1 предметів історії та правознавства після виходу її з відпустки по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьохрічного віку, а отже і надання дозволу на їх викладання, оскільки відповідно до чинного законодавства України суд не має права перебирати на себе повноваження, віднесені до виключної компетенції відповідача.

Вимога про відшкодування матеріальної шкоди задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не доведено будь-якими доказами її спричинення.

Згідно ч.1 ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Вимога про стягнення з ОСОБА_2 освіти, молоді та спорту ОСОБА_3 РДА Кіровоградської області моральної шкоди в сумі 3000 грн. визнана представником відповідача ОСОБА_4 та підлягає задоволенню виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи характер правопорушення, характер та обсяг душевних страждань, немайнових втрат, яких зазнав позивач, допущеного позивачем порушення законного конституційного права позивача на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя.

Визнання позову представником відповідача ОСОБА_2 освіти, молоді та спорту ОСОБА_3 РДА Кіровоградської області в частині стягнення з відділу середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди на думку суду не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому у суду є підстави його прийняти, що є також самостійною підставою для задоволення позовних вимог у вказаній частині.

Згідно п.п. 2, 4 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Оскільки позивача незаконно не допускають до роботи внаслідок чого ОСОБА_1 вимушено не працювала та не отримувала заробітну плату, ОСОБА_1 підлягає поновленню на роботі саме шляхом її допуску до роботи за посадою, яку вона на час розгляду справи обіймає в ОСОБА_3 загальноосвітній школі І-ІІ ступенів №4 ОСОБА_3 районної ради Кіровоградської області, однак фактично позбавлена права на працю. Отже за правилами п.4 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині поновлення на роботі підлягає негайному виконанню.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з підстав, наведених вище.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України в порядку розподілу судових витрат, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 освіти, молоді та спорту ОСОБА_3 районної державної адміністрації підлягає стягненнюна користь держави судовий збір в розмірі 1280 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212 - 215, 218, 223, 292, 294, 367 ЦПК України, ст. 43 Конституції України, ст.ст. 235, 237-1 КЗпП України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 освіти, молоді та спорту ОСОБА_3 районної державної адміністрації, ОСОБА_3 загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №4 ОСОБА_3 районної ради Кіровоградської області, ОСОБА_7 закладу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів №4» ОСОБА_3 міської ради Кіровоградської області, ОСОБА_3 міської ради, про зобовязання допуску до роботи за посадою та дозволити викладання годин історії та правознавства, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2 освіти, молоді та спорту ОСОБА_3 районної державної адміністрації допустити ОСОБА_1 до виконання посадових обовязків на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_3 загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №4 ОСОБА_3 районної ради Кіровоградської області.

Стягнути з ОСОБА_2 освіти, молоді та спорту ОСОБА_3 районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 03 квітня 2017 року по 09 червня 2017 року в сумі 5943 грн. 90 коп. (що визначена без утримання податків, зборів, внесків, обовязкових платежів) та моральну шкоду в сумі 3000 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення в частині поновлення на роботі підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 освіти, молоді та спорту ОСОБА_3 районної державної адміністрації на користь держави судовий збір в розмірі 1280 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бобринецький районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В.Бондаренко