Справа № 640/6665/16-ц
15 серпня 2016 рокуКиївський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Лях М.Ю.,
при секретарі Хомінської Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Альфа - Банк» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
В судове засідання представник позивача ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності, не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не зявилась, про дату, місце і час розгляду справи була належним чином повідомлена, причини своєї неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення судового розгляду до суду не надходило, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у матеріалах справи доказів з ухваленням заочного рішення.
В судове засідання третя особа ОСОБА_2 не зявився, про місце і час розгляду справи був належним чином повідомлений, причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду до суду не надходило.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного.
Як вбачається з доданих до справи документів, 18.04.2008 року між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 2007/0408/46-015 з подальшим внесенням змін та доповнень, на підставі чого останньому був наданий кредит у розмірі 82 600, 00 доларів США із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,00 відсотків річних. Датою остаточного повернення кредиту було визначено 18.04.2018 року (арк. справи 7-15).
Відповідно до п. 3.1.1 Кредитного договору позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів за період користування кредитом, нарахованих відповідно до п. 3.2 цього договору, шляхом здійснення фіксованих платежів у сумі 1233.31 доларів США у чітко встановлений цим Договором термін 10 (десятого) числа кожного місяця та в день закінчення кредитного договору.
Згідно зі п. 3.1.3 Кредитного договору позичальник зобовязується сплачувати ануїтетні платежі, платежі на погашення відсотків шляхом направлення коштів на рахунок № 2620.1.7124471.01 в ВАТ «Сведбанк» у м. Києві, МФО 300164 через касу Банку шляхом безготівкового перерахування щомісяця, у чітко встановлений термін здійснення платежів.
Проте, ОСОБА_2 неналежно виконує взяті на себе зобовязання, чим порушує умови кредитного договору, в результаті чого станом на 16.02.2016 року має прострочену заборгованість: за кредитом 68 813, 81 доларів США; по відсотках 40 771, 93 доларів США (арк. справи 38).
Згідно ст. 509 Цивільного Кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі продажу прав вимоги, що посвідчений 25.05.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, за реєстровим номером 1306,1307, відповідно до умов якого права вимоги переходить до ПАТ «Дельта Банк» (арк. справи 43-57).
15.06.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» укладено договір купівлі продажу прав вимоги, що посвідчений 15.06.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, згідно умов якого права вимоги за кредитним договором № 2007/0408/46-015 від 18.04.2008 року та договором іпотеки № 2007/0408/46-015-Z-1 від 18.04.2008 року переходить до ПАТ «Альфа Банк» (арк. справи 58-64).
Відповідно до п. 1 іпотечного договору, за рахунок предмета іпотеки позивач може задовольнити всі боргові зобовязання, не сплачені відповідачем і вимоги стосовно повного відшкодовування всіх збитків, завданих порушенням відповідачем його зобовязань за договором іпотеки, а також всіх фактичних витрат, понесених позивачем у звязку із реалізацією його права. Згідно зі п. 9.1 іпотекодавець зобовязаний не відчужувати предмет іпотеки, будь-яку його частину, не передавати його в оренду, найом, користування на будь-яких іншіх підставах іншім особам без попередньої згоди іпотекодержателя.
Статтею 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодержатель, має право звернутись у будь-якій час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором. Відповідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку».
Згідно зі ч. 1 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено, якщо рішення суду передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, Іпотекодержатель зобовязаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця.
Відповідно до ч. 5 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем або на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя відчужувати предмет іпотеки.
Проте всупереч нормам чинного законодавства України та умов іпотечного договору предмет іпотеки без відома та згоди іпотекодержателя був відчужений ОСОБА_2
Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.
Згідно ч. 2 ст. 23 Закону України « Про іпотеку» особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині вчинення дій з метою збереження предмета іпотеки до його реалізації, оскільки вказані питання вирішуються відповідно до положень статті 151, 152 ЦПК України.
Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 42 868 грн. 94 коп. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то судовий збір в розмірі 42 868 грн. 94 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного й керуючись статтями 10, 11, 88, 79, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, статтями 509, 526, 530, 536, 629, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, статей 7, 35, 38, 39 Закону України « Про іпотеку», суд
Позовну заявуПублічного акціонерного товариства «Альфа - Банк» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.
Відповідачем, який не приймав участь у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Київського районного суду

м. Харкова М.Ю. Лях