РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/171/16-ц
Провадження № 2/327/85/2016
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

у звязку з невиконанням ухвали про залишення позову без руху

27.07.2016 року смт. Розівка

Суддя Розівського районного суду Запорізької області Кущ Т.М., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів на утримання неповнолітніх дітей (аліментів),-

В С Т А Н О В И В :

01 липня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогою про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання спільних неповнолітніх дітей. Позивач вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 29 жовтня 2007 року. Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Позивач вказала, що з 13 лютого 2016 року сторони припинили подружні стосунки, з вказаного часу проживають окремо, діти знаходиться на утриманні позивача. При цьому, відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дітей, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, тому позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі 1/2 частини його доходу (заробітку) на утримання неповнолітніх дітей.

Предявлена позовна заява ухвалою суду від 14 липня 2016 року була залишена без руху, оскільки позивачем порушені вимоги ст.119 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Так, судом було зазначено, що відповідно до ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, імя (найменування) відповідача та його місце проживання (перебування); ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно частини 1 статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Від змісту позовної заяви залежать дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі і проведення подальших підготовчих дій для розгляду справи у судовому засіданні та при її розгляді по суті, у тому числі і про її судову юрисдикцію та підсудність, про залучення в процес інших осіб, дослідження доказів тощо.

Від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Вже на стадії предявлення позову позивач зобовязаний виконувати вимоги щодо несення тягаря доказування і довести при предявленні позову певне коло фактів, що мають процесуальне значення. Мається на увазі доведення фактів наявності передумов права на предявлення позову та дотримання процесуального порядку його предявлення.

Цивільний процесуальний закон не вимагає від позивача правового обґрунтування позову, тобто посилання на норму права, яка регулює спірні правовідносини. Однак, позивач у будь-якому випадку повинен зазначити те право, захисту якого він вимагає, вважаючи його порушеним, невизнаним чи оспорюваним відповідачем.

Так, ОСОБА_1 вказала, що відповідачем по справі є ОСОБА_2, який проживає (перебуває) за адресою: Запорізька область, Розівський район, смт Розівка, вул. Гоголя, буд.46.

Проте, як вбачається з відповідей Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області та Розівського районного сектору УДМС України в Запорізькій області, ОСОБА_2 на території Розівського району Запорізької області зареєстрованим не значиться та не проживає.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що позивач ОСОБА_1 фактично не зазначила у позові дійсне місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2, що в подальшому, у разі відкриття провадження у справі, призведе до ускладнень при направленні судових документів та здійсненні виклику даної особи в судове засідання.

Крім того, позивачем ОСОБА_1 заявлена вимога про стягнення грошових коштів на утримання неповнолітніх дітей (аліментів), яка за своїм характером є майновою.

Пунктом 3 частини 1 статті 80 ЦПК України встановлено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Визначення ціни позову є необхідним для подальшого вирішення питання про розподіл судових витрат між сторонами.

У позовній заяві ціну позову не визначено і не зазначено.

Також, позивач ОСОБА_1, прохаючи стягнути з ОСОБА_2 аліменти в розмірі ? частини його доходу на утримання неповнолітніх дітей, не виклала повною мірою обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги, та не зазначила доказів, що підтверджують кожну обставину, з урахуванням того, що відповідно до пп.1,2,3 ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище як дитини (дітей), так і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей тощо.

За таких обставин, суд пропонував позивачу усунути недоліки позовної заяви, а саме, вказати точну та дійсну адресу місця проживання (перебування) відповідача з підтвердженням вказаної обставини відповідними доказами, уточнити позовні вимоги та визначитись з ціною позову з посиланням на відповідні підстави його розрахунку, а також викласти обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину.

При цьому, позивачу для усунення недоліків позовної заяви судом був встановлений строк в межах 4 (чотирьох) днів з дня отримання позивачем ухвали, ухвала отримана позивачем 19 липня 2016 року, що підтверджується розпискою ОСОБА_1 про отримання копії ухвали, проте у визначений судом строк зазначені недоліки позивачем усунені не були. Заяв про надання додаткового строку для усунення визначених судом недоліків від позивача не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені статтях 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.121 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів на утримання неповнолітніх дітей (аліментів), - визнати неподаною та повернути позивачеві.

Розяснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційноїскарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Розівський районний суд Запорізької області шляхом подання в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.М.Кущ