Справа № 304/355/16-ц
Провадження № 4-с/304/3/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2016 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Амаровича В.П.,

при секретарі Ковач М.Ф.,

з участю скаржника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для звернення до суду зі скаргою на неправомірні та протиправні дії державних виконавців Метлушенко В.І. та Шеремет О.В. відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві, визнання незаконними та скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 07 серпня 2015 року №48395613, постанови про відкриття виконавчого провадження по ВП №48395613 та постанови від 02 вересня 2013 року ВП № 36306042, зобовязання державних виконавців привести виконавчі провадження № 48395613 та № 36306042 у відповідність до вимог Закону України «Про виконавче провадження», -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаними клопотанням та скаргою.

У судовому засіданні скаржник заявлене ним клопотання підтримав у повному обсязі та пояснив, що працює у ДП «Інформаційно-ресурсний центр» Міністерства юстиції України. У березні 2016 року на його запит роботодавцем було надано довідку про доходи та копії постанов державних виконавців про відкриття виконавчих проваджень та звернення стягнення на доходи, з який він і дізнався про порушення своїх прав. Починаючи з 2013 року у нього двічі збільшувалася заробітна плата, однак роботодавцем про це він повідомлений не був. Крім цього, йому виплачувалися премії. У звязку з цим не помічав, що з його доходів здійснюються відрахування за вищевказаними виконавчими провадженнями. Десь у вересні 2015 року він відчув суттєве зменшення заробітної плати, а тому у лютому звернувся до роботодавця з проханням повідомити про причини цього. Оскільки вважає, що процесуальні строки для звернення до суду за захистом своїх прав він пропустив з поважних причин, тому просить клопотання задовольнити.

У судове засідання інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, причину неявки не повідомили.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву в межах заявлених вимог і наданих письмових доказів, оцінивши докази в сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коди особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку вирішує суд, у якому належало вчинити процесуальну дію або до якого потрібно було подати документ чи доказ. Про місце і час розгляду цього питання повідомляються особи, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов'язковою.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвеція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» (рішення від 28 жовтня 1998 року), «Креуз проти Польщі» (рішення від 19 червня 2001 року). У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Оскільки ОСОБА_1 про порушення своїх прав дізнався ще у вересні 2015 року, що вбачається із поданої ним скарги та про що він особисто ствердив у судовому засіданні, однак для підтвердження цього до роботодавця звернувся у лютому 2016 року, при цьому скаргу до суду ним було подано аж у березні 2016 року, тому суд вважає, що скаржник пропустив строк звернення до суду зі скаргою без поважних причин, а відтак йому слід відмовити у задоволенні заявленого клопотання та залишити зазначену скаргу без розгляду.

Керуючись ст.ст. 72, 73, 209, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для звернення до суду зі скаргою на неправомірні та протиправні дії державних виконавців Метлушенко В.І. та Шеремет О.В. відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві, визнання незаконними та скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 07 серпня 2015 року №48395613, постанови про відкриття виконавчого провадження по ВП №48395613 та постанови від 02 вересня 2013 року ВП № 36306042, зобовязання державних виконавців привести виконавчі провадження № 48395613 та № 36306042 у відповідність до вимог Закону України «Про виконавче провадження» - відмовити.

Скаргу ОСОБА_1 на неправомірні та протиправні дії державних виконавців Метлушенко В.І. та Шеремет О.В. відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві, визнання незаконними та скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 07 серпня 2015 року №48395613, постанови про відкриття виконавчого провадження по ВП №48395613 та постанови від 02 вересня 2013 року ВП № 36306042, зобовязання державних виконавців привести виконавчі провадження № 48395613 та № 36306042 у відповідність до вимог Закону України «Про виконавче провадження» залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: ОСОБА_2