Справа № 381/3177/15-ц Головуючий у І інстанції Ковалевська Л. М.
Провадження № 22-ц/780/547/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 49 14.01.2016
УХВАЛА

Іменем України

14 січня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Кулішенка Ю.М., Лащенка В.Д.

при секретарі: Волинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2015 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2015 року позивач Калюжний С.А. звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 16 липня 2012 року судом було прийнято рішення про стягнення з нього аліментів на утримання донька Юліани, 2009 року народження на користь колишньої дружини в розмірі 1/4 частини його заробітку. Проте, позивач зазначає, що він регулярно сплачує аліменти, піклується про дитину, цікавиться її життям, але на даний час позивач офіційно не працевлаштований, не має стабільного щомісячного доходу і як наслідок не має можливості сплачувати аліменти у відсотковому розмірі, а саме 1/4 частину усіх видів доходу. До того ж, позивач має проблеми зі здоровям і на його утриманні згідно договору на утримання матері повнолітньою дитиною знаходиться його матір. У звязку з цим вважає, що є підстави для зменшення розміру визначених судом аліментів.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2015 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги та змінити розмір аліментів з ? частини на тверду грошову суму у розмірі 437,00 грн., посилаючись на його незаконність, неповне зясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що оскільки він офіційно не працює, має проблеми зі здоровям та на його утриманні знаходиться хвора мати то є всі підстави для зменшення розміру аліментів та стягнення їх в твердій грошовій сумі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що відсутні передбачені законом підстави для зменшення розміру аліментів, які відповідно до ст. 192 СК України є вичерпними.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

За змістом даної норми зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку зміни матеріального стану платника в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан, наприклад зменшився дохід чи у його розпорядженнні залишається менша сума грошових коштів тощо. Або змінився сімейний стан платника, в результаті чого у нього з'явилися нові утриманці, або погіршився стан здоров'я, що потягло додаткові грошові витрати.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Фастівського міськрайонного суду від 16.07.2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 були стягнуті аліменти на утримання доньки Юліани, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не меншу 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.04.2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5).

Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментах за період з 28.02.2012 року по 30.06.2015 року позивач має заборгованість станом на 30.06.2015 року 22685,45 гривень (а.с. 96).

Згідно довідки Київського міського центру зайнятості ОСОБА_2, перебував на обліку в центрі як безробітний в період з 14.11.2007 року по 04.06.2008 року та з 26.03.2013 року по 13.03.2014 року.

За інформацією, яка була надана стороною відповідача, згідно довідок з головного центру обробки спеціальної інформації, ОСОБА_2, періодично протягом 2014-2015 року перетинає кордон України в пункті пропуску Ягодин (а.с.46,47,66).

Як стверджує в судовому засіданні представник відповідача, позивач ОСОБА_2 працює по контракту за кордоном, має пристойне джерело прибутку, проте намагається ухилитися від сплати аліментів, визначених судовим рішенням, має заборгованість по аліментах, донька Юліана хворіє на хронічні захворювання, що підтверджується довідками і в звязку з такою поведінкою ОСОБА_2 відповідачка ОСОБА_3 вимушена була звертатися до відділу ДВС з проханням звернутися до суду з поданням про обмеження виїзду боржника ОСОБА_2 за кордон, у звязку з злісним ухиленням від сплати аліментів.

Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду від 18.06.2014 року було прийнято рішення про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 в праві виїзду за межі України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволені позовних вимог про зменшення розміру аліментів, оскільки відсутні передбачені законом підстави для зменшення розміру аліментів, які відповідно до ст. 192 СК України є вичерпними.

Доводи апеляційної скарги про те, що він офіційно не працює, суд не бере до уваги, оскільки це не свідчить про неотримання ним доходів від будь-якої іншої діяльності.

Доводи апеляційної скарги про те, що на його утриманні знаходиться хвора мати, що підтверджує копією договору на утримання матері повнолітньою дитиною від 16.03.2012 р не заслуговують на увагу, оскільки дія договору, на який посилається ОСОБА_2 закінчилася 16.03.2015 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що після свого звільнення він продовжував і продовжує надавати кошти на утримання доньки, суд не бере до уваги, оскільки згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментах, станом на 30.06.2015 року ОСОБА_2 має заборгованість в розмірі 22685,45 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що він має проблеми зі здоровям, які є матеріально затратними не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами в розумінні ст. 60ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції викладених в рішенні не спростовують.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі. На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: