Справа № 529/747/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Гвоздика А. Є

при секретарі Кривенко Р. С.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

01 липня 1985 року в смт. Диканька Диканського району Полтавської області помер ОСОБА_2, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді будинковолодіння, що складається з житлового будинку позначеного літ. А-1, яке розташоване по вул. Короленка, 3, в смт. Диканька Диканського району Полтавської області.

Вказуючи на те, що при оформленні спадкових прав на вищевказане спадкове майно було виявлено відсутність правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно, що перешкоджає їй, як єдиній спадкоємниці за заповітом після смерті ОСОБА_2 розпоряджатися спадковим майном вцілому на власний розсуд, позивач звернувся до суду та просить визнати за нею право власності на вказане спадкове нерухоме майно після смерті її діда ОСОБА_2

Крім цього, позивач звернувся з позовною вимогою якою просить суд щоб встановили факт прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_2, який помер 01. 07. 1985 року у вигляді вказаного вище майна. Дану вимогу було обгрунтовано тим, що житловий будинок, який розташований по вул. Короленка, 3, в с. Диканька, був збудований померлим ОСОБА_2 на підставі рішення Виконавчого комітету Диканської селищної ради народних депутатів № 142 від 03 червня 1981 року. Після проведення будівельних робіт, користування даним майном та володінням ним померлий здійснював у повному обсязі, але реєстрації права власності на даний житловий будинок в бюро технічної інвентаризації померлим не здійснювалась. Так, після смерті ОСОБА_2 позивач постійно доглядав за вказаним майном, вів господарство двору, проводив відповідні будівельно-ремонтні роботи. Ним також було зведено допоміжні господарські будівлі, газопостачання житлового будинку. Позивачем постійно оплачувалися послуги з газопостачання, енергопостачання, тим самим здійснював управління та володіння спадковим майном, що є одним із шляхів прийняття спадщини.

В судове засідання порзивач та її представник не з"явилися, а до суду представник позивача подала письмову заяву, в якій просить розгляд справи провести в її відсутність та задоволити позовні вимоги позивача на підставі наявних доказів у матеріалах справи.

Представник відповідача - Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області в судове засідання не зявився, до суду він надіслав лист про визнання позову та відсутність заперечень проти задоволення позову, а також просив розгляд справи провести у відсутність їхнього представника.

Представник третьої особи - Диканської державної нотаріальної контори Полтавської області в судове засідання також не зявився, а до суду надіслав лист про відсутність заперечень проти задоволення позову та просив розгляд справи провести у його відсутність.

Враховуючи те, що позивач свій позов підтримала, відповідач його визнав, а третя особа по справі проти задоволення позову не заперечувала, тому розгляд даної справи по суті був проведений, відповідно до ст. 130 ч. 4 ЦПК України, у попередньому судовому засіданні.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, вивчивши письмові пояснення свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено в суді, що після смерті 01 липня 1985 року ОСОБА_2 залишилося спадкове нерухоме майно, розташоване на території Диканської селищної ради, яке складається з будинковолодіння, що складається з житлового будинку позначеного літ. А-1, яке розташоване по вул. Короленка, 3, в смт. Диканька Полтавської області.

Крім цього, суд встановив, що з часу смерті ОСОБА_2 позивач здійснював постійний догляд за вищезазначеним житловим будинком, на даний час веде господарство двору, проводе будівельно-ремонтні роботи. Ним здійсненодобудову допоміжних господарських будівель, газопостачання житлового будинку. Позивач систематично оплачує за комунальні послуги з газопостачання, електропостачання, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями виписок з розрахункових книжок.

Згідно статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадшини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української УРСР.

Статтею 548 ЦК УРСР (1963 року, що діяла на час виникнення правовідносин) визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Положеннями статті 549 ЦК УРСР 1963 року визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, спадщина вважалася прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном.

Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо.

Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилася.

Відповідно до ст. 533 ЦК УРСР предмети звичайної домашньої обстановки і вжитку переходять до спадкоємців за законом, які проживали спільно з спадкодавцем, незалежно від їх черги і спадкової частки, якщо вони проживали з спадкодавцем до його смерті не менше одного року.

Як вбачається з положень п. 113 Інструкції вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 18/5 від 14. 06. 1994 р., яка була зареєстрована в Міністерстві юстиції України 07. 07. 1994 р. за № 152/361 та була чинна до 03. 03. 2004 року, тобто в час видачі вищевказаних свідоцтв про право на спадщину, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР ). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу або квитанції про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Так, відповідно до заповіту від 21. 11. 1978 року спадкодавець померлий ОСОБА_2 заповів житловий будинок з надвірними побудовами що знаходиться по вул. Короленка, 3, в смт. Диканька Полтавської області онуці позивачу по справі ОСОБА_1

Відповідно до довідки виданої Диканською державною нотаріальною конторою позивачка не змогла отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно у зв'язку з тим, що на житловий будинок відсутній правовстановлюючий документ.

Так, під час оформлення права власності на спадкове майно у вигляді будинковолодіння було виявлено відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на дане майно.

Про те, що позивач проживала у вищевказаному житловому будинку як до, так і після смерті її діда ОСОБА_2, а також те що позивач дійсно за весь час проживання у вищевказаному будинку проводила необхідні добудови та все інше підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

На підтвердження факту прийняття спадщини позивач долучила до матеріалів справи копії розрахункових книжок виписаних на її ім'я, що підтверджують сплату саме нею коштів за послуги за газопостачання та електропостачання.

Оскільки, померлий ОСОБА_2 належним чином не здійснив реєстрації права власності на належне йому нерухоме майно у вигляді будинковолодіння, так як помер, однак, вказане вище майно є спадковим. Тому, відповідно до положень ст. ст. 392, 1296, 1299 ЦК України, за позивачем слід визнати в порядку спадкування право власності на вказане вище майно з реєстрацією цього права на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 392, 1296, 1299 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 130 ч. 4, 174 ч. 4, 208, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1, 28. 05. ІНФОРМАЦІЯ_1 спадщини після смерті ОСОБА_2, який помер 01 липня 1985 року у вигляді житлового будинку, що розташований в смт. Диканька Полтавської області, по вул. Короленка, 3.

Визнати за ОСОБА_1, 28. 05. ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове нерухоме майно у вигляді житлового будинку позначеного в технічній документації літерою А-1, який розташований по вул. Короленка, 3, в смт. Диканька Полтавської області, як за спадкоємцем такого майна після померлого ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області на протязі десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: