Справа № 415/6773/15-ц
Провадження № 2/415/150/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.16 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

при секретарях Нескородовій Г.А., Бадаєвій А.Р.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Попаснянський районний водоканал» про стягнення заборгованості з заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Лисичанського міського суду із позовною заявою до Комунального підприємства «Попаснянський районний водоканал» про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Після уточнення позовних вимог, позивач посилається на те, що він з 01.09.2013 р., на підстав наказу № 1 від 01.09.2013р. по 22.05.2015р., на підставі наказу № 71к від 22.05.2015р. працював в Управлінні по експлуатації ЗФС ОКП «Компанія «Луганськвода» водієм. При звільненні 22.05.2015р. з ним не було проведено розрахунку, а саме: не була виплачена заробітна плата. Відповідно до довідки підприємства № 05/435 від 31.08.2015р. станом на 01.10.2015р. заборгованість по заробітній платі складає 10641,11 грн. Він в усній формі звертався до керівництва ЗФС з вимогою виплатити йому заборгованість по заробітній платі, але одержував відповідь, що заборгованість повинна виплатити юридична особа ОКП «Компанія Луганськвода», яке розташована в м. Луганську, і через проведення антитерористичної операції проведено перереєстрацію на території, що підконтрольна Україні, шляхом злиття із Попаснянським водоканалом в КП «Попаснянський районний водоканал» з 01.06.2015р. Позивач вважає КП «Попаснянський районний водоканал» правонаступником відповідача, оскільки довідку про заборгованість йому надано КП «Попаснянським районним водоканалом» на бланку Управління по експлуатації ЗФС і з його печаткою.

На підставі вищевикладеного просив суд, стягнути з відповідача на його користь заборгованість з заробітної плати в розмірі 10641 грн. 11 коп..

Представником відповідача ОСОБА_3 підприємством «Попаснянський районний водоканал» до суду надані письмові заперечення на позов. В обґрунтування заперечень позовних вимог відповідач посилався на те, що комунальне підприємство Попаснянський районний водоканал, створене за рішенням Попаснянської районної Ради № 41/1 від 23.12.2014р. фактично розпочало свою діяльність з 01 липня 2015р., є самостійною юридичною особою, що має усі передбачені законом права та обовязки які належать юридичній особі. Втім, Попаснянський районний водоканал не є правонаступником ОКП «Компанії «Луганськвода», чи якогось з його відокремлених підрозділів та ніколи не приймало на себе жодних прав та обовязків,що належали будь-якій іншій юридичній особі. Закон України «Про заробітну плату» визначає заробітну плату, як винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Таким чином, основними підставами для нарахування та виплати заробітної плати є наявність трудових правовідносин між позивачем та відповідачем та виконання позивачем на користь відповідача певної роботи. Трудові відносини між позивачем та відповідачем ніколи не існували. За офіційними даними, які перебувають у загальному доступі, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців розміщеному на сайті Міністерства юстиції України - ОКП «Компанія «Луганськвода», як юридична особа, не припинене, продовжує існування та має усі передбачені законом права та обовязки що належать юридичній особі. У звязку із викладеним вважать себе неналежним відповідачем, просили суд відмовити у задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав письмову заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав.

Представник відповідача КП «Попаснянський районний водоканал» ОСОБА_1 в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним в письмових запереченнях на позовну заяву. Просив суд в задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходить з того, що при розгляді даної справи слід керуватися приписами Кодексу законів про працюУкраїни.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає, що відповідач ОСОБА_3 підприємство «Попаснянський районний водоканал» є правонаступником ОКП «Компанія Луганськвода», яке має перед позивачем заборгованість з виплати заробітної плати.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно з трудовою книжкою серії БТ-І № 1597371, 01.09.2013 року ОСОБА_2 на підставі наказу № 1-к від 01.09.2013 року прийнятий за переводом з УЕ ЗФС ТОВ «Луганськводоканал» водієм 1 класу автобусу ЛАЗ 699 в АТУ (а.с.4-5).

Згідно з трудовою книжкою серії БТ-І № 1597371, 22.05.2015 року ОСОБА_2 на підставі наказу № 71-к від 22.05.2015 року звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України (а.с.4-5).

Згідно з довідкою № 116 від 31.08.2015р., наданою в.о. директора Управління по експлуатації Західної фільтрувальної станції обласного комунального підприємства «Компанія «Луганськвода» ОСОБА_5, ОСОБА_2 дійсно працював в Управлінні по експлуатації Західної фільтрувальної станції обласного комунального підприємства «Компанія «Луганськвода» водієм автомобіля з 01.09.2015р. по 25.05.2015р. на підставі наказу № 1-к від 01.09.2013р., наказ № 71к від 22.05.2015р. (а.с.3).

Водночас, згідно з довідкою, наданою ОСОБА_3 підприємством «Попаснянський Районний Водоканал», гр.. ОСОБА_6 в трудових відносинах з ОСОБА_3 підприємством «Попаснянський Районний Водоканал» за весь час існування підприємства не перебував (а.с.30).

Отже, судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з Обласним комунальним підприємством «Компанія «Луганськвода» з 01.09.2013 року по 22.05.2015 року та не перебував у трудових відносинах з ОСОБА_3 підприємством «Попаснянський Районний Водоканал».

Відповідно до ст. 7 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 2148-VIII (2148-08) від 19.10.73), Держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожного на справедливі і сприятливі умови праці.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно з довідкою № 05/435 від 31.08.2015 року, наданою ОКП «Компанія Луганськвода» УЕЗФС, заборгованість з виплати заробітної плати підприємства перед ОСОБА_2 станом на 01.10.2015 року складає 10641грн. 11 коп. (а.с.2).

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що дійсно ВП УЕ ЗВС «Компанія Луганськвода» має заборгованість з виплати заробітної плати перед відповідачем ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Втім, у звязку з предявленням позовних вимог щодо стягнення боргу з виплати заробітної плати позивачем до Комунального підприємства «Попаснянський районний водоканал» з посиланням позивача, що саме відповідач є правонаступником ВП УЕ ЗВС «Компанія Луганськвода» та наявністю даного боргу з виплати заробітної плати ВП УЕ ЗВС «Компанія Луганськвода» перед позивачем, суд вважає доцільним розглянути питання наявності чи відсутності правонаступництва між ОКП «Компанія Луганськвода» та КП «Попаснянський районний водоканал».

Так, згідно з рішенням Попаснянської районної ради Луганської області шостого скликання сорок перша сесія від 23.12.2014р. № 41-1, вирішено створити комунальне підприємство «Попаснянський районний водоканал», затвердити статут, статутний фонд 5000 грн., доручено директору ОСОБА_7 здійснити реєстрацію підприємства (а.с.25-26).

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АБ № 505140 від 30.12.2014р. ОСОБА_3 організація (установа,заклад) ОСОБА_3 підприємство «Попаснянський районний водоканал», код 38817874 знаходиться за адресою: м. Попасна, вул. Дніпровська, буд. 89 (а.с.27).

Згідно з довідкою з відділу статистики у Попаснянському районі № 43-85/119 від 30.12.2014р. станом на 30.12.2014р. в ЄДРПОУ - ОСОБА_3 підприємство «Попаснянський районний водоканал» - юридична особа, розташована за адресою: м. Попасна, вул. Дніпровська, 89 (а.с.28).

Згідно з статутом КП «Попаснянський районний водоканал» (редакція 2014р.) та новою редакцією від 2015р., ОСОБА_3 підприємство «Попаснянський районний водоканал» комунальне підприємство, що є обєктом спільної сумісної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Попаснянського району є самостійною юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки тощо, є комунальним унітарним підприємством, засновником якої є Попаснянська районна рада Луганської області.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що КП «Попаснянський районний водоканал» є юридичною особою, що створена згідно з рішенням Попаснянської районної ради Луганської області шостого скликання сорок перша сесія від 23.12.2014р. № 41-1, а не шляхом злиття, приєднання, поділу чи перетворення в порядку ст. 106 ЦК України, а отже не є правонаступником Обласного комунального підприємства «Компанія «Луганськвода» та не повинно нести відповідальність за борги останнього.

Таким чином, суд доходить висновку, що ОСОБА_6 не перебував у трудових відносинах із ОСОБА_3 підприємством «Попаснянський районний водоканал», у звязку з чим, у Комунального підприємства «Попаснянський районний водоканал» не виникло перед позивачем зобовязань щодо сплати заборгованості по заробітній платі.

Зобовязання перед ОСОБА_6 не виконано Обласним комунальним підприємством «Компанія Луганськвода», а ОСОБА_3 підприємство «Попаснянський районний водоканал» не є належним відповідачем у цьому спорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Так, ч. 1 ст. 33 ЦПК України надає право суду за клопотання позивача замінити первісного відповідача належним відповідачем або за власною ініціативою залучити співвідповідача.

Позивач не скористався своїм право, передбаченим ч. 1 ст. 33 ЦПК України, та не надав суду клопотань щодо заміни первісного відповідача (КП «Попаснянський районний водоканал») належним відповідачем (Обласним комунальним підприємством «Компанія Луганськвода»), окрім цього, позивач наполягає на стягнення заборгованості з виплати заробітної плати саме з КП «Попаснянський районний водоканал». Отже, у суду не має підстав, передбачених ч. 1 ст. 33 ЦПК України, для заміни первісного відповідача належним відповідачем.

Щодо залучення у даній справі у якості співвідповідача Обласне комунальне підприємство «Компанія Луганськвода»), то суд вважає, що КП «Попаснянський районний водоканал» та Обласне комунальне підприємство «Компанія «Луганськвода» не є спвіввідповідачами з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 ЦПК України, участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов'язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права і обов'язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов'язки.

Окрім цього, особливою ознакою співучасті є можливість спільного існування матеріально-правових вимог (зобовязань) декількох відповідачів, чого не має в нашому випадку у Обласного комунального підприємства «Компанія Луганськвода» та Комунального підприємства «Попаснянський районний водоканал»., адже судом встановлено, що ОСОБА_6 не перебував у трудових відносинах із ОСОБА_3 підприємством «Попаснянський районний водоканал», у звязку з чим, у Комунального підприємства «Попаснянський районний водоканал» не виникло перед позивачем зобовязань щодо сплати заборгованості по заробітній платі. Зобовязання перед ОСОБА_6 не виконано Обласним комунальним підприємством «Компанія Луганськвода», а ОСОБА_3 підприємство «Попаснянський районний водоканал» не є належним відповідачем у цьому спорі взагалі.

Отже, суд доходить висновку про відсутність законних підстав, передбачених ст.ст. 32, 33 ЦПК України, для заміни первісного відповідача на належного та відсутність законних підстав для залучення у якості співвідповідача Обласне комунальне підприємство «Компанія Луганськвода».

На підставі викладеного, та з урахуванням того, що позивач ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з Обласним комунальним підприємством «Компанія «Луганськвода» з 01.09.2013 року по 22.05.2015 року та не перебував у трудових відносинах з ОСОБА_3 підприємством «Попаснянський Районний Водоканал»; дійсно саме ВП УЕ ЗВС «Компанія Луганськвода» має заборгованість з виплати заробітної плати перед відповідачем ОСОБА_2, у звязку з чим, у Комунального підприємства «Попаснянський районний водоканал» не виникло перед позивачем зобовязань щодо сплати заборгованості по заробітній платі. Зобовязання перед ОСОБА_6 не виконано Обласним комунальним підприємством «Компанія Луганськвода», а ОСОБА_3 підприємство «Попаснянський районний водоканал» не є належним відповідачем у цьому спорі, а у суду відсутні законні підстави, передбачені ст.ст. 32, 33 ЦПК України, для заміни первісного відповідача на належного та відсутні законні підстави для залучення у якості співвідповідача Обласне комунальне підприємство «Компанія Луганськвода», позовні вимоги ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Попаснянський районний водоканал» про стягнення заборгованості з заробітної плати задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 4 ст. 88 ЦПК України, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 32, 33, 60, 88, 212-215 ЦПК України ст. 43 Конституції України, ст. 7 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 2148-VIII (2148-08) від 19.10.73), ст.ст. 21, 48, 49, 94, 116, 117 КЗпП України, Законом України «Про судовий збір», суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Попаснянський районний водоканал» про стягнення заборгованості з заробітної плати відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА