Провадження №: 2-з/752/141/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2016 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Новак А.В., розглянувши заяву представника позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ПрАТ «СТ «Іллічівське» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та стягнення страхового відшкодування,-

в с т а н о в и в :

до Голосіївського районного суду м. Києва надійшла заява від представника позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ПрАТ «СТ «Іллічівське» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та стягнення страхового відшкодування.

Заявник просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_5 - квартиру загальною площею 79,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 із розміром частки власності 1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0, яка належить йому на праві приватної власності на підставі договору міни 667 від 24.09.2013 року.

Дослідивши матеріали справи, матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з статті 152 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчинити дії, встановленням обов'язку вчинити певні дії, забороною іншими особами здійснювати платежі або передати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання, зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником в судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження свої вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

В порушення вимог ч. 4 ст. 151 ЦПК України та з огляду на зазначені положення постанов Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року в заяві про забезпечення позову, з урахуванням доказів, наданих позивачами на підтвердження своїх вимог, не наведено всіх необхідним відомостей, потрібних для забезпечення позову, а саме - обґрунтування, з посилання на докази, солідарного із ОСОБА_4 обов»зку ОСОБА_5 щодо відшкодування кожному з позивачів завданої внаслідок ДТП матеріальної і моральної шкоди; не наведено обґрунтування, з посиланням на докази існування дуже високої імовірності відчуження у будь-який момент ОСОБА_5 належного йому нерухомого майна, про що йдеться в заяві про забезпечення позову, та що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду в даній справі; не зазначено доказів відповідності запропонованого заходу забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявником не обґрунтовано необхідність застосування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 210, 293-294, 296 ЦПК України,-

у х в а л и в :

в задоволенні заяви представника позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ПрАТ «СТ «Іллічівське» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та стягнення страхового відшкодування - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а ухвалу яку було постановлено без участі особи, яка її оскаржує протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя А.Новак