Справа № 146/779/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"02" серпня 2016 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря Слободянюк Т.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Томашпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 10 грудня 2008 року позивач зареєструвала шлюб із ОСОБА_3

Від спільного проживання у сторін 29 грудня 2008 року народився син ОСОБА_4, який на даний час проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач ОСОБА_2 добровільно сплачувати аліменти на утримання сина відмовляється, тому позивач вимушена звернутися до суду та просить стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення сином повноліття, починаючи стягнення з дня подачі заяви до суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, однак надіслала на адресу суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи його було повідомлено відповідно до вимог ст. 75 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи те, що відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, тому дана справа підлягає розгляду на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не зявилися в судове засідання.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Крім того, статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно статті 11 ЗУ «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що з 10 грудня 2008 року сторони перебувають у шлюбі (а.с.4).

Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Як вбачається з довідки № 321 від 16 червня 2016 року, виданої виконавчим комітетом Паланської сільської ради Томашпільського району Вінницької області ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає та знаходиться на утриманні ОСОБА_1 (а.с.7).

Таким чином, відповідач ОСОБА_6 зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, враховуючи обставини справи, суд вважає визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред'явлення позову, тобто у даній справі з 29 червня 2016 року.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 551,20 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статями 79, 84, 180-184, 191 СК України, статтею 51 Конституції України, Законом України «Про охорону дитинства», Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року,статями 10, 15, 57-61, 64, 212-215, 218, 224-226, 294, 367 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, накористь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі ? частини всіх видів доходів, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду, а саме з 29 червня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 551 гривню 20 копійок судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Томашпільського районного суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.В. Скаковська