Справа № 491/1408/16-ц
У Х В А Л А

13 грудня 2016 року м. Ананьїв

Суддя Ананьївського районного суду Одеської області, Дорош В. В., розглянувши заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, однак без дотримання вимог ст.ст.119,120 ЦПК України, зокрема в заяві вказано представника але до матеріалів справи не додано жодного підтверджуючого документу на представництво інтересів заявника громадською організацією «Всеукраїнський рух «Сила права», оскільки ряд статей цивільно-процесуального кодексу України чітко визначають участь представників у справі, осіб, які можуть бути представниками, документи, які посвідчують повноваження представників, а саме:

Стаття 38 ЦПК України, участь у справі представника:

1. Сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім справ про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника.

2. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

3. Юридичних осіб представляють їхні органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законом, статутом чи положенням, або їх представники.

4. Державу представляють відповідні органи державної влади в межах їх компетенції через свого представника.

Стаття 40 ЦПК України, особи, які можуть бути представниками:

1. Представником у суді може бути адвокат або інша особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність і належно посвідчені повноваження на здійснення представництва в суді, за винятком осіб, визначених у статті 41 цього Кодексу.

2. Одна й та сама особа не може бути одночасно представником іншої сторони, третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору або беруть участь у справі на другій стороні.

Стаття 42 ЦПК України, документи, що посвідчують повноваження представників:

1. Повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені такими документами:

1) довіреністю фізичної особи;

2) довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника;

3) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

2. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання.

Довіреність фізичної особи, яка є суб'єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу, за зверненням якої прийнято рішення про надання такої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Стаття 44 ЦПК України, повноваження представника в суді:

1. Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа.

2. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності.

3. Підстави і порядок припинення представництва за довіреністю визначається статтями 248-250 Цивільного кодексу України.

4. Про припинення представництва або обмеження повноважень представника за довіреністю має бути повідомлено суд шляхом подання письмової заяви або усної заяви, зробленої у судовому засіданні.

5. У разі відмови представника від наданих йому повноважень представник не може бути у цій самій справі представником іншої сторони.

Стаття 45 ЦПК України, участь у цивільному процесі органів та осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб:

1. У випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. При цьому Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, органи державної влади, органи місцевого самоврядування повинні надати суду документи, які підтверджують наявність поважних причин, що унеможливлюють самостійне звернення цих осіб до суду для захисту своїх прав, свобод та інтересів.

2. З метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. При цьому прокурор повинен надати суду документи, які підтверджують неможливість громадянина самостійно здійснювати представництво своїх інтересів.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

3. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть бути залучені судом до участі в справі або взяти участь у справі за своєю ініціативою для подання висновків на виконання своїх повноважень. Участь зазначених органів у цивільному процесі для подання висновків у справі є обов'язковою у випадках, встановлених законом, або якщо суд визнає це за необхідне.

Стаття 46 ЦПК України, процесуальні права органів та осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб:

1. Органи та інші особи, які відповідно до статті 45 цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах, мають процесуальні права й обов'язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду.

2. Відмова органів та інших осіб, які відповідно до статті 45 цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб, від поданої ними заяви або зміна вимог не позбавляє особу, на захист прав, свобод та інтересів якої подано заяву, права вимагати від суду розгляду справи та вирішення вимоги у первісному обсязі.

3. Якщо особа, яка має цивільну процесуальну дієздатність і в інтересах якої подана заява, не підтримує заявлених вимог, суд залишає заяву без розгляду.

4. Відмова органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, від поданого прокурором в інтересах держави позову (заяви), подання ним заяви про залишення позову без розгляду не позбавляє прокурора права підтримувати позов (заяву) і вимагати розгляду справи по суті.

Заявник посилається на ст.256 ч.2 ЦПК України, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Однак до матеріалів заяви не додано жодних документів, які б підтверджували звернення заявника для вирішення поставленого питання у досудовому порядку, а саме: заявник не зазначає які саме потрібно визнати причини переселення та не надано довідки попереднього звернення до відповідних органів з даного питання та відмови цих органів у видачі довідки(іншого документа) даного змісту із внесенням причин переселення.

Крім того, заявник зазначає в якості однієї із заінтересованої особи Міністерство соціальної політики України , однак не зазначено з яких причин вказано саме цю заінтересовану особу, оскільки в заяві заявник посилається лише на довідку Управління соціального захисту населення Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області та жодних звернень до зазначених в заяві заінтересованих осіб здійснено не було, як вбачається з матеріалів справи. У випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази (ч.1 ст.137 ЦПК України), однак жодного клопотання з приводу витребування будь-яких доказів в матеріалах заяви не має, а у разі, якщо особи, які беруть участь у справі, не заявляють клопотання про витребування доказів, обов'язком суду, на підставі ч.4 ст.10 ЦПК України є роз'яснення наслідків не вчинення такої процесуальної дії.

Зі ст.258 ЦПК України, зміст заяви, вбачається, що у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт ; до заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів, однак заявником у заяві конкретно не вказано, за захистом яких прав та з якою метою їй необхідно встановити зазначений юридичний факт. Також не зазначено, з яких причин заявник не може одержати потрібні їй документи на підтвердження обставин зазначених в заяві.

В зв?язку з наведеним, ухвалою суду від 22 листопада 2016 року заяву було залишено без руху та надано заявнику передбачений законодавством строк для усунення недоліків, однак протягом указаного часу вказані недоліки не усунені, тому заява підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст. 119 - 121 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація,- вважати неподаною та повернути заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Роз'яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду із заявою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п?яти днів з дня проголошення ухвали, а якщо ухвалу було постановлено у письмовому проваджені або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п?яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В. В. Дорош

Ухвала набула законної сили "____" ____________________ 20 ___ року