АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4454/16 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 646/559/16-ц Корекян Н.Р.
Категорія: трудові Доповідач - Міненкова Н.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Міненкової Н.О.

суддів: Зазулинської Т.П.

Кругової С.С.

за участю секретаря: Михайлюка А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі Відокремленого підрозділу "Північна електроенергетична система", третя особа: заступник директора Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" - директор Відокремленого підрозділу "Північна електроенергетична система" Бінд В.Є. про скасування наказу про звільнення, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в:

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про скасування наказу про звільнення, та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебував у трудових відносинах, звільнений з посади заступника директора - головного інженера Відокремленого підрозділу "Північна електроенергетична система" наказом № 497-к від 15.12.2015 у зв'язку із скасуванням доступу до державної таємниці на підставі п.2 ч.1 ст. 40 КЗпП України.

Просив визнати незаконним та скасувати наказ № 197-к від 15.12.2015 р. Поновити на посаді заступника директора - головного інженера.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 травня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 травня 2016 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимогою.

В обґрунтування скарги зазначено, що рішення є незаконним необґрунтованим, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд не перевірив підстави застосування та неправильного застосував у даній справі п. 2 ч.1 ст. 40 КзпП України, ст. 23 ЗУ «Про державну таємницю».

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді - доповідача, пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судовим розглядом встановлено, що з 06.07.2009 року наказом Північної ЕС №104-К ОСОБА_3 було призначено на посаду головного інженера-першого заступника директора.

Відповідно до наказу № 105 від 20.04.2015 року з 02.06.2015 року по всьому тексту наказу Північної ЕС від 23.12.2014 р/ №364 "Про функціональні обов'язки керівників Північної ЕС" внесені зміни в частині найменування посад «головний інженер-перший заступник директора» змінити на заступника директора-головний інженер».

Наказом №202-к від 05.06.2015 року ОСОБА_3 переведено на посаду заступник директора-головний інженер.

Згідно Номенклатури посад працівників Північної ЕС посада головного інженера-першого заступника директора як і посада заступника директора - головного інженера передбачає наявність допуску до державної таємниці, що підтверджується довідкою інженера РСО і спецзв'язку ОСОБА_7 та його особистими поясненнями в судовому засіданні в якості свідка.

10.07.2009 року, 29.08.2013 року, 28.11.2013 року ОСОБА_3 підписав зобов'язання за формою 5 про ознайомлення та погодження з певними зобов'язаннями в зв'язку з наданням допуску до державної таємниці та про те що він проінформований про відповідальність за порушення законодавства у сфері охорони державної таємниці.

ОСОБА_3 з 2009 року мав погоджений з ДП «НЕК «Укренерго» допуск до документів органу спеціального зв'язку з найвищим грифом секретності «ОВ» (наказ директора Північної ЕС 2-ДСК від 02.11.2009року), був призначений головою комісії по перевірці органу спецзв'язку, головою експертної комісії по відбору, перегляду та знищенню документів органу спецзв'язку, що передбачало допуск та доступ за формою №1, що підтверджено довідкою інженера РСО і спецзв'язку ОСОБА_7 та його особистими поясненнями в судовому засіданні в якості свідка.

Наказами від 17.08.2009 року №239 ОСОБА_3 встановлено надбавку до посадового окладу на час допуску до державної таємниці, яку він отримував до 19.11.2015року .

Функціональні обов'язки головного інженера - першого заступника директора зазначені в додатку №1 до наказу Північної ЕС від 23.12.2014 №364.

Питання про надання допуску ОСОБА_3 під час виконання своїх обов'язків було вирішено директором Північної ЕС, відповідно до розділу 6 Положення про відокремлений підрозділ «Північна Електроенергетична система» Державного підприємства «Національна Енергетична Компанія»Укренерго» .

Позивач не заперечував, що допуск до державної таємниці йому був наданий за місцем роботи.

Наказом Північної ЕС №-239 від 17.08.2009 року «Про виплату надбавки до посадового окладу» встановлено з 17.08.009 року надбавку до посадового окладу головному інженеру - першому заступнику директора ОСОБА_3 у розмірі 20% на час допуску та доступу до державної таємниці. Позивач не заперечував проти того, що він протягом з 17.08.2009 року по 19.11.2015 року отримував надбавку до посадового окладу.

Розпорядженням начальника Управління СБУ від 13.11.2015року №115-д ОСОБА_3 було скасовано допуск до державної таємниці. Доводи позивача та його представника стосовно не відсторонення його від посади через скасування допуску, не приймається судовою колегією, оскільки суд вважає що у наказі про відсторонення від посади в разі скасування допуску у відповідача не було потреби оскільки на той час ОСОБА_3 вже був відсторонений від обов'язків згідно наказу № 358 від 24.11.2015року в у зв'язку з тим, що він не пройшов періодичну перевірку знань .

24.11.2015 року ОСОБА_3 було запропоновано перелік вакантних посад по ВП «Північна ЕС», оскільки подальше виконання ним посадових обов'язків неможливе 03.12.2015 року ОСОБА_3 було запропоновано ознайомитися з переліком вакантних посад по ДП «НЕК «Укренерго» та по Північній ЕС. 14.12.2015року було складено акт про відмову від письмової відповіді щодо вибору однієї з запропонованих вакансій.

15.12.2015 року до профспілкового комітету Північної ЕС було надане подання про надання згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_3 В той же день від профспілкового комітету надійшла згода на розірвання трудового договору з ОСОБА_3 і наказом №497-к від 15.12.2015року керівника підприємства Бінд В.Є. було припинено трудовий договір на підставі п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України.

В наказі зазначено, що причиною звільнення є лист УСБУ від 13.11.2015 року №70/26-17883 «Про скасування ОСОБА_3 допуску до державної таємниці», розпорядження УСБУ від 13.11.2015року №115д «Про скасування допуску до державної таємниці», наказ по Північній ЕС від 19.11.2015р.№9 ДСК «Про припинення доступу», лист УСБУ від 30.11.2015року № 70/26-18849 « Про скасування ОСОБА_3 допуску до державної таємниці», згода профкому від 15.12.2015року. Відповідно до Положення «Про відокремлений підрозділ» Північна електроенергетична система» заступники керівника, головний інженер призначаються на посади та звільняються керівником Північної ЕС.

Посада заступника директора-головного інженера передбачає наявність допуску до державної таємниці, що підтверджується витягом з номенклатури (т.1 а.с. 250).

10.07.2009 року, 29.08.2013 року, 28.11.2013 року ОСОБА_3 було підписано зобов'язання за формою 5 про ознайомлення та погодження з певними зобов'язаннями в зв'язку з наданням допуску до державної таємниці та про те що він проінформований про відповідальність за порушення законодавства у сфері охорони державної таємниці.

Підписуючи зобов'язання ОСОБА_3 надав згоду на обмеження його прав відповідно до ст. 29 ЗУ « Про державну таємницю» , зобов'язався відповідно до ст. 23 ЗУ « Про державну таємницю» повідомляти посадових осіб які надали допуск до державної таємниці про свій виїзд з України.

Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про державну таємницю» громадянина, якому скасовано допуск до державної таємниці, якщо виконання трудових чи службових обов'язків вимагає доступу до державної таємниці, а переміщення на інше робоче місце чи іншу посаду неможливе, може бути в передбаченому законодавством порядку переведено на іншу роботу або службу, не пов'язану з державною таємницею, чи звільненню

15.12.2015 року ОСОБА_3 покинув своє робоче місце без поважної причини про, що не повідомив керівництво, що підтверджується матеріалами справи. (т.1 а.с. 194-199).

Оскільки у керівництва не було можливості ознайомити ОСОБА_3 з наказам, на його адресу було направлено копію наказу № 497-к.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов'язків вимагає доступу до .державної таємниці.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Цим обставинам була надана оцінка в судовому рішенні.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що при звільненні позивача з роботи були дотримані вимоги трудового законодавства та Закону України «Про державну таємницю».

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач виконав свої забов'язання і про факт його виїзду в період з 07.08.2015 по 10.08.2015 року до Росії по особистим справам повідомив 10.12.2015 року головного директора Режимно - секретного відділу «Північної ЕС» та директора судова колегія оцінює критично так як позивач повідомив про виїзд до іншої держави не безпосередньо після повернення і особливо до від,їзду, а після того як розпорядженням начальника Управління СБУ від 13.11.2015року №115-д йому було скасовано допуск до державної таємниці. Між тим, відповідно до наказу №1 від 24.05.2013 року по відокремленому підрозділу «Північна Електроенергетична система» Державного підприємства «Національна Енергетична Компанія «Укренерго» наказано, керівному складу, начальникам та працівникам служб, відділів, які мають допуск та доступ до державної таємниці, обов'язково повідомляти до режимно-секретного органу про свій виїзд за межи України, і в додатку до наказу є підпис ОСОБА_3

Крім того розпорядженням №-233 від жовтня 2005 року було зобов'язано керівний склад Північної ЕС та її структурних підрозділів, начальників і працівників служб і відділів, які мають доступ до державної таємниці письмово повідомляти РСО про свій виїзд за межі України у разі службового відрядження, навчання, запрошення, у приватних справах або за турпутівкою. За тиждень до виїзду за межі України проходити інструктаж про дотримання вимог Закону України « Про державну таємницю в РСО та після повернення у тижневий термін обов'язково проходити співбесіду з працівником РСО.

ОСОБА_3 поставив свій підпис на підтвердження ознайомлення з зазначеним розпорядженням 01.11.2005 року.

Згідно з наказом №-1 від 24 травня 2013 року, з яким ОСОБА_3 був ознайомлений 28.05.2013 року було зобов'язано робітників, які мають доступ до державної таємниці обов'язково повідомляти режимно- секретний орган про свій виїзд за межі України (у тому числі в службові відрядження).(т.2, а.с.13-18).

Зазначені обставини спростовують доводи апелянта та його представника відносно того, що жодним документом не було передбачено обов'язок позивача повідомляти про свій від'їзд за межі України беспосередньо до від'їзду.

Судом було достовірно встановлено, що позивачу було скасовано допуск до державної таємниці, посада яку він займав передбачала допуск до державної таємниці. Позивач не заперечував те, що увесь час, коли він займав посаду заступника директора - головного інженера йому нараховувалася доплата за допуск до таємниці.

За нормою п. 2 ч.1 ст. 40 КЗпрП України скасування допуску до державної таємниці або відмова у наданні такого допуску виключає продовження працівником роботи, що передбачає наявність такого допуску .

Питання скасування допуску до державної таємниці та оскарження відповідного рішення регламентується ст.24-26 Закону «Про державну таємницю». Позивачем було оскаржено позбавлення його допуску до державної таємниці до адміністративнго суду і в задоволенні заяви йому було відмовлено.

Відсторонено позивача від виконання посадових обов'язків було 24.11.2015 року і в той же день запропоновано перелік вакантних посад по відокремленому підрозділу на п'яти аркушах. Про відмову від ознайомлення позивача із зазначеним переліком було складено акт.

24.11.15р. на адресу ДП «НЕК «Укренерго» було направлено лист про надання переліку вакантних посад в цілому по ДП Перелік було отримано 03.12.2015 року і в цей день позивачу було запропоновано ознайомитися з переліком вакантних посад станом на 20.11.2015 року по ДП «НЕК «Укренерго» та станом на 01.12.2015 року по Північній ЕС. Позивач зазначив, що надасть відповідь до 13.12.15р. І лише 10.12.2015 року позивач написав заяви про перетин ним кордону та виїзд до РФ у особистих справах.

14.12.15р. було складено акт про відмову від письмової відповіді щодо ознайомлення з вакантними посадами, а 15.12.2015 року позивач звернувся з службовою запискою в якій просив надати перелік вакантних посад, де б зазначалась інформація щодо населеного пункту та робочого місця де необхідно виконувати роботу, що суперечило законодавству.

15.12.15р. від профспілкового комітету було розглянуте подання про надання згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_3 і така згода була отримана.

Розірвання трудового договору з ОСОБА_3 на підставі ч. 2 ст. 40 КЗпП України (у зв'язку із скасуванням позивачу допуску до державної таємниці) було проведено у відповідності з нормами трудового законодавства без якихось порушень, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції вважає, що суд оцінив належність і допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності і постановив рішення яке відповідає вимогам ст..213, 214 ЦПК України і підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 301, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 312, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та можу бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - Н.О. Міненкова

Судді - Т.П. Зазулинська

С.С. Кругова