пр. № 2/759/586/16
01 вересня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва
в складі: головуючого Морозова М.О.
при секретарі Самчик І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала.
Відповідач у судове засідання неодноразово не з'являвся, судові повістки з зазначенням часу, місця слухання справи йому направлялись належним чином по всім відомим суду адресам його проживання, місцезнаходження, вони повертаються назад до суду без вручення з позначками поштових відділень, що обслуговують останні відомі його місця проживання та місцезнаходження, - «за закінченням встановленого строку зберігання», викликався відповідач в судове засідання і через пресу, тому суд, враховуючи думку позивача, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити без участі відповідача спір згідно ст. ст. 74, 76, 169, 224 ЦПК України провівши заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав.
Судом встановлено, що вироком Святошинського районного суду м. Києва від 27.05.2015 р. було визнано ОСОБА_2 винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, і призначено покарання за вчинений злочин у вигляді 1 року позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України його було звільнено від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік, з дотриманням певних зобов'язань. Вироком суду ОСОБА_2 був визнаний винним у тому, що знаходячись 05.03.2015 р. у квартирі АДРЕСА_1, таємно викрав майно ОСОБА_1 на загальну суму 2859 грн. 91 коп., завдавши потерпілій матеріальну шкоду (а.с.8, 9).
Згідно ст.ст. 56 КПК України потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.
Згідно ч.7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному процесі, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства.
Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч.1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Судом встановлено, що позивачу по справі, як потерпілій по кримінальній справі, було заподіяно матеріальну шкоду діями відповідача по справі, який вчинив злочин, внаслідок якого ОСОБА_2 незаконно заволодів майном ОСОБА_1 на загальну суму 2859 грн. 91 коп.
З боку відповідача заперечень на позов та доказів у їх підтвердження не надано.
Отже, суд вважає доведеними позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної (майнової) шкоди.
Визначаючи розмір відшкодування матеріальної шкоди, суд виходить з розміру заподіяної майнової шкоди внаслідок вчинення злочину відносно ОСОБА_1, встановленої вироком суду, та враховуючи, що саме в такому розмірі 2859 грн. 91 коп. оцінена реально заподіяна матеріальна шкода.
Придбання нових речей позивачем по справі, які по ціні значно вище раніше викрадених, взамін викрадених є правом потерпілої сторони, однак це не є підставою для стягнення майнової шкоди в розмірі вартості нових придбаних речей, бо не являється упущеною вигодою.
Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Судом встановлено, що позивачу по справі, як потерпілій по кримінальній справі, було заподіяно й моральну шкоду діями відповідача по справі, який вчинив злочин, внаслідок якого ОСОБА_2 незаконно, протиправно заволодів майном ОСОБА_1 на загальну суму 2859 грн. 91 коп.
Позивач позбавлена права користуватися викраденими речами, які їй не повернуті, перенесла душевні страждання та переживання, порушився її звичний образ життя, пов'язаний з втратою майна. Це вбачається як з пояснень позивача, так і з досліджених матеріалів даної цивільної справи.
Розмір моральної шкоди, заподіяній позивачу по справі, суд визначає з врахуванням всіх обставин та особи ОСОБА_1 в 2000 грн.
До суду не надано доказів з боку відповідача про відшкодування ОСОБА_3 заподіяної їй шкоди, до даного періоду часу.
Моральна шкода має визначатись відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України.
Як випливає із ч.1 ст. 60 ЦПК України, обов'язок доказування наявності моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування.
Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як роз'яснено у п.п. 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Суд виходить при вирішенні спору по суті з доказів, що є в матеріалах цивільної справи, та наданих позивачем.
З відповідача по справі підлягають стягненню на користь держави витрати, понесені судом, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», в розмірі 1102 грн. 40 коп., виходячи з об*єму задоволених позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, оскільки позивач по закону була звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 56, 128 КПК України, ст.ст. 16, 22, 23, 1166, 1167, 1167, ЦК України, ст.ст. 3, 10, 14, 58, 60, 61, 74, 76, 88, 169, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, заподіяну вчиненням кримінального правопорушення, в сумі 2859 грн. 91 коп., моральну шкоду, заподіяну вчиненням кримінального правопорушення, в сумі 2000 грн., судові витрати по справі в сумі 420 грн., а всього 5279 гривень 91 копійку.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави, витрати по справі, понесені судом, в сумі 1102 гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особа, яка брала участь у розгляді справи, але була відсутня в судовому засіданні під час проголошення рішення, може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя