Справа №504/4295/14-ц
№2-р/504/12/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про розяснення судового рішення

"15" вересня 2016 р.

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

судді Рідник І.Ю.

секретаря Твардовського О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доброслав заяву позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розяснення судового рішення по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, в інтересах якого діє піклувальник ОСОБА_3, до Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частку земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 14.04.2015 року у цивільній справі №504/4295/14-ц (пр.№2/504/198/15) позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в інтересах якого діяла піклувальник ОСОБА_3, до Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частку земельної ділянки задоволені в повному обсязі. Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом за кожним на 1/3 частку земельної ділянки загальною площею 9.03 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, після померлої 16.04.2014 року ОСОБА_4, якої 1/3 частка вище вказаної земельної ділянки належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Комінтернівською державною нотаріальною конторою Одеської області 22.11.2011 року, реєстр за №1-896. Рішення набрало законної сили 24.04.2015 року.

30.08.2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 подано заяву про розяснення рішення суду від 14.04.2015 року в частині розміру часток земельної ділянки, що отримані ними в порядку спадкування після померлої матері, посилаючись на те, що при зверненні до виконання судового рішення державним реєстратором прав на нерухоме майно їм відмовлено у державної реєстрації права власності на земельну ділянку з підстав неможливості встановити частку співвласників нерухомого майна.

Розглянувши заяву, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про розяснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання.

У п.21 постанови №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» Пленум Верховного Суду України розяснив, що відповідно до ст.221 ЦПК розяснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містіть недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Розяснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути предявлене до виконання.

З матеріалів справи убачається, що після смерті матері позивачів ОСОБА_4, померлої 16.04.2014 року, відкрилася спадщина на 1/3 частку земельної ділянки загальною площею 9,03 га, розташованої на території Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлої на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Комінтернівської державної нотаріальної контори 22 листопада 2011 року за реєстровим №1-896. За життя ОСОБА_4 заповіту не склала. Діти спадкодавця: ОСОБА_1 і ОСОБА_2, відповідно до ст.1261 ЦК України, є її спадкоємцями за законом першої черги.

Згідно ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспорт-них засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Виходячи з вимог закону та враховуючи, що між спадкоємцями письмова угода щодо зміну між ними розміру частки у спадщині не укладалася, частки спадкоємців ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у спадковій 1/3 частки земельної ділянки є рівними, що і було зазначено судом в мотивувальній частині рішення.

Таким чином, спадкоємці за законом першої черги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 успадкували в рівних частках 1/3 частку земельної ділянки, тобто по 1/6 частки кожний, після померлої 16.04.2014 року ОСОБА_4

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.208-210, 221, 293 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розяснення рішення суду задовольнити.

Розяснити, що рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 14 квітня 2015 року по цивільній справі №504/4295/14-ц (пр.№2/504/198/15) за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, в інтересах якого діє піклувальник ОСОБА_3, до Визирської сільської ради Комінтер-нівського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частку земельної ділянки - визнано за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, та за ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, право власності в порядку спадкування за законом в рівних частках, тобто по 1/6 частки за кожним, на 1/3 частку земельної ділянки загальною площею 9.03 га, цільове призначення для ведення сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, після померлої 16 квітня 2014 року ОСОБА_4.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом пяті днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяті днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: І.Ю.Рідник