У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді Рожина Ю.М.,

суддів Шимківа С.С., Бондаренко Н.В.,

секретаря судового засідання Шептицької С.С.,

з участю:

позивачки ОСОБА_1 її представника ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 16 травня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Більськовільської сільської ради про визнання права власності на спадщину.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, що з'явились у судове засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 16 травня 2013 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_2, виданий Кузнецовським МВ УМВС України в Рівненській області 22 січня 2001 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності, в порядку спадкування за заповітом, на житловий будинок та інші господарські будівлі, що розташовані в АДРЕСА_1, після смерті матері - ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнуто із Більськовільської сільської ради на користь ОСОБА_1 - 229,40 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, порушенням норм процесуального права.

Доводить, що відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України він є спадкоємцем першої черги оскільки являється сином померлої ОСОБА_5, з 07 січня 2009 року є пенсіонером по віку, що дає йому право на обов'язкову частку у спадщині після смерті матері згідно ч.1 ст.1241 ЦК України, яку прийняв за тих обставин, що проживав разом з матір'ю в спірному будинку та доглядав її до смерті, про відмову від спадщини не заявляв.

Стверджує, що сестра приховала ту обставину, що від є сином померлої, що проживав разом з нею та доглядав її, довідка ЖЕК №3 м. Кузнецовськ від 14 лютого 2013 року про прописку матері та її проживання є формальною та обумовлена необхідністю отримати квартиру для сім'ї сестри, а суд в порушення норм процесуального права не залучив його до участі в справі в якості третьої особи, самостійно вирішив питання про його права та обов'язки.

За викладених обставин просить рішення скасувати, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши сторони, що з'явились у судове засідання, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про смерть, НОМЕР_3, виданим Більськовільською сільською радою Володимирецького району Рівненської області, 02 жовтня 2012 року.

Згідно заповіту, посвідченого секретарем Більськовільської сільської ради Володимирецького району, 04 лютого 1989 року, ОСОБА_5 усе своє майно заповіла ОСОБА_1

З довідки №113/325 від 26 квітня 2013 року, виданої Рівненським ОБТІ та технічного паспорту, довідки №01-14/53 від 16 травня 2013 року, виданої Володимирецькою державною нотаріальною конторою, довідки №2423 від 18 квітня 2013 року, виданої Більськовільською сільською радою Володимирецького району, вбачається, що житловий будинок в АДРЕСА_1, розташований на земельній ділянці площею 0,56 га, рахується за померлою ОСОБА_5 Реєстрація житлового будинку не проводилась, його вартість складає 22917 грн.

Судом також встановлено, що спірний житловий будинок збудований у 1948 році, на відведеній для цього земельній ділянці у відповідності до дозволу органів місцевого самоврядування і набув статусу майна з часу завершення будівництва, оскільки цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обов'язкової реєстрації речових прав на житловий будинок, а тому ОСОБА_5 та позивачка правомірно набули право власності на нього.

Задовольняючипозовні вимоги суд першої інстанції послався на приписи ст.ст.177,178,1218 ЦК України, з врахуванням того, що житловий будинок в АДРЕСА_1 наділений ознаками нерухомої речі та майна, як це вбачається зі змісту ст.ст. 179, 181, 185, 190 ЦК України, і в силу цього є об'єктом цивільних прав, виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є рідним сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, після смерті якої відрилась спадщина на житловий будинок в АДРЕСА_1, а отже в силу ст.1261 ЦК України відноситься до спадкоємців першої черги.

За заповітом, посвідченого секретарем Більськовільської сільської ради Володимирецького району, 04 лютого 1989 року, спадкодавець ОСОБА_5 усе своє майно, на яке відкрилась спадщина, заповіла ОСОБА_1

На час відкриття спадщиниОСОБА_3, не досяг пенсійного віку, а саме 60 років, адже згідно свідоцтва про народження (а.с.42) народився ІНФОРМАЦІЯ_2, що не дає йому право на обов'язкову частку у спадщині після смерті матері згідно ч.1 ст.1241 ЦК України.

Доводами апеляційної скарги не доведено обставину прийняття спадщини спадкодавця шляхом звернення до нотаріальної контори або за інших обставин, зокрема проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

За викладених обставин не можна визнати порушеними права та інтереси ОСОБА_3 щодо спадкового майна ОСОБА_5

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено без порушень норм матеріального і процесуального права, судом з'ясовано обставини, що мають значення для справи, в повній мірі, апеляційна скарга не спростовує правильності висновків суду, а тому відсутні підстави для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315,317,324,325 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 16 травня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий суддя Ю.М.Рожин

Судді С.С. Шимків

Н.В. Бондаренко