Справа № 6-17/2012
Провадження № 22-ц/779/1930/2016
Головуючий у 1 інстанції Андрусів І.М.
Суддя-доповідач Горейко М.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Бойчука І.В., Ясеновенко Л.В.

секретаря Шемрай Н.Б.

з участю апелянта ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_2 - керівника Долинського ремонтно-будівельного товариства з обмеженою відповідальністю у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання зобов'язань за рішеннями судів за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Долинського районного суду від 17 лютого 2012 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Долинського районного суду від 17 лютого 2012 року задоволено подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції та тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - керівника Долинського РБ ТзОВ без вилучення паспортного документа до виконання нею зобов'язань за рішеннями судів.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема апелянт зазначає, що задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання, а не лише за наявності невиконаного зобов'язання. При цьому ухилення - це умисне чи інше свідоме невиконання належних до виконання зобов'язань в повному обсязі або частково. Державним виконавцем не подано жодного доказу про те, що вона навмисно не виконувала покладені на нею рішеннями судів обов'язки, свідомо ухилялася від вчинення певних дій, перешкоджала проведенню стягнення боргу, не з'являлася на виклики державного виконавця, а тому суд першої інстанції безпідставно задовольнив подання державного виконавця та обмежив її, як керівника юридичної особи боржника, у праві виїзду за межі України.

У зв'язку з наведеним просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні подання державного виконавця відмовити.

В засіданні апеляційного суду апелянт та її представник доводи апеляційної скарги підтримали з мотивів, викладений у ній.

Представник відділу державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції у засідання апеляційного суду не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надіслав суду письмове заперечення на апеляційну скаргу та заяву про розгляд справи за їх відсутності суду.

З урахуванням положення ст. 305 ЦПК України колегія суддів ухвалила про розгляд справи за відсутності представника ВДВС.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта та її представника, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження по виконанню наказу №3353, виданого 30.03.2006 року Господарським судом Івано-Франківської області про стягнення з Долинського ремонтно-будівельного товариства з обмеженою відповідальністю на користь Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі заборгованості по внесках на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 30 105 грн. (а.с. 28); виконавчого листа №ПА-15/21, виданого 13.06.2006 року Господарським судом Івано-Франківської області про стягнення з Долинського ремонтно-будівельного товариства з обмеженою відповідальністю в дохід держави 3 280,71 грн. податкового збору (а.с. 31); виконавчого листа №2а-95, виданого 17.04.2008 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом про стягнення з Долинського ремонтно-будівельного товариства з обмеженою відповідальністю на користь Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття 2 659,69 грн. (а.с. 32); виконавчого листа №2а-456, виданого 24.04.2008 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом про стягнення з Долинського ремонтно-будівельного товариства з обмеженою відповідальністю на користь відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Долинському районі 442,94 грн. (а.с. 29); виконавчого листа №2а-5539, виданого 15.04.2009 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом про стягнення з Долинського ремонтно-будівельного товариства з обмеженою відповідальністю на користь Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі заборгованості по сплаті страхових внесків за квітень-травень 2008 року в сумі 5 748,51 грн. (а.с. 26); виконавчого листа №А-6/242, виданого 16.04.2010 року Господарським судом Івано-Франківської області про стягнення з Долинського ремонтно-будівельного товариства з обмеженою відповідальністю на користь Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі 46 769,91 грн. заборгованості (а.с. 27); виконавчого листа №2а-1032, виданого 04.08.2010 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом про стягнення з Долинського ремонтно-будівельного товариства з обмеженою відповідальністю на користь Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі заборгованості по сплаті страхових внесків за серпень 2009 р. - січень 2010 р. в сумі 3 251,09 грн. (а.с. 25); виконавчого листа №2а-2758, виданого 21.11.2011 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом про стягнення з Долинського ремонтно-будівельного товариства з обмеженою відповідальністю в дохід бюджету коштів на погашення податкового боргу в розмірі 14 616,40 грн. (а.с. 30).

01.08.2011 року, 04.08.2011 року, 22.08.2011 року, 28.11.2011 року, 25.01.2012 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції Пилипишин О.З. винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень по примусовому виконанню вищевказаних виконавчих листів (а.с. 3-10).

Також судом встановлено, що 02.08.2011 року державний виконавець звертався в реєструючі установи із запитами про наявність майна та грошових коштів боржника (а.с. 11-13).

Згідно повідомлення Калуського ВРЕР при УДАІ УМВС України в Івано-Франківській області від 10.08.2011 року автотранспортні засоби за Долинським РБ ТзОВ не зареєстровані (а.с. 14).

Відповідно до повідомлення ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» від 25.08.2011 року прав власності на нерухоме майно за Долинським РБ ТзОВ не зареєстровано (а.с. 16).

Згідно повідомлення Комісії з проведення реорганізації управління Держкомзему у Долинському районі від 29.12.2011 року інформація щодо наявності у власності Долинського РБ ТзОВ земельних ділянок в управлінні Держкомзему відсутня (а.с. 19).

17.10.2011 року державним виконавцем складено акт, відповідно до якого при виїзді державного виконавця за адресою боржника для проведення виконавчих дій, двері в приміщення будівлі були зачинені, працівники були відсутні (а.с. 17).

Задовольняючи подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ухиляється від виконання рішень судів, а тому керівника боржника - ОСОБА_2 слід тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання нею зобов'язань за рішеннями судів.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Частиною 1 ст. 377-1 ЦПК України встановлено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Як роз'яснив Верховний Суд України в листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону №606-XIV, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Так, п. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника - фізичної особи від виконання зобов'язань за рішенням суду.

Під поняттям «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Згідно з положеннями статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається.

З урахуванням вимог ст. 377-1 ЦПК України, п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» саме заявник - державний виконавець зобов'язаний довести навмисне або інше свідоме невиконання боржником рішення суду.

Натомість з матеріалів справи вбачається, що державний виконавець обмежився надісланням запитів про доходи боржника, номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, наявність рухомого та нерухомого майна, з відповідей на які вбачається, що будь-яке майно в юридичної особи - боржника відсутнє, на наявних рахунках кошти відсутні.

Доказів про навмисне чи інше свідоме невиконання боржником обов'язків, від яких він ухилився, чи перешкоджав проведенню стягнення боргу, чи не з'являвся на виклики державного виконавця, матеріали справи не містять. Наведені обставини лишились поза увагою суду.

Крім того згідно наказу №5 Долинського ремонтно-будівельного товариства ОСОБА_2 звільнено з посади начальника Долинського ремонтно-будівельного товариства з 21 грудня 2012 року.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що боржник ухиляється від виконання судових рішень не відповідає встановленим обставинам справи, а ухвала суду постановлена без дотримання норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, тому ухвала суду підлягає до скасування з постановленням нової ухвали. По суті встановленого судом в задоволенні подання старшого державного виконавця слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 307, 312-315, 317, 377-1 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Долинського районного суду від 17 лютого 2012 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_2 - керівника Долинського ремонтно-будівельного товариства з обмеженою відповідальністю у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання зобов'язань за рішеннями судів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Горейко М.Д.

Судді: Бойчук І.В.

Ясеновенко Л.В.