Провадження № 2-о/537/86/2016
Справа № 537/4671/16-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2016 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Сьоря С.І., народних засідателів Турубари О.А., Вертаєва Д.В., при секретарі Костюкевич Н.В., за участю прокурора Журавльова Ю.О., представника Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру Чумакова К.О., лікаря - психіатра Чумакова К.О. розглянувши у відкритому виїзному судовому засіданні в м.Кременчуці Полтавської області в приміщенні Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру, цивільну справу за заявою представника Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу в примусовому порядку,-

ВСТАНОВИВ:

Представник Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру звернувся до суду із заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заяву обґрунтовує тим, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, психічно хворіє з 2010 року, спостерігається на диспансерному обліку з діагнозом: Шизофренія параноїдна форма, епізодичний тип перебігу зі стабільним помірно вираженим дефектом особистості по змішаному (параноїдному та психопатоподібному типу).

В зв'язку з погіршенням психічного стану (наявною галюцинаторно - параноїдної симптоматики) неодноразово лікувалася в КОПНД, останній раз з 17.03.2016 по 18.03.2016 року, в ПОКПЛ з 18.03.2016 по 28.04.2016 року.

В подальшому приймала амбулаторно рекомендоване підтримуюче лікування, але на протязі останнього місяця, змінилася в поведінці, відмовлялася від прийому підтримуючого лікування, вважає себе здоровою, почала жебракувати, ходити по різних церквах, відмовлялася жити вдома, відмовлялася від прийому їжі, ходить легко одягнена в холодну погоду, що могло зашкодити її здоров"ю, оскільки хвора внаслідок прогресування проявів хвороби не може задовольнити свої життєві потреби на необхідному рівні.

Також зверталася до органів поліції, інших державних установ з різноманітними скаргами. Була неадекватною в поведінці, епізодично збудженою, озлобленою, агресивною. Висловлювала маячні ідеї відношення стороннього впливу, релігійного змісту. За тиждень до госпіталізації, син хворої ОСОБА_3 подав до поліції заяву щодо її розшуку. 23.09.2016 року співробітники поліції розшукали хвору на ЖД вокзалі біля кімнати очікування, в подальшому викликали ЕМД, хвора доставлена в стаціонар КОПНД.

З супровідного листа: хвора вела себе неадекватно, на питання відповідала вибірково, погрожувала медперсоналу.

Під час огляду хворої в стаціонарі КОПНД: на питання відповідає вибірково, голосно молиться, висловлює маячні ідеї стороннього впливу, насильства. Спочатку дала усну добровільну згоду на обстеження та лікування, а в подальшому категорично відмовилася від лікування. Мислення розпливчасте, паралогічне з елементами маячних ідей відношення до медперсоналу, на адресу сина, маячні ідеї релігійного змісту. Відмовлялася від прийому їжі, так як через галюцинаторні переживання вважала, що вона отруєна. Епізодично дивиться в одну крапку або зовсім закриває очі, періодично застигає, не реагує на оточуючих. Сидить в одноманітній позі. Емоційно невиразна. Амбітендентна, амбівалентна. Критика відсутня. Судячи з поведінки хворої невиключні зорові обмани сприйняття.

Враховуючи наявний у пацієнтки тяжкий психічний розлад, внаслідок якого вона не може критично оцінювати свій стан та забезпечити свою життєдіяльність на необхідному рівні, що завдасть шкоди її здоров'ю, вона змушена звернутися до суду з даною заявою.

Суд, вислухавши пояснення представника Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру - лікаря - психіатра Чумакова К.О., який зазначив про необхідність госпіталізації ОСОБА_2 до психіатричного закладу, думку прокурора, який просив заяву задовольнити, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, психічно хворіє з 2010 року, спостерігається на диспансерному обліку з діагнозом: шизофренія параноїдна форма, епізодичний тип перебігу зі стабільним помірно вираженим дефектом особистості по змішаному ( параноїдному та психопатоподібному типу).

В зв'язку з погіршенням психічного стану (наявною галюцинаторно - параноїдної симптоматики) неодноразово лікувалася в КОПНД, останній раз з 17.03.2016 по 18.03.2016 року, в ПОКПЛ з 18.03.2016 по 28.04.2016 року.

24 вересня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеруіз письмовою заявою, в якій просив надати його матері - ОСОБА_2 медичну допомогу у зв'язку з розладами в її поведінці, що являють собою безпосередню небезпеку для нього.

Відповідно до висновку комісії лікарів - психіатрів від 26.09.2016 року ОСОБА_2 була оглянута комісією лікарів - психіатрів 26.09.2016 року. Під час огляду на питання відповідає вибірково, голосно молиться, висловлює маячні ідеї стороннього впливу, насильства. Спочатку дала усну добровільну згоду на обстеження та лікування в подальшому категорично відмовилася від лікування. Мислення розпливчасте, паралогічне з елементами маячних ідей відношення до медперсоналу, на адресу сина, маячні ідеї релігійного змісту. Відмовлялася від прийому їжі, так як через галюцинаторні переживання вважала, що вона отруєна. Епізодично дивиться в одну крапку або зовсім закриває очі, періодично застигає, не реагує на оточуючих. Сидить в одноманітній позі. Емоційно невиразна. Амбітендентна, амбівалентна. Критика відсутня. Судячи з поведінки хворої невиключні зорові обмани сприйняття. Психічний стан пацієнтки погіршився внаслідок загострення хвороби та відмови від підтримуючого лікування, що становить небезпеку для її здоров'я та життя, тому в теперішній час є доцільним примусова госпіталізація та лікування ОСОБА_2 в умовах стаціонарного відділення без її згоди.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 в добровільному порядку відмовляється від госпіталізації.

Відповідно до ч.3 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону.

Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 потребує стаціонарного лікування в психіатричному закладі, однак в добровільному порядку відмовляється від госпіталізації і існує реальна загроза, в разі ненадання психіатричної допомоги, до вчинення дій, що являють безпосередню небезпеку для оточуючих, то суд приходить до висновку, що заява представника Кременчуцького психоневрологічного диспансеру є обгрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 11, 212, 213, 215, 279, 280, 281, 282 ЦПК України, ст.ст.13, 14 Закону України „Про психіатричну допомогу, суд ,-

ВИРІШИВ:

Заяву представника Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу в примусовому порядку - задовольнити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, госпіталізувати до психіатричного закладу в примусовому порядку.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя С.І Сьоря

Народні засідателі: О.А.Турубара

Д.В. Вертаєв