АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5993/16 Справа № 175/3519/14 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Демченко Е.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 рокуколегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Волошина М.П., Куценко Т.Р.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2015 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з неодноразово уточненим позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що 30 серпня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №DNK0GA00000054, згідно умов якого остання отримала у кредит грошові кошти в розмірі 55.000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04% на рік, з кінцевим терміном повернення 30 серпня 2017 року.

Зазначали, що банк умови кредитного договору від 30 серпня 2007 року виконав у повному обсязі.

Посилаючись на те, що всупереч умовам кредитного договору відповідач у повному обсязі не виконує свої зобовязання по поверненню кредиту, не здійснює чергові погашення, чим порушує взяті на себе зобовязання, передбачені умовами кредитного договору, внаслідок чого станом на 30 липня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 203.663 долари США 32 центи, що станом на 30 липня 2015 року еквівалентно 4.494.849 грн.51 коп., з яких: 47.493 долари США 94 центи заборгованість за кредитом; 50.875 доларів США 36 центів заборгованість по процентам за користування кредитом; 7.300 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 88.284 долари США 98 центів пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; а також штрафи: 11 доларів США 33 центи (фіксована частина) та 9.697 доларів США 71 цент (процентна складова), яку просили стягнути з відповідача.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2015 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_2 170.378 доларів США 34 центи, що у гривневому еквіваленті становить 3.760.249 грн.96 коп. та яка складається з: заборгованості за кредитом 47.493 долари США 94 центи, що еквівалентно 1.048.191 грн.25 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом 50.875 доларів США 36 центів, що еквівалентно 1.122.819 грн. 20 коп.; заборгованості по комісії за користування кредитом 7.300 доларів США, що еквівалентно 161.111 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 55.000 доларів США, що еквівалентно 1.213.850 грн.; а також сума штрафів відповідно до договору: штраф (фіксована частина) 11 доларів США 33 центи, що еквівалентно 250 грн. 05 коп.; штраф (процентна складова) 9.697 доларів США 71 цент, що еквівалентно 214.028 грн.46 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2015 року виправлено описку в рішенні суду.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити, задовольнивши позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» частково, а саме, стягнути з неї на користь банку заборгованість за кредитом 47.493 долари США 94 центи, що еквівалентно 1.048.191 грн.25 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом 50.875 доларів США 36 центів, що еквівалентно 1.122.819 грн. 20 коп.; пеню за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором 2.851 долар США 72 центи, що еквівалентно 62.937 грн.46 коп.; штраф (фіксована частина) 01 долар США 13 центів, що еквівалентно 24 грн.94 коп.; штраф (процентна складова) 969 доларів 77 центів США, що еквівалентно 21.402 грн.84 коп., а всього стягнути 102.191 долар США 92 центи, що еквівалентно 2.255.375 грн.69 коп., а в іншій частині просить банку відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що судом безпідставно стягнуто з неї комісію в сумі 7.300 доларів США, що суд не застосував до вимог про стягнення пені строк позовної давності, тоді як нею подавалась заява про застосування строку позовної давності. Крім того ОСОБА_2 просить застосувати до спірних правовідносин положення ч.3 ст.551 ЦПК України про зменшення розміру нарахованої неустойки.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2015 року рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 55.000 доларів США, що еквівалентно 1.213.850 грн.; а також суми штрафів відповідно до договору: штраф (фіксована частина) 11 доларів США 33 центи, що еквівалентно 250 грн. 05 коп.; штраф (процентна складова) 9.697 доларів США 71 цент, що еквівалентно 214.028 грн.46 коп. скасовано. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» пеню за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 70.945 грн.80 коп. В задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов кредитного договору відмовлено. Вказано, що заборгованість за кредитним договором від 30 серпня 2007 року №DNK0GA00000054, яка виникла станом на 30 липня 2015 року, та підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» за рішенням суду замість суми 170.378 доларів США 34 центи, що у гривневому еквіваленті становить 3.760.249 грн.96 коп., складає 105.669 доларів США 30 центів, що еквівалентно 2.402.921 грн.45 коп., та яка складається з: заборгованості за кредитом 47.493 долари США 94 центи, що еквівалентно 1.120.856 грн.98 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом 50.875 доларів США 36 центів, що еквівалентно 1.200.658 грн. 50 коп.; заборгованості по комісії за користування кредитом 7.300 доларів США, що еквівалентно 172.280 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 70.800 грн.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2015 року виправлено помилку в резолютивній частині рішення суду. Вказано, що заборгованість за кредитним договором від 30 серпня 2007 року №DNK0GA00000054, яка виникла станом на 30 липня 2015 року, та підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» за рішенням суду замість суми 170.378 доларів США 34 центи, що у гривневому еквіваленті становить 3.760.249 грн.96 коп., складає 105.669 доларів США 30 центів, що еквівалентно 2.553.572 грн.28 коп., та яка складається з: заборгованості за кредитом 47.493 доларів США 94 центи, що еквівалентно 1.120 856 грн.98 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом 50.875 доларів США 36 центів, що еквівалентно 1.200.658 грн.50 коп.; заборгованості по комісії за користування кредитом 7.300 доларів США, що еквівалентно 161.111 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 70.945 грн.80 коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 червня 2016 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2015 року скасоване, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Відповідно до ч.4 ст.338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обовязковими для суду першої інстанції чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 30 серпня 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №DNK0GA00000054, згідно якого остання отримала від банку кредит у розмірі 55.000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04%, з кінцевим терміном повернення кредиту 30 серпня 2017 року.

Частиною 1 ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши ОСОБА_2 кредит у розмірі 55.000 доларів США.

Свої зобовязання за кредитним договором ОСОБА_2 виконувала неналежним чином, що призвело до утворення заборгованості, яка, відповідно до розрахунку позивача, станом на 30 липня 2015 року складає 203.663 долари США 32 центи, що станом на 30 липня 2015 року еквівалентно 4.494.849 грн.51 коп., з яких: 47.493 долари США 94 центи заборгованість за кредитом; 50.875 доларів США 36 центів заборгованість по процентам за користування кредитом; 7.300 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 88.284 долари США 98 центів пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; а також штрафи: 11 доларів США 33 центи (фіксована частина) та 9.697 доларів США 71 цент (процентна складова).

Задовольняючи частково позовні вимоги банку суд першої інстанції виходив з того, що вони законні та обґрунтовані у повному обсязі, заперечення відповідача у повному обсязі безпідставні, а письмова заява відповідача про застосування строків позовної давності до вимог в частині стягнення пені та, як наслідок, зменшення її розміру, не може слугувати підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів не може погодитись у повній мірі з такими висновками суду.

Відповідач ОСОБА_2 рішення суду в частині стягнення з неї заборгованості за тілом кредиту та заборгованості по процентам за користування кредиту у сумі, визначеній позивачем згідно деталізованого розрахунку заборгованості за курсом 01 долар США 22 грн.07 коп. (у межах уточнених позовних вимог), не оскаржує, а тому, відповідно до ст.303 ЦПК України, рішення суду в цій частині не переглядається.

Вирішуючи спір в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» комісії за укладеним кредитним договором колегія суддів виходить з наступного.

Пунктом 7.1. укладеного сторонами кредитного договору було передбачено сплату позичальником винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,2% від суми виданого кредиту щомісяця у період сплати, яка за час порушення відповідачем умов кредитного договору, згідно розрахунку позивача склала загальну суму 7.300 доларів США.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Вимогами ч.2 ст.215 ЦК України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року №9 розяснено, що судам відповідно до ст.215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом, та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом. Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом.

На підставі викладеного позовні вимоги банку в частині стягнення комісії у розмірі 7.300 доларів США задоволенню не підлягають.

Вирішуючи позовні вимоги банку про стягнення з відповідача пені у розмірі 88.284 долари США 98 центів та штрафів: а саме штрафу 11 доларів США 33 центи (фіксована частина) та 9.697 доларів США 71 цент (процентна складова) (згідно уточнених позовних вимог) колегія суддів приходить до наступного.

Згідно п.4.1 кредитного договору при порушенні позичальником будь-якого зобов'язання, передбаченого п.п.2.2.2.,2.2.3. даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 01 грн. за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується у гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати.

Пунктом 5.4. договору передбачено, що при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більше ніж на 30 днів, у зв'язку з чим банк змушений буде звернутися до суду, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250грн. + 5% від суми позову.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У п.27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30 березня 2013 року №5, зокрема роз'яснено, що положення ч.3 ст.551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч.2 статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями ст.ст.1054,1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Отже, ч.3 ст.551 ЦК України з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини 4 ст.10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року №6-100цс14 і відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

Крім того, судова колегія звертає увагу, що у правовій позиції Верховного Суду України в справі №6-2003цс15 зазначено, що цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Таким чином, відповідно до ст.549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Згідно зі ст.99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Такими випадками є ст.193, ч.4 ст.654 ЦК України, Закон України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16 квітня 1991 року, Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року №15-93, Закону України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 23 вересня 1994 року.

Відповідно до ч.1 ст.533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях.

Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом з тим ч.2 ст.533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити у грошовому зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України.

Згідно з ч.3 ст.533 ЦК України використання іноземної валюти як засобу платежу при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається лише у випадку, передбаченому законом (частина друга статті 192 ЦК України).

Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року, дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань»).

Таким чином, максимальний розмір пені повязаний із розміром облікової ставки Національного банку України; оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовим рішенням лише у національній валюті України гривні.

Такі висновки відповідають правовим позиціям Верховного Суду України, висловленим у постановах від 02 липня 2014 року у справі №6-79цс14 та від 01 квітня 2015 року у справі №3-29гс15, які відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обовязковими до застосування.

Цей розрахунок має бути здійснений на час обчислення пені з урахуванням дати невиконаного грошового зобовязання.

В п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №14 зазначено, що згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання.

Зважаючи на те, що пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за спірним договором згідно розрахунку позивача складає 88.284 долари США 98 центів, тобто розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, який складає 47.493 долари США 94 центи, та беручи до уваги заяву позивача про зменшення пені, колегія дійшла висновку, що нарахований банком станом на 30 липня 2015 року розмір пені повинен бути зменшений до достатнього та необхідного розміру 66.210 грн.

Враховуючи вищевикладене, стягнення на користь банку пені у розмірі 66.210 грн., колегія вважає за необхідне відмовити банку у задоволенні позовних вимог щодо стягнення на їх користь штрафів, оскільки вищевказані штрафи є несправедливим подвійним нарахуванням неустойки.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 7.300 доларів США, що еквівалентно 161.111 грн., а також суми штрафів відповідно до договору: штраф (фіксована частина) 11,33 доларів США, що еквівалентно 250,05 грн.; штраф (процентна складова) 9,697,71 доларів США, що еквівалентно 214.028,46 грн., скасуванню, з подальшою відмовою в задоволенні цих вимог ПАТ КБ «ПриватБанк». У звязку з чим другий абзац резолютивної частини рішення суду підлягає викладенню в іншій редакції.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 7.300 доларів США, що еквівалентно 161.111 грн., а також суми штрафів відповідно до договору: штраф (фіксована частина) 11,33 доларів США, що еквівалентно 250,05 грн.; штраф (процентна складова) 9,697,71 доларів США, що еквівалентно 214.028,46 грн. скасувати та в задоволенні цих вимог публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» відмовити.

Викласти другий абзац резолютивної частини рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2015 року в наступній редакції:

«Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №DNК0GA00000054 від 30 серпня 2007 року станом на 30 липня 2015 року у загальному розмірі 98.369 доларів США 30 центів, що еквівалентно 2.171.003 грн.70 коп., та 66.210 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 47.493 долари 94 центи, що еквівалентно 1.048.192 грн. 50 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 50.875 доларів США 36 центів, що еквівалентно 1.122.811 грн. 20 коп., та пені на несвоєчасність виконання зобовязань за договором в розмірі 66.210 грн.»

В решті рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2015 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Волошин М.П.

ОСОБА_3