провадження № 2/760/69/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У судове засідання сторони не з'явилися, причини своєї неявки суду не повідомили.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду з таких підстав.

Відповідно до статті 157 ЦПК суд має розглянути справу протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Суд встановив, що провадження у цій справі відкрито 23.10.2015, а справа була призначена до судового розгляду на 18.11.2015 (а.с. 26).

Разом із позовною заявою позивач подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

З інформації, отриманої на запит суду в порядку частини третьої статті 122 ЦПК, стало відомо, що відповідач ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 25).

Враховуючи те, що відповідач помер, виникла необхідність вирішити питання про залучення правонаступників відповідача до участі у справі у разі, якщо вони є, оскільки в силу принципу диспозитивності, суд не має можливості самостійно визначати коло відповідачів та залучати їх до справи.

Тому суд ухвалою від 18.11.2015 визнав обов'язковою явку представника позивача у судові засідання та відклав розгляд справи на 14.12.2015 (а.с. 33-34).

Позивач був повідомлений про дату наступного судового засідання, про те, що його явку визнано обов'язковою (а.с. 35), а також про причини, з яких його явка у судові засідання була визнана обов'язковою (а.с. 36).

У судове засідання 14.12.2015 представник позивача не з'явився, а тому розгляд справи був відкладений на 15.01.2016.

У судове засідання 15.01.2016 представник позивача повторно не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив.

За змістом частини третьої статті 169 ЦПК та пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК позовна заява залишається судом без розгляду за сукупності таких умов: а) належного повідомлення позивача про час і місце проведення судового розгляду; б) позивач повторно не з'явився в судове засідання; в) від позивача не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Представник позивача, незважаючи на те, що його явка була визнана судом обов'язковою, вдруге у судові засідання не з'явився, про час розгляду справи сповіщався завчасно та належним чином у порядку, визначеному статтею 74 ЦПК.

Так, про судове засідання, призначене на 14.12.2015, позивач був повідомлений судовою повісткою, отриманою ним 11.12.2015 (а.с. 37), а про судове засідання, призначене на 15.01.2016, позивач був повідомлений судовою повісткою, отриманою ним 29.12.2015 (а.с. 42), тобто не пізніше ніж за три дні до судового засідання з розрахунком, щоб позивач мав достатньо часу для явки в суд та підготовки до участі у судовому засіданні.

Таким чином, суд здійснив усі необхідні процесуальні дії для забезпечення явки позивача в судові засідання.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Являючись ініціатором даного судового провадження, позивач в судові засідання не з'являється, провадженням у справі не цікавиться.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до частини третьої статті 27 ЦПК особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Заборона зловживання правом міститься також у статті 13 ЦК.

Відповідно до частини шостої статті 13 ЦК у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

За правилами пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи нормативне регулювання даного питання національним та європейським законодавством, суд вважає, що позивач, звернувшись до суду з позовом, не з'являючись у судові засідання, не даючи суду можливості своїми діями у встановлений законом строк розглянути справу, зловживає своїми процесуальними правами, а тому суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду.

Керуючись статтями 157, 169, 207, 210, 293 ЦПК, суд,-

у х в а л и в:

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без розгляду.

Роз'яснити Публічному акціонерному товариству «Акцент-Банк» право звернення до суду повторно.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л. В. Шевченко