Справа № 544/95/16-ц
№ пров. 2/544/115/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2016 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Нагорної Н.В.,

за участю секретаря Ралець О.С,

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

у відкритому судовому засіданні, у залі суду м. Пирятин, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Харківецької сільської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 08 грудня 2002 року померла його тітка ОСОБА_6. Після її смерті залишилася спадщина, а саме земельна частка (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,86 га, яка знаходиться на території Харківецької сільської ради Пирятинського району Полтавської області. За життя померла склала заповіт, яким заповіла все своє майно йому. Однак він не може оформити спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,85 га., яка знаходиться на території Харківецької сільської ради Пирятинського району Полтавської області.

Позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити, суду надав пояснення, аналогічні викладеним у позові.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги свого довірителя підтримав, просив суд визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,85 га., яка знаходиться на території Харківецької сільської ради Пирятинського району Полтавської області. Суду пояснив, що заповіт, складений померлою ОСОБА_6, до цього часу не змінений та не скасований. Також представник позивача підтвердив, що земельна частка належала спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) площею 4,85 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), в межах Харківецької сільської ради Пирятинського району Полтавської області.

Представник відповідача - Харківецької сільської ради Пирятинського району Полтавської області позовні вимоги не визнав та пояснив, що крім ОСОБА_1 є ще один спадкоємець померлої, яка здійснювала догляд за спадкодавцем до її смерті. Окрім цього представник наполягає, щоб справа розглядалася не лише щодо земельного паю, а і щодо спадкового будинку в с. Харківці, який знаходиться вкрай занедбаному стані.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 проти задоволення позовних вимог заперечували у повному обсязі. Відповідач пояснила, що ОСОБА_6, це її рідна тітка, яка довгий час проживала сама в с. Харківці. Приблизно у 1999 році через хворобу тітки вона забрала її проживати до себе і почала доглядати за нею. У грудні 2002 року тітка померла, вона здійснювала її поховання. Оригінал сертифікату на спірну земельну частку (пай) знаходиться у неї. Спадщину після смерті тітки вона не оформляла до 2015 року. Про те, що в с.Харківці знаходиться пай і він ніким не оформлений, їй повідомили із сільської ради на початку 2015 року. Потім вона почала оформляти спадщину. Вважає, що позивач не має права на спадкове майно, оскільки він не доглядав за тіткою.

Суд, вислухавши доводи позивача та його представника, заперечення відповідачів та їх представників, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Судом установлено, що на підставі рішення Пирятинської районної державної адміністрації від 03 квітня 1996 року № 93 ОСОБА_6 отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 4,85 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), в межах Харківецької сільської ради Пирятинського району Полтавської області (а.с.38).

08 грудня 2002 року ОСОБА_6 померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КЕ №305679 (а.с.4).

За життя ОСОБА_6 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Харківецької сільської ради, яким заповіла все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалося, ОСОБА_5 - позивачу по справі (а.с.5).

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 27 квітня 2016 року, яке набрало законної сили, ОСОБА_1, як спадкоємцю за заповітом, було відмовлено у задоволенні його вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.89-91).

Окрім цього, ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом, подав заяву до Пирятинської нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, проте державним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ОСОБА_1 не надано правовстановлюючий документ на вищевказану земельну частку (пай) (а.с.9).

Після встановлення зазначених обставин та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до такого висновку.

Оскільки спадкодавець помер й спадщина відкрилась 08 грудня 2002 року, тобто до набрання чинності ЦК 2003р., тому дані правовідносини регулюються ЦК 1963р. й застосовуються норми ЦК 1963р.

Згідно зі ст. 524 ЦК Української РСР 1963р. спадкування здійснюється за заповітом чи за законом.

За нормами цивільного законодавства до складу спадкової маси можуть входити тільки ті права і обовязки, носієм яких був спадкодавець, і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває право власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, земельну ділянку та інше.

Як убачається з матеріалів справи, на момент своєї смерті ОСОБА_6 не набула право власності на спірну земельну частку (пай). Крім того позивачем, як того вимагають приписи ст.ст.10, 60ЦПК України, не було надано суду доказів того, що ОСОБА_6 набула право власності на спірну земельну частку (пай). Згідно доказів, наданих сторонами по справі, ОСОБА_6 набула лише право на земельну частку (пай), що підтверджено Сертифікатом на земельну частку (пай) (а.с.17), тому в силу закону до спадкоємця можуть перейти тільки ті права, носієм яких була спадкодавець ОСОБА_6, і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок її смерті. Отже у звязку з тим, що спадкодавець ОСОБА_6 не набула право власності на земельну частку (пай), то позивач спадкоємець за заповітом також не може набути на вказане майно право власності.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Враховуючи вище викладене, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та в їх задоволенні слід відмовити, оскільки спадкодавець ОСОБА_6 не набула право власності на земельну частку (пай), тому позивач спадкоємець за заповітом також не може набути на вказане майно право власності в порядку спадкування за заповітом.

Керуючись ст.ст.5-11, 57-60, 209, 212-215, 292 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до Харківецької сільської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.В.Нагорна