Справа № 152/933/16-ц
У Х В А Л А

іменем України

01 серпня 2016 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представників третьої особи ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Шаргороді Вінницької області в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 сільської ради Шаргородського району Вінницької області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, ОСОБА_6 про визнання недійсним заповіту,

встановив:

22.06.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_5 сільської ради Шаргородського району Вінницької області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, ОСОБА_6 про визнання недійсним заповіту.

Мотивуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що 06.01.2008 року помер його батько ОСОБА_7 Після смерті батька залишилося спадкове майно, яке складається, в тому числі, із земельної ділянки площею 1,2650 га, що знаходиться на території ОСОБА_5 сільської ради, що підтверджується державним актом серії ЯБ №389124, виданим Шаргородською РДА 25.06.2003 року. Спадкоємцем по закону зазначеного майна є він. Спадщину після смерті батька він прийняв в порядку ч.ч.2, 3 ст.1268 ЦК України.

При оформленні спадщини він дізнався про наявність заповіту від імені батька на імя ОСОБА_6 від 03.04.2002 року, у звязку із чим державним нотаріусом відмовлено йому у оформленні спадщини.

Вважає означений заповіт недійсним, оскільки батько не укладав його, тому цей заповіт складений з порушенням вимог щодо його змісту і форми.

Просить визнати недійсним заповіт від імені ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6, посвідчений 03.04.2002 року ОСОБА_5 сільською радою і зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №79.

23.06.2016 року відкрито провадження у справі і призначено справу до розгляду в попередньому судовому засіданні на 07.07.2016 року, яке відкладено у звязку із клопотаннями сторін та їх представників про витребування доказів на 21.07.2016 року та на 01.08.2016 року.

01.08.2016 року представник позивача адвокат ОСОБА_8 подав до суду заяву про збільшення підстав позовних вимог, яка прийнята судом.

Позивач ОСОБА_1 01.08.2016 року подав у попередньому судовому засіданні заяву про відмову від послуг адвоката ОСОБА_8 як представника та особи, яка надає правову допомогу (а.с.80).

Відмова ОСОБА_1 від надання послуг представником адвокатом ОСОБА_8 прийнята судом.

01.08.2016 року позивач ОСОБА_1 подав у попереднє судове засідання заяву про прийняття судом його відмови від позову до ОСОБА_5 сільської ради Шаргородського району Вінницької області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, ОСОБА_6 про визнання недійсним заповіту та закриття провадження у справі у звязку із відмовою від позову.

Представник відповідача ОСОБА_5 сільської ради ОСОБА_2 в попередньому судовому засіданні не заперечував щодо задоволення заяви ОСОБА_1 про закриття провадження у справі у звязку із відмовою від позову.

Представники третьої особи ОСОБА_6 ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 у попередньому судовому засіданні не заперечували щодо задоволення заяви ОСОБА_1 про закриття провадження у справі у звязку із відмовою від позову.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відмову від позову і закриття провадження у справі, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.2 ст.11 ЦПК України).

Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач (ч.1 ст.30 ЦПК України).

Частиною 2 ст.31 ЦПК України встановлено, що позивач має право протягом усього часу розгляду справи, в тому числі, відмовитися від позову.

Таким чином, ОСОБА_1, відповідно до вимог ч.2 ст.31 ЦПК України, має право відмовитися від позову.

Позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи (ч.1 ст.174 ЦПК України).

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі (ч.3 ст.174 ЦПК України).

Відмова ОСОБА_1 від позову викладена в заяві до суду, є добровільною, не суперечить законові, не порушує прав та інтересів сторін учасників судового розгляду, тому може бути прийнята судом у попередньому судовому засіданні, оскільки ч.11 ст.130 ЦПК України встановлено, що попереднє судове засідання проводиться з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом для судового розгляду…

Відповідно до п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Оскільки відмова ОСОБА_1 від позову не суперечить законові, не порушує прав та інтересів сторін учасників судового розгляду, тому є підстави для прийняття судом відмови останнього від позову і закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст.130, 174, п. 3 ч.1 ст.205, ст.210 ЦПК України, суд

ухвалив:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 сільської ради Шаргородського району Вінницької області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, ОСОБА_6 про визнання недійсним заповіту закрити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: