Справа № 1317/531/12 Головуючий у 1 інстанції: Міга Я.М.
Провадження № 22-ц/783/5046/16 Доповідач в 2-й інстанції: Бермес І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Богонюка М.Я., Ванівського О.М.

за участі секретаря: Цапа П.М.

з участю ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Радехівського районного суду Львівської області від 20 березня 2012 року у справі за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції у Львівській області про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_2 в праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа до виконання ним своїх зобов'язань згідно ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження», -

встановила:

Оскарженою ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 20 березня 2012 року подання задоволено частково.

Встановлено (до повного виконання усіх зобов'язань перед стягувачем за виконавчим лисом №2-2160/09, який видано Шевченківським районним судом м. Львова 10.08.2009 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі 600 грн. щомісячно з проведенням індексації відповідно до закону, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно) тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, без вилучення паспорта.

В решті заявлених вимог відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що ухвала суду є безпідставною і незаконною, оскільки судом допущено порушення норм процесуального права. Вказує, що йому не було відомо про наявність у нього заборгованості по аліментах на час слухання судом подання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Також апелянт зазначає, що відповідно до листа Радехівського районного відділу державної виконавчої служби від 29.06.2016 року №3723 заборгованості по аліментах станом на даний час немає.

Просить ухвалу суду скасувати і постановити нову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених вимог законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Як вбачається з оскарженої ухвали ВДВС Радехівського районного управління юстиції у Львівській області звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа до виконання ним своїх зобов'язань, згідно ст.5 ЗУ «Про виконавче провадження», ЗУ «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», оскільки ним за виконавчим провадження ВП №14330550 не погашено заборгованість по аліментах на утримання дитини у твердій грошовій сумі 600 грн. щомісячно з проведенням індексації відповідно до закону, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, що становить заборгованість в сумі 10694,42 грн.

Задовольняючи частково дане подання районний суд виходив з того, що невжиття відповідних заходів у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Однак колегія суддів з такими висновками суду не погоджується з врахуванням наступного.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок,випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розв'язання спорів у цій сфері регулює Закон України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України".

У відповідності до положень ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України" та п.18 ч.2ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання,зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Тобто, стаття 377-1 ЦПК України імперативно вказує на те, що розгляд вище згаданого подання відбувається з участю державного виконавця і не містить положень про те, що неявка в судове засідання державного виконавця не є перешкодою для вирішення питання про обмеження виїзду боржника за межі України.

Проте питання про тимчасове обмеження розглянуте без повідомлення державного виконавця про час та місце судового засідання, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України.

Докази про його повідомлення про час розгляду подання в матеріалах справи відсутні.

Із змісту подання головного державного виконавця не вбачається, що подання обґрунтовано ухиленням боржника від виконання рішення суду, доказів такого ухилення суду не надано.

З матеріалів справи вбачається, що суд не перевірив, чи в межах виконавчого провадження вжиті усі можливі заходи примусового виконання рішення суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин ухвала суду, як така, що постановлена з порушенням вимог процесуального закону підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст.307, ст.312, ст.315, ст.317, ст.319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Радехівського районного суду Львівської області від 20 березня 2012 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Бермес І.В.

Судді: Богонюк М.Я.

Ванівський О.М.