Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у здійсненні права користування нерухомим майном, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 04 травня 2016 року, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом, у якому просила усунути їй перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження квартирою АДРЕСА_1 шляхом зобов'язання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 знести реконструйовану під творчу майстерню частину горищного приміщення над квартирою АДРЕСА_2 за рахунок відповідачів та провести горище житлового будинку у попередній стан.

На обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що вона є власником кв. АДРЕСА_1. Один із власників кв. АДРЕСА_2 ОСОБА_7 12 грудня 1997 року звернувся із заявою до Луцького міського голови про надання дозволу на пристосування частини горища, що розташоване над його квартирою, під творчу майстерню.

В подальшому був розроблений проект реконструкції частини горищного приміщення під творчу майстерню, однак, у результаті проведеної відповідачами реконструкції горищного приміщення не лише над своєю квартирою, а і над половиною горища всього будинку, в її квартирі з'явились повздовжні тріщини на стінах шириною приблизно 0,7 см та тріщини по всіх несучих стінах квартири, що підтверджується складеним актом комісією ЖКП № 3 від 05 березня 2010 року.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 квітня 2016 року залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 04 травня 2016 року, позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не чинити перешкод ОСОБА_4 у здійсненні її права безпечного користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом знесення за їх рахунок реконструйованої частини горищного приміщення під творчу майстерню над квартирою АДРЕСА_2 та зобов'язано відповідачів привести його у відповідність до вимог чинного законодавства та проектної документації по реконструкції горища.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_4 є власником кв. АДРЕСА_1. Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є співвласниками кв. АДРЕСА_2, яка розташована поверхом вище та над квартирою позивача.

Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 29 січня 1998 року дозволено відповідачам розробити проект на реконструкцію частини горищного приміщення над кв. АДРЕСА_2 із збільшенням загальної корисної площі на 80 кв. м, а рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 16 липня 2009 року дозволено відповідачам завершити реконструкцію частини горищного приміщення під творчу майстерню.

05 березня 2010 року комісією ЖКП № 3 складено акт, з якого вбачається наявність повздовжніх тріщин в будинку розміром до 0.7 см та волосяних тріщин по всіх несучих стінах квартири позивача.

Відповідно до висновку № 8118-8123 складеного комісією судової будівельно-технічної експертизи від 19 лютого 2016 року встановлено, що однією із причин виникнення (тріщин на стінах) елементів будівельних конструкцій у кв. АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4 є нерівномірне осідання стін від зміни навантаження (в результаті реконструкції частини горищного приміщення на кв. АДРЕСА_2 під творчу майстерню з влаштуванням каміну та цегляної стіни (по осі В).

Даним висновком також, встановлено, що виконані відповідачами роботи по реконструкції частини горищного приміщення не відповідають проектним рішенням, листу № 130 від 09 грудня 1997 року Волинського філіалу інституту «НДІ Проектреконструкція», технічним умовам ЖКП № 3 на завершення реконструкції частини горищного приміщення над квартирою АДРЕСА_2 під творчу майстерню.

Із акту, складеного комісією працівників ЖКП №3 вбачається, що поява тріщин на стінах та волосяних тріщин по всіх несучих стінах квартири збігається з часом введення в експлуатацію реконструйованої частини горищного приміщення під творчу майстерню і, відповідно вбачається причинний зв'язок між відхиленнями від проектних рішень, рекомендацій Волинського філіалу інституту «НДІ Проектреконструкція», технічних умов ЖКП №3 на завершення реконструкції частини горищного приміщення над квартирою АДРЕСА_2 під творчу майстерню та технічним станом всього житлового будинку по АДРЕСА_1 та квартири ОСОБА_4

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що недотримання відповідачами умов проекту на реконструкцію та вимог чинного законодавства в сфері перепланування частини горищного приміщення під творчу майстерню, а саме: огороджувальна стіна творчої майстерні влаштована із повнотілої цегли, а проектом реконструкції передбачалось лише застосування дерев'яних елементів, спричинило руйнування квартири ОСОБА_4 і унеможливлює безпечне користування її власністю та породжує можливу загрозу її життю і здоров'ю, що порушує права позивача на користування та розпорядження належним їй майном.

Доводи касаційних скарг не дають підстав для скасування ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій судових рішень, тому касаційна скарга ОСОБА_6 підлягає відхиленню, а оскаржувані судові рішення - залишенню без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 04 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова