Справа № 360/2101/15-ц Головуючий у І інстанції Унятицький Д. Є.
Провадження № 22-ц/780/3920/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 43 29.07.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

29 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Сушко Л.П., Фінагєєва В.О.,

за участю секретаря Волинець Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 28 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про виселення, звільнення квартири та повернення її власнику та

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Бригантина-2» про визнання договору переуступки паю на квартиру з поетапною оплатою недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду із зазначеним позовом у відповідності до норм ст.ст. 526, 533 ЦК України, ст. 375 ЦК України та просили виселити відповідачку із квартири № 19, що знаходиться по вул. Шкільній, 8 у смт. Немішаєве Бородянського р-ну Київської області та зобовязати передати вказану квартиру власнику паю на цю квартиру ОСОБА_4

Свої вимоги обґрунтовували тим, що 18 лютого 2013 року між відповідачкою ОСОБА_2 та власником паю на цю квартиру ОСОБА_4 та його дружиною ОСОБА_3 укладено «Договір переуступки паю в ОК ЖБК «Бригантина-2» з поетапною оплатою». Договірна ціна квартири, що підлягала оплаті, складала 48200 дол. США (в гривневому еквіваленті). Із серпня 2013 року відповідачка припинила виконувати зобовязання по Договору належним чином, внаслідок чого має заборгованість за поточними платежами більше ніж за 6 місяців, тому відповідно до п.7.5 Договору вона повинна бути виселена з квартири, а квартира повинна бути повернута власнику паю ОСОБА_4

19 січня 2016 року ОСОБА_2В через представника ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом про визнання недійсним «Договору переуступки паю в ОК ЖБК «Бригантина-2» з поетапною оплатою», мотивуючи його тим, що оспорюваний Договір не відповідає вимогам законодавства України, оскільки даний Договір має елементи договору купівлі-продажу квартири з відстроченням розрахунку, то має бути укладений у письмовій нотаріально засвідченій формі. Також Договір містить незрозумілий комерційний курс долара США до гривні, що суперечить нормам статті 533 ЦПК України.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 28 квітня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про виселення, звільнення квартири та повернення її власнику відмовлено.

Також вказаним рішенням суду відмовлено і у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Бригантина-2» про визнання договору переуступки паю на квартиру з поетапною оплатою недійсним .

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, відповідачка ОСОБА_2 в особі свого представника - ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції в частини відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог шляхом задоволення зустрічного позову у повному обсязі, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції при розгляді справи встановлено, що 18 лютого 2013 року між ОСОБА_2, з однієї сторони та ОСОБА_3, ОСОБА_4 з другої сторони, укладений договір переуступки паю на квартиру в ОК ЖБК «Бригантина-2» з поетапною оплатою, за яким ОСОБА_3, ОСОБА_4 (Сторона-2) передають ОСОБА_2 (Сторона-1) свій пай у ОК ЖБК «Бригантина-2», який відповідає праву на квартиру №19, що знаходиться за адресою: Київська область, Бородянський район, вул. Шкільна,8 та встановлює порядок сплати залишку суми за пай, що підтверджується копією вказаного Договору.

Відповідно до п. 5 Договору ОСОБА_2 набуває право користування квартирою з дня підписання Договору.

Пунктом 7.5. вказаного договору встановлено, що якщо Сторона-1 заборгує поточні оплати Стороні-2 більше, ніж за 6 місяців без погодження Сторони-2, дія зобов'язань Сторони-2 припиняється в односторонньому порядку. В цьому випадку Сторони-2 набуває права в односторонньому порядку розірвати договір, виставити квартиру на продаж, а після погашення заборгованості і штрафу у розмірі 1000 дол. США, решту коштів в 3-денний строк повернути Стороні-1. Сторона-1 зобов'язується в цьому випадку звільнити квартиру та повернути її у стані не гіршому, ніж отримала.

Відповідно до фінансового звіту заборгованість Сторони-1 за Договором станом на 01 вересня 2015 року складає 136 982,46 грн.

Вирішуючи вказаний спір та відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог, суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що оскільки на момент підписання Договору ОСОБА_2 бажала набути права власності на пай в ОК ЖБК «Бригантина-2», її волевиявлення було вільним і відповідало внутрішній волі, а валютне зобовязання в доларах США відповідає вимогам ст. 524 ЦК України.

Колегія суддів не може погодитися із вказаним висновком суду першої інстанції виходячи з наступних обставин.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 192 ЦК України передбачено, що законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частина друга статті 524 ЦК України надає право сторонам визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті.

Згідно ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане в гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Так з матеріалів справи вбачається, що 18 лютого 2013 року між апелянтом ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_3, ОСОБА_4 з іншої сторони укладено «Договір переуступки паю в ОК ЖБК «Бригантина -2» на квартиру з поетапною оплатою».

Згідно з п. 2 вказаного Договору ОСОБА_2 сплатила подружжю ОСОБА_4 готівкою аванс у розмірі 40 625,00 грн., що за комерційним курсом становило 5000 дол. США. Загальна вартість квартири без ремонту з котлом становить 48 200 дол. США, у тому числі: квартира - 45 500 дол. США, лоджія - 2 200 дол. США, двоконтурний газовий котел з підключенням - 500 дол. США. Решта суми сплачується по системі ануїтету на 5 років під 12,5% річних, які ОСОБА_2 мала сплатити другій стороні як оренду за несплачену частку квартири. Щомісячна оплата складає 971,91 дол. США в еквіваленті в гривнях по курсу купівлі долара. (а.с.6).

Тобто, окрім авансу, всі інші грошові зобовязання за Договором переуступки паю взагалі виражені виключно у доларах США. А так звана орендна плата визначена не як сума грошового зобовязання в гривні із зазначенням його грошового еквіваленту в іноземній валюті, а навпаки, розмір зобовязання в іноземній валюті із зазначенням її гривневого еквівалента по незрозумілому комерційному курсу. При визначенні порядку оплати вартості квартири застосовано ануїтет (серія платежів рівними сумами і через рівні проміжки часу).

Приписи ч. 1 ст. 524 ЦК України як імперативна, а не диспозитивна правова норма прямої дії визначає, що зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Із вищезазначеного вбачається, що п. 2 Договору не відповідає вимогам Закону, оскільки повинно бути зазначено зобовязання у конкретній сумі, вираженій у гривні із зазначенням її доларового еквівалента.

Аналізуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що таке порушення призвело до того, що після зростання курсу гривні до долара США у значному розмірі, вартість Квартири також суттєво збільшилась, хоча ринок нерухомості такого зростання ціни на аналогічне житло не зазнав.

Тобто, використання відповідачами розрахунку в доларовому еквіваленті значно погіршило становище позивачки.

Також зі змісту Договору видно, що він є змішаним і містить елементи купівлі-продажу, уступки права, оренди, лізингу, кредитного договору у іноземній валюті (сума в доларах, ануїтет, відсотки річних і т.д.).

Зі змісту Договору видно, що він укладений ОСОБА_3 як фізичною особою - підприємцем із зазначенням її свідоцтва про державну реєстрацію та скріпленням свого підпису печаткою ФОП. При цьому індивідуальна ліцензія на здійснення операцій з іноземною валютою відсутня.

Як вбачається з матеріалів справи, у Договорі застосовано незрозумілий комерційний курс долара США до гривні. Зі змісту розписок на підтвердження часткового виконання грошового зобовязання ОСОБА_2, які є невідємною частиною Договору вбачається, що всі вони складені, підписані ОСОБА_3 та скріплені її печаткою як фізичної особи підприємця та підтверджують, що відповідачі в порушення ст. 533 ЦК України вимагали від позивача і приймали від останньої грошові кошти в доларах США, лише зазначаючи в розписках гривневий еквівалент (а.с.78-105).

18 лютого 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, який діяв вже як Голова ОСОБА_6, укладено ще один договір - про спільну пайову участь у будівництві житлового кооперативного будинку (далі - Договір-2), на підставі якого позивач отримав статус «Пайовика» (а.с.72-73).

Предметом Договору-2 є спільне будівництво житлового кооперативного будинку по вул. Шкільній, 8, з подальшою передачею Пайовикові його частки у вигляді однокімнатної квартири № 19.

У відповідності до п. 2 ОСОБА_6 як Забудовник зобовязався передати Пайовику Квартиру, а Пайовик - отримати дану Квартиру у вказаний у Договорі-2 строк.

Ціна за 1 кв. м визначена у повній відповідності до чинного законодавства, у гривні, в розмірі 2 178,00 грн і залишається незмінною до повного виконання сторонами договірних зобовязань.

Загальна вартість Квартири встановлена у 83 853 грн, що відрізняється від вартості, зазначеній у п. 2 Договору-1.

Пункт 7.1 Договору-2 визначає строк його дії з моменту підписання до повного виконання сторонами взятих на себе зобовязань.

Квартира передана ОСОБА_2 згідно з актом приймання-передачі від 20 лютого 2013 р., підписаним ОСОБА_2 та ОСОБА_4, як Головою ОСОБА_6, що є підтвердженням того, що квартира передавалася на підставі і на виконання умов Договору-2, укладеного з Кооперативом, а не з відповідачами подружжям ОСОБА_4, як фізичними особами (а.с.74).

А відтак, колегія суддів приходить до висновку, що суд не надав оцінку ні нормативно-правовому обґрунтуванню зустрічної позовної заяви, ні вказаному Договору, не визначив цивільно-правові відносини, які дійсно виникли між сторонами і на підставі яких договірних відносин.

Колегія суддів вважає, що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання недійсним «Договору переуступки паю в ОК ЖБК «Бригантина -2» на квартиру з поетапною оплатою» є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту Договору переуступки паю в ОК ЖБК «Бригантина-2» з поетапною оплатою ОСОБА_3, ОСОБА_4 передають ОСОБА_2 свій пай в ОК ЖБК «Бригантина-2, який відповідає праву на вступ в ОК ЖБК «Бригантина-2» та отримання Свідоцтва на право власності на квартиру №19 загальною площею 50,8 кв.м., що знаходиться по вул. Шкільній, 8 у смт. Немішаєве Бородянського р-ну Київської області. За отримання паю на вищезгадану квартиру, ОСОБА_2 передала ОСОБА_3, ОСОБА_4 аванс на суму 40625 грн. Загальна вартість квартири складає 48200 дол. США.

Пай - це майновий поворотний внесок члена кооперативу у створення та розвиток кооперативу, який здійснюється шляхом передачі кооперативу майна, в тому числі грошей, майнових прав, а також земельної ділянки.

Так із тексту оспорюванного договору вбачається, що предметом даного є не пай в в розумінні внеску з відповідним його грошовим визначенням, а безпосередньо нерухоме майно - квартира, що випливає із пункту 3 Договору : « згідно до цього договору , квартира передається стороні 1 без ремонту з газовим котлом.», п.4 Договору «квартира передається Стороні 1 по акту здачі-прийомки».

Аналогічний зміст предмета договору «квартира» міститься і в п. 6, 6.2, 6.3, 6.4, 7.1, 7.6, 8, та п. 12 «є».

Згідно до ч.ч. 2, 3 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. Права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу квартири укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Роблячи аналіз вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що предметом оскаржуваного Договору являється квартира, за яку ОСОБА_2 вносила грошові кошти шляхом ануїтету. Також всі умови договору стосуються не паю, а квартири, що тягне за собою розуміння виду договору не переуступки паю на квартиру, а договору купівлі - продажу квартири із визначеними вимогами щодо додержання умов укладення такого договору, одним із основних умов якого є нотаріальне посвідчення.

Крім того, колегія суддів повність погоджується із доводами позивачки щодо того, що визначаючи вартість предмета договору у валюті, та при цьому, відстрочуючи сплату вказаного предмета під відсотки у валюті доларах США, без відповідної ліцензії на здійснення валютних операцій сторони вказаного договору порушили положення ст. 99 Конституції України, ст.. 192, 193, 524 ч.1, ЦК України, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», у звязку з чим вказаний договір є укладеним з порушенням вимог ст. 203 ч.1 п.4 ЦК України, а тому відповідно до норм ст. 215, 220 ч.1 ЦК України вказаний договір повинен бути визнаний недійсним.

В іншій частині рішення не оскаржується, тому колегією суддів не переглядається.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 192, 215, 524, 533, 656, 657 ЦК України, ст.ст. 60, 88, 209, 212-215, 303, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 28 квітня 2016 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Бригантина-2» про визнання договору переуступки паю на квартиру з поетапною оплатою недійсним задовольнити.

Визнати недійсним договір переуступки паю на квартиру в обслуговуючому кооперативі «Житлово-будівельний кооператив «Бригантина-2» з поетапною оплатою, укладений 18 лютого 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_4.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А.Яворський

Судді: Л.П.Сушко

ОСОБА_7