Номер провадження: 22-ц/785/5407/16
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Кравця Ю.І., Ващенко Л.Г.

при секретарі: Лопотані В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ „Всеукраїнський Банк Розвитку" Міхна Сергія Семеновича на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 13 травня 2016 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа ПАТ „Всеукраїнський Банк Розвитку" про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_5, третьої особи ПАТ „Всеукраїнський Банк Розвитку" про поділ спільного майна подружжя, а саме квартири АДРЕСА_1, встановлення порядку користування вищезазначеною квартирою, визнання кредитного договору, який укладено між відповідачем та третьою особою на отримання споживчого кредиту таким, що укладений в інтересах сім"ї та визнати рівними частки сторін в зобов"язанні по сплаті залишку кредиту та заборгованості по сплаті процентів по кредиту. Крім того, позивач просив забезпечити позов, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 13 травня 2016 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 13 травня 2016 року заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ „Всеукраїнський Банк Розвитку" Міхно Сергій Семенович звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 13.05.2016 року про забезпечення позову скасувати та постановити нову, якою відмовити заявнику у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції при постановленні ухвали норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню на таких підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Задовольняючи заяву позивача про накладення арешту на трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, районний суд виходив з того, що між сторонами виникли спірні відносини і до вирішення справи по суті відповідач може реалізувати спірне майно та таким чином у подальшому утруднити виконання рішення суду або зробити його неможливим.

Такий висновок суду є правильним та таким, що ґрунтується на вимогах ст. ст. 151-153 ЦПК України.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.1 ч. 1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 заявлено позов до ОСОБА_5, третя особа ПАТ „Всеукраїнський Банк Розвитку" про поділ спільного майна подружжя, а саме трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1.

Отже, предметом спору є трьохкімнатна квартира АДРЕСА_1.

При таких обставинах вимога позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, є видом забезпечення позову співмірним заявленим вимогам.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не переконався, що між сторонами виник спір та вжив заходи забезпечення позову - арешт нерухомого майна, який не є співмірним заявленим вимогам є неспроможними, оскільки суперечать матеріалам справи і не спростовують правильність висновку суду про задоволення заяви про забезпечення позову.

Судова колегія не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що районний суд не звернув уваги, що ПАТ „ВБР" перебуває на стадії ліквідації, а також на наявність судового спору про солідарне стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ „ВБР" заборгованості за кредитним договором, оскільки даний спір стосується іншої справи, інших позовних вимог.

Крім того, судова колегія не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд не переконався чи дійсно існує загроза відчуження відповідачем спірного майна, оскільки забезпечення позову має за мету до вирішення справи по суті усунути саму можливість відчужити предмет спору і ти самим утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 155 ЦПК України у разі скасування заходів забезпечення позову, набрання законної сили рішенням про відмову у задоволенні позову чи ухвалою про закриття провадження у справі або залишення заяви без розгляду особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, завданих забезпеченням позову.

Тобто, законодавець зобов'язуючи розглядати заяви про забезпечення позову у стислі строки, без можливості перевірки відомостей повідомлених позивачем, таким чином виходить з добросовісності дій сторони. Втім одночасно відповідачеві надається реальна процесуальна можливість заявити про відшкодування збитків у разі недобросовісних дій позивача щодо забезпечення позову в контексті заявленого ним вимог.

За таких обставин, судова колегія доходить висновку, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування ухвали, при вирішенні заяви про забезпечення позову не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, внаслідок чого апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 317 ЦПК України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ „Всеукраїнський Банк Розвитку" Міхна Сергія Семеновича - відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 13 травня 2016 року про забезпечення позову - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та скарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: Ю.І. Кравець

Л.Г. Ващенко