Номер провадження 2/754/1203/16
РІШЕННЯ

Іменем України

18 липня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Таран Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Чернишової А.М., Малинки А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1, про стягнення в порядку регресу суми виплаченого страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» - (далі по тексту ПрАТ «СК Провідна») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та просить суд стягнути з відповідача в порядку регресу, суму страхового відшкодування в розмірі 26715,16 грн. та судові витрати по справі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05.11.2014 року о 01 год. 40 хв. по проспекту Ватутіна 11, в м. Києві, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля НОМЕР_1, водій ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_2, водій ОСОБА_3

В результаті ДТП автомобіль НОМЕР_2, отримав технічні пошкодження та вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 26715,16 грн.

ПрАТ «СК Провідна» виплатило ОСОБА_3 26715,16 грн. на підставі страхового акту № від 16.03.2015 року, що підтверджується платіжним дорученням від 17.03.2015 року.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП .

Позивач після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до ОСОБА_1, як до водія забезпеченого транспортного засобу, яким було спричинено дорожньо-транспортну пригоду, оскільки вона не повідомила страховика, ПрАТ «СК «Провідна», про ДТП у встановлений строк.

Відповідач свого обов'язку не виконала та не надала жодних документів, які б підтверджували неможливість його виконання.

Окрім цього, ПрАТ «СК «Провідна» надсилало вимогу ОСОБА_1, яку було отримано до 03.06.2015 року, що підтверджує бажання позивача врегулювати спір в досудовому порядку. Та оскільки спір не вдалося врегулювати у досудовому порядку позивач вимушений звернутись з вказаним позовом до суду.

Представник позивача в судове засідання, що було призначено на 18.07.2016 року на 09 год. 30 хв. не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову у повному обсязі. Та судом останнього було допитано в якості свідка.

Під час допиту в якості свідка ОСОБА_4 повідомив суду, що 05.11.2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода. Про те, що слалася дорожньо-транспортна пригода страховика було попереджено та ОСОБА_1 їздила в офіс страховика, щоб подати заяву про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася. Співробітники ж страхової повідомили її про те, що це не той офіс, де приймають заяви, у зв'язку з чим представник та відповідачка їздили по різних офісах. Також намагалися дізнатися які саме співробітники страхової відмовилися приймати заяву про настання дорожньо-транспортної пригоди. В страхову поїхали на третій день, однак це була не вірна адреса. Наступний день був вихідним днем. З клопотанням щодо продовження строків подачі заяви у зв'язку настанням дорожньо-транспортної пригоди у зв'язку виниклою ситуацією не зверталися.

Заслухавши покази представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 05.11.2014 року о 01.40 годині, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по пр. Ватутіна, 11 в м. Києві, порушила п.п. 2.3Б, 12.3, 13.1 ПДР України, при цьому не врахувала дорожню обстановку, не вибрала безпечну швидкість, при виникненні перешкоди не вжила заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки чи безпечного об'їзду перешкоди в результаті чого скоїла зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, піл керуванням водія ОСОБА_3, який рухався в попутному напрямку попереду і виконував маневр розвороту, що спричинило пошкодження зазначених транспортних засобів, чим скоїла адмінправопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 02.12.2014 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП.

Згідно з ч.4 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Отже, особою, винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 05.11.2014 року за участю вказаних вище автомобілів, є водій ОСОБА_1

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля НОМЕР_1 на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/5169169 застрахована у ПрАТ «СК «Провідна». Строк дії договору до 20.06.2015 року.

У зв'язку з вищезазначеним, ОСОБА_3 звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АС/5169169.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, були завдані механічні пошкодження автомобілю НОМЕР_2 та вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 26715,16 грн.

Позивач визнав вказану подію страховим випадкомта здійснив виплату страхового відшкодування ОСОБА_3 26715,16 грн. на підставі страхового акту № від 16.03.2015 року, що підтверджується платіжним дорученням №0010964 від 17.03.2015 року.

Статтею 8 Закону України «Про страхування» визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку, також визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

У відповідності до положень ч.1 ст.990 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.25 Закону України «Про страхування» страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт складається страховиком у формі, яка ним встановлюється.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 Цивільного кодексу України та п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором.

Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до п. 33.1 ст. 33 вказаного закону, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

За приписами п. 38.1 ст. 38 цього Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За приписами ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 179 ЦПК предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідач не звернувся до страхової компанії протягом трьох днів з дати дорожньо-транспортної пригоди з повідомленням, встановленого МТСБУ зразка, у зв'язку з чим у страхової компанії виникло право подати регресний позов після виплати страхового відшкодування.

Представник відповідача, який був допитаний судом в якості свідка суду показав, що відповідач зверталася до страхової компанії, намагалася повідомити співробітників страхової компанії про скоєння ДТП, проте таке повідомлення не було прийнято у одному з офісів, зверталась лише усно, що не є доказом повідомлення страхової компанії про ДТП.

Згідно з ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування, протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику, тощо.

У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Дорожньо-транспортна пригода зафіксована правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнута до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування на користь потерпілої особи.

Разом з тим, в обґрунтування доводів повідомлення страховика про настання ДТП протягом трьох робочих днів з дня настання ДТП, ні відповідачем ні його представником суду не надано та в процесі розгляду справи судом не здобуто. Крім того не надано доказів звернення до страховика з клопотанням про продовження строків подачі заяви про ДТП.

Разом з тим, суд звертає увагу, що за приписами підпункту 38.1.1 «в» пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника, в разі залишення останнім місця пригоди.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в розмірі понесених витрат в сумі 26715,16 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки даний спір вирішено на користь позивача, позов задоволено, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору в розмірі 1218,00 грн.

Керуючись ст.ст. 993, 1166, 1191 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1, про стягнення в порядку регресу суми виплаченого страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування 26715,16 грн. та понесені по справі судові витрати зі сплати судового збору 1218,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі та не були присутні під час його проголошення протягом 10 днів з дня отримання копії даного рішення. Повний текст рішення суду виготовлено 22.07.2016 року.

Суддя: Н.Г. Таран