Справа № 534/2590/15-ц
Провадження № 2/534/24/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2016 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді Окунь Т.В.

при секретарі Гончар С.Т.

з участю сторін:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача

та третьої особи ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 /третя особа: ОСОБА_5/ про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

В листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про збільшення розміру стягуваних з нього на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/6 до 1/5 частки заробітку щомісячно та стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Заявлені вимоги мотивує зміною власного матеріального становища та неможливістю утримувати дитину, в т.ч. з врахуванням суми отриманих від відповідача аліментів.

В судовому засіданні зменшивши обсяг заявлених позовних вимог в частині суми стягуваних додаткових витрат на утримання дитини (а.с. 137), позивач, посилаючись на положення ст..ст.192,185 СК України, просила суд ухвалити рішення, яким збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів до 1/5 частини заробітку щомісячно та стягнути додаткові витрати в сумі 714 грн.

Відповідач та третя особа до суду не зявились, уповноваживши адвоката ОСОБА_3 представляти свої інтереси в суді ( а.с. 53, 76). ОСОБА_5 заперечила позов з підстав, наведених в поданій до суду письмовій заяві.

Представник відповідача позов не визнала, посилаючись на відсутність правових підстав для його задоволення.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши представлені у справі письмові докази, встановив наступне:

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі протягом періоду з 29 червня 2002 року до 12 травня 2011 року (а.с. 10). В шлюбі, 05.07.2003 року народилась донька ОСОБА_6, на утримання якої за позовом матері рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 05.12.2011 року ОСОБА_4 був зобовязаний до сплати аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, починаючи з дня звернення ОСОБА_1 з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття.

13 жовтня 2014 року суд частково задовольнив вимоги платника аліментів і зменшив розмір стягуваних на користь ОСОБА_1 аліментів до 1/6 частини заробітку щомісячно. Прийняте рішення суд обґрунтував зміною матеріального становища відповідача та його обовязком по утриманню двох осіб жінки, з якою він проживає однією сімєю без реєстрації шлюбу та новонародженої дитини.

Обгрунтовуючи заявлені за позовом вимоги, ОСОБА_1 зазначила, що вимога про збільшення розміру стягуваних аліментів повязана нею насамперед із зміною її матеріального стану перебуванням у відпустці по догляду за новонародженою дитиною (а.с. 11) та неможливістю утримувати старшу дитину з доходів, єдиним джерелом яких є соціальна допомога на новонароджену дитину в розмірі 860 грн. на місяць та сплачувані відповідачем аліменти.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заявлених позивачем вимог та наявності правої підстави для збільшення розміру стягуваних аліментів, суд виходить з наступного:

Відповідно до положень ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Заперечуючи позов, представник відповідача посилається на обєктивні матеріальні обставини, які унеможливлюють збільшення розміру стягуваних аліментів, що підтверджує відповідними довідками про доход свого довірителя (а.с. 124-136), наявність кредитних зобовязань (а.с. 83-86) та склад його сімї (а.с. 87-89).

Як зазначила суду представник відповідача, попри те, що ОСОБА_5 з січня 2016 року вийшла на роботу з середнім заробітком близько 4000 грн. на місяць /відповідні довідки суду не представлені, проте згадана обставина не заперечується стороною позивача/ отримувана її довірителем на теперішній час середньомісячна зарплата, яка з жовтня 2015 року /в звязку із змінами на виробництві /а.с. 80/ зменшилась на 30% в сукупності з доходом жінки, з якою він проживає однією сімєю без реєстрації шлюбу, за наявності у нього двох неповнолітніх дітей, та обовязку по їх утриманню є свідченням відсутності правових підстав для збільшення розміру стягуваних аліментів.

Судом встановлено також, що батько другої дитини позивача ОСОБА_7 (а.с. 7) працює розмір щомісячної заробітної плати становить 8 000 грн. /відповідна довідка суду не представлена, проте згадана обставина не заперечується стороною відповідача/, але з його слів з сімєю не проживає, матері дитини та дитині надає щомісячну допомогу близько 3000 грн., що з урахуванням щомісячно отримуваних позивачем державної соціальної допомоги на дитину /860 грн. на місяць/ та аліментів /1/6 частки заробітку відповідача /а.с. 124/ не є свідченням погіршення її матеріального стану і в контексті положень ст..192 СК України не може слугувати підставою для збільшення розміру стягуваних аліментів з врахуванням також матеріального становища відповідача та реальної можливості надавати ним допомогу в тому розмірі, який визначений позивачем з поданням згаданого позову, а відтак, заявлена ОСОБА_1 вимога про збільшення розміру стягуваних аліментів задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини, зокрема тих, що викликані особливими обставинами, а саме розвитком здібностей дитини, суд наголошує про наступне:

У відповідності до положень ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобовязаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

Судом встановлено, що дитина сторін ОСОБА_6 займається в в спортивній школі з плавання в групі попередньої базової підготовки і є призеркою чемпіонату Полтавської області (а.с. 13), в звязку з чим матірю дитини предявлено вимогу про стягнення додаткових витрат, понесених нею на придбання спортивного одягу для дівчинки та вітамінів (а.с. 18,19).

Враховуючи положення ст.141 СК України щодо рівності прав та обовязків батьків по відношенню до дитини, понесені позивачем витрати, необхідність яких обґрунтована нею даними Федерації плавання України та Наказом Міністерства молоді та спорту України (а.с. 20, 95-98) з урахуванням обставин, які заслуговують на увагу, зокрема майнового становища обох сторін, в розмірі ? частини підлягають стягненню з відповідача, що становить суму 714 грн. 93 коп.

Питання про розподіл судових витрат вирішене судом пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 185, 192 СК України, ст.ст. 213, 215 ЦПК України суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати, на дитину, що викликані особливими обставинами в сумі 714 грн. 93 коп. та судові витрати, повязані з оплатою судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 7 грн. 14 коп.

В задоволенні іншої частини заявлених позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення..

Суддя: підпис ОСОБА_8

Згідно з оригіналом:

Суддя: Т.В. Окунь