Справа № 2-1844/11
ухвала

Іменем України

04 серпня 2016 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кравченка М.В.

при секретарі Михайловій Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «Гарант» про зміну способу і порядку виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» звернулось до суду із заявою про зміну порядку виконання рішення суду, посилаючись на те, що примусове виконання судового рішення здійснюється ДВС, однак рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки не виконано через відсутність механізму реалізації земельних ділянок у межах виконавчого провадження. Заявник просив постановити ухвалу про заміну способу і порядку виконання рішення Обухівського районного суду Київської області від 21.11.2011 року по справі № 2-1844/11 шляхом визнання за ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» права власності на чотири земельні ділянки площею по 0,25 га, що розташовані за адресою: Київська область, Обухівський район, Українська міська рада, село Плюти, жилий масив «Краєвид», цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 14/10-172 від 29.11.2007 року.

Представник стягувача ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримав, посилаючись на неможливість виконання судового рішення у інший спосіб, неможливість реалізувати описану земельну ділянку в межах процедури виконавчого провадження.

Інші особи в судове засідання не зявились, причин неявки суду не повідомили.

Неявка інших осіб, що беруть участь у справі не перешкоджає судовому розгляду, тому суд вважав можливим слухання справи за їх відсутності.

Вислухавши представника стягувача, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.11.2011 року Обухівським районним судом Київської області винесено рішення яким задоволено позов Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку» та постановлено: звернути стягнення на предмет іпотеки, який належить ОСОБА_1 земельну ділянку (кадастровий номер :04:056:0002) площею 0,2500 га, земельну ділянку (кадастровий номер :04:058:0011) площею 0,2500 га, земельну ділянку (кадастровий номер :04:058:0012) площею 0,2500 га, земельну ділянку (кадастровий номер :04:056:0001) площею 0,25 га, що розташовані за адресою: Київська область, Обухівський район, Українська міська рада, село Плюти, жилий масив «Краєвид» цільове призначення будівництво та обслуговування житлового будинку, шляхом продажу даного предмету іпотеки на прилюдних торгах за ціною, визначеною під час виконання рішення в межах виконавчого провадження згідно експертної оцінки для задоволення вимог акціонерного банку «Банк регіонального розвитку» до ОСОБА_1 по кредитному договору № 14/10-172 від 29 листопада 2007 року в розмірі 8 798 260 грн. 29 коп.

На підставі виконавчого листа № 2-1324/12 виданого Обухівським районним судом, 07.12.2012 року Відділом примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області було відкрито виконавче провадження № 35291791.

20.11.2013 року між Акціонерним банком «Банк регіонального розвитку», ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» та Національним банком України було укладено договір про передавання в управління непроданих активів.

30.09.2015 року між ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «Гарант» укладено договір № 013 про відступлення права вимоги за кредитним договором № 14/10-172 від 29.11.2007 року.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 10.12.2015 року та постановою державного виконавця від 25.04.2016 року було замінено сторону виконачого провадження стягувача на ТОВ «Колекторська компанія «Гарант».

В межах виконавчого провадження державним виконавцем було описано та арештовано майно боржника, зокрема земельні ділянки, що підтверджується листом державного виконавця.

Згідно ст.373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Вирішуючи питання відповідності вимог заяви приписам вказаної норми права суд враховує наступне.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець повинен здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили, воно є обов'язковими до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов'язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

Згідно із ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою або за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

Системне тлумачення положень ст. 373 ЦПК України, ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави дійти висновку, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Отже, зміна способу та порядку виконання рішення суду - це визначена законом послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання рішення суду визначається на підставі ст. 16 ЦК України. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду суд має з'ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. При цьому у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті.

Однак, звертаючись із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 листопада 2011 року заявник, у порушення вищезазначених вимог, в достатній мірі не обгрунтував, які саме обставини ускладнюють виконання зазначених судового рішення або роблять його виконання неможливим.

Так, матеріали справи не містять доказів вчинення будь-яких виконавчих дій щодо звернення стягнення на визначені заявою земельні ділянки в межах процедури виконавчого провадження, зокрема опису і арешту цих обєктів нерухомого майна, подальших виконавчих дій щодо оцінки та організації прилюдних торгів тощо, а за відсутності достатніх відомостей суд позбавлений можливості зробити достатньо обґрунтований висновок про неможливість виконання вказаного судового рішення.

Крім того, вимоги заяви не узгоджуються із нормами цивільного законодавства, оскільки визнання права власності на нерухоме майно ст. 373 ЦПК України не передбачено, порядок набуття і захисту права власності врегульований главами 24, 29 ЦК України, при цьому за змістом положень п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, ст. 118 ЦПК України визнання права власності на майно в судовому порядку здійснюється шляхом пред'явлення позову до суду, а не у порядку, встановленому ст. 373 ЦПК України.

Також слід прийняти до уваги при оцінці доказів, що надані суду звіти про оцінку земельних ділянок не можуть слугувати належними доказами і покладатись в основу судового рішення, оскільки виготовлені поза межами процедури виконавчого провадження особою, що не є субєктом оціночної діяльності, а також містять недостовірні відомості, оскільки в судовому засіданні представник стягувача вказував на те, що вони виготовлені за зверненням саме стягувача, а не боржника, як про це зазначено у звітах. Крім того, на думку суду, визначена у звітах вартість земельних ділянок з огляду на їх місцерозташування, розмір та цільове призначення є вочевидь заниженою.

Також суд приймає до уваги, що задоволення вимог заяви і зміна способу виконання рішення суду в даному випадку призведе до фактичної зміни суті судового рішення.

Оскільки під час судового розгляду не доведено наявності достатніх даних про належність земельної ділянки боржникові, наслідки виконавчих дій, неможливість виконання рішення суду іншим чином, не доведено те, що рішення не може бути виконано без зміни способу і порядку його виконання, підстав для застосування положень ст.373 ЦПК України немає.

За таких обставин, заяву слід визнати необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.373 ЦПК України, Законом України „Про виконавче провадження, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «Гарант» про зміну способу і порядку виконання рішення суду відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня винесення ухвали, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя М.В.Кравченко