Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

14 січня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Подрєзова Г. О. ,

при секретарі Александрова А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білій Церкві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 особи підприємця ОСОБА_3 про розірвання трудового договору;

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 особи підприємця ОСОБА_3 про розірвання трудового договору, мотивуючи тим, що вона була прийнята на роботу згідно з договором від 25.06.2004року, укладеному між сторонами. За умовами цього трудового договору повинна була виконувати обов»язки продавця. Трудовий договір був зареєстрований у державній службі зайнятості. Починаючи з травня 2009року вона не працює у відповідача, але і по цей час трудовий договір не припинений, зареєстрований в центрі зайнятості. Відповідач був попереджений про необхідність розірвати трудовий договір, однак і по цей час відповідач на її прохання договір не розірвав. Посилаючись на зазначені обставини, а також на не можливість вирішити питання звільнення з роботи особисто з відповідачем, вимушена звертатися до суду з вказаним позовом, який просила задовольнити.

В судове засідання позивачка не з»явилася, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 особа підприємець ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, був повідомлений про час і місце розгляду справи згідно ст..74 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 ( після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1Ю.) дійсно за трудовим договором між працівником і фізичною особою ОСОБА_3 від 25.06.2004року, зареєстрованим 25.06.2004року у Святошинському районному центрі зайнятості була прийнята на посаду продавець з оплатою праці 210грн. на місяць.

Як вбачається з позовної заяви позивачка трудову діяльність здійснювала до 2009року. Дія цього трудового сторони визначили безстроковим.

Суд, при вирішенні спору дійсно оглянув докази, надані позивачкою, що стосуються укладення трудового договору між сторонами та його реєстрації у Святошинському районному центрі зайнятості 25.06.2004р.

При цьому, суд враховує вимоги ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.2 цієї статті ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Таким чином, суд вважає доведеними ті обставини, на які посилається позивачка щодо відсутності іншої можливості її звільнення з роботи з посади завідувача ательє, оскільки дійсно доказів надання відповіді на заяву позивачки від 16.02.2015року , з боку відповідача суду не надано.

Фактично позивачка з 2009року трудову діяльність не здійснювала.

Відповідно до ст.. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

Відповідно до ст..38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

А згідно з ч.3 цієї статті працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Згідно з ст. 221 КЗпП України індивідуальні трудові спори розглядаються комісіями по трудових спорах, районними (міськими) судами. Згідно з ст..232 КЗпП безпосередньо в районних (міських) судах розглядаються трудові спори за заявами працівників підприємств, де комісії по трудових спорах не обираються (менше 15 працівників).

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в даному випадку, позовні вимоги доведені належними доказами, трудові права працівника позивачки по справі підлягають судовому захисту, а трудовий договір укладений 25.06.2004р. між позивачкою та ФОП ОСОБА_3 підлягає розірванню за ч.3 ст. 38 КЗПП України.

Керуючись ст.. 43 Конституції України, ст..ст.15,60,212-215, 218,223 ЦПК України, ст.ст.. 38, 221, 232 КЗпП України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати безстроковий трудовий договір про виконання обов»язків продавця, укладений 25.06.2004року між ОСОБА_2 особою підприємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_1 згідно ч.3 ст. 38 Кодексу законів про працю.

Стягнути з ОСОБА_2 особи підприємця ОСОБА_3 на користь держави судовий збір 551,20грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя ОСОБА_5