АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1619/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 46 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Черкаського державного житлово-побутового підприємства «Житлосервіс» на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 травня 2016 року у справі за позовом Черкаського державного житлово-побутового підприємства (ЖПП) «Житлосервіс» до ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2016 року Черкаське державне ЖПП «Житлосервіс» звернулось до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаним позовом до ОСОБА_6, посилаючись на те, що 08 липня 2009 року між сторонами укладено договір про надання в строкове платне користування ОСОБА_7 ліжко-місця в кімнаті № 71 гуртожитку № 33 за адресою провулку Крупської 2, м. Черкаси відповідно до заяви останньої від 01 липня 2009 року.

Проте відповідачка за зазначеною адресою фактично не проживає, самовільно зайняте ліжко-місце в кімнаті № 69, в якій ОСОБА_6 проживала фактично, після вступу в шлюб звільнила. Таким чином вона втратила право користування жилим приміщенням, оскільки була відсутня понад встановлені строки.

У звязку з цим позивач просив суд визнати ОСОБА_6 такою, що втратила право користування кімнатою 71 гуртожитку, що розташований по пров.Крупської,2 в м.Черкаси відповідно до вимог статей 71, 72 ЖК України.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 травня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Черкаське державне ЖПП «Житлосервіс» просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, також просить стягнути судові витрати з відповідачки на користь ЧД ЖПП «Житлосервіс», вважаючи, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, вийшовши за межі позовних вимог.

Заслухавши представника апелянта, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи згідно з наказом Президента Української державної будівельної корпорації «Укрбуд» № 45 від 25.12.2001 року, гуртожиток по провулку Крупської, 2 в м. Черкаси перебуває у повному господарському віданні Черкаського державного житлово-побутового підприємства «Житлосервіс».

01 липня 2009 р. на підставі ордеру № 736 серія ОЖХ, виданого ЖПП «Житлосервіс» ОСОБА_7 вселилась в кімнату № 71 вказаного гуртожитку, де відповідно до договору б/н від 08 липня 2009 р. їй було надано в строкове платне користування ліжко-місце.

Довідкою № 156 від 28.09.2015 року підтверджується, що відповідачка ОСОБА_7 зареєстрована в кімнаті № 71 гуртожитку по провулку Крупської, 2 в м.Черкаси з 08.07.2009 року.

Згідно з копією паспорта серії НЕ 757584 відповідачка ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_6

Відповідно до відомостей журналу-ордеру по рахунку 3777 за період з 01.04.2015 року по 10.05.2016 року ОСОБА_6 сплачено квартплату в розмірі 4573 грн. 00 коп.

Відповідно до статті 6 ЖК України жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових приміщень і гуртожитків. Правовий режим гуртожитків урегульовано главою 4 цього Кодексу.

Статтями 127, 128, 129 ЖК України передбачено, що для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства та профспілкового комітету. Єдиною підставою для вселення в гуртожиток є спеціальний ордер, який видає адміністрація підприємства.

Позивач, керуючись ч. 8 ст. 8 ЦПК України та з урахуванням подібності за змістом правовідносин саме щодо користування жилою площею у гуртожитку з правовідносинами, що регулюються загальними правилами ст. ст. 71, 72 ЖК України, обґрунтував свої позовні вимоги тим, що відповідачка тривалий час, більше шести місяців, не проживає в зазначеному гуртожитку.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачка вселилась в гуртожиток на законних підставах і до останнього часу сумлінно сплачує рахунки по квартплаті. Отже не можна категорично стверджувати, що ОСОБА_6 відсутня понад встановлені законом строки.

Більше того, позивач у позові не вказав та не підтвердив відповідними доказами з якого часу відповідачка фактично не проживає в гуртожитку.

Також, згідно зі ст. 1 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" цей закон поширюється на громадян, які на законних підставах тривалий час (не менше п'яти років) за зареєстровані та фактично проживають у гуртожитках, призначених для проживання одиноких громадян або для проживання сімей, та не мають іншого власного житла.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 вказаного вище Закону України громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, які на законних підставах зареєстровані та тривалий час (не менш як п'ять років) проживають у гуртожитках, віднесених до недержавного житлового фонду (які перебувають у власності чи у повному господарському віданні відповідних державних чи комунальних підприємств, установ, організацій, а також підприємств та організацій, утворених шляхом корпоратизації чи приватизації колишніх державних підприємств, крім тих організацій, які створено органами державної влади, органами місцевого самоврядування для управління житловим фондом) та призначених для проживання працівників (членів їх сімей), які не мають можливості самостійно придбати чи побудувати власне житло, уразі, коли такі гуртожитки не передаються їх власниками у власність Територіальних громад, мають право подальшого проживання в таких гуртожитках до розв'язання їх житлової проблеми.

На підставі приведених вище доводів колегія суддів погоджується з висновком районного суду про відсутність підстав для визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_6 сплачувала кошти за користування кімнати № 69 у гуртожитку не спростовують загального висновку суду, оскільки наявними у справі доказами встановлено, що позивачка вселилась та проживає на законних підставах у кімнаті № 71 вказаного гуртожитку і своєчасно сплачує квартплату.

Отже доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав, визначених ст. 309 ЦПК України, для скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Черкаського державного житлово-побутового підприємства «Житлосервіс» - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :