АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 667/6324/15-ц Головуючий в 1 інстанції Майдан С.І.
Номер провадження 22-ц/791/571/16 Доповідач Орловська Н.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Орловської Н.В.

суддів : Кутурланової О.В.

Майданіка В.В.

секретар Кутузова А.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу Комсомольського районного суду м. Херсона від 09 грудня 2015 року та ухвалу того ж суду від 10 грудня 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, заінтересовані особи: Головне територіальне управління юстиції у Херсонській області, Міністерство юстиції України, державний виконавець відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні ОСОБА_4, ОСОБА_5 на бездіяльність Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, Міністерства юстиції України, зобов'язання вчинити певні дії, визнання незаконними рішень державного виконавця та їх скасування

В С Т А Н О В И Л А:

10 серпня 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з скаргою на бездіяльність Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, Міністерства юстиції України, зобов'язання вчинити певні дії, визнання незаконними рішень державного виконавця та їх скасування.

З урахуванням уточнених вимог просили визнати неправомірною дію, бездіяльність Міністерства юстиції України. Головного територіального управління юстиції у Херсонській області по контролю за виконавчими провадженнями № 3989602 та № 3827338 про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на користь ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до її повноліття, та на утримання дружини у зв'язку з доглядом за дитиною до її повноліття у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу, також неправомірною дію, бездіяльність щодо розгляду скарг заявника про прийняття заходів по виявленню дійсного доходу боржника по аліментах шляхом розкриття банківської таємниці рахунків боржника, його абонентів, направлення запиту до Республіки Кіпр та скасування постанов державного виконавця ВП № 3989602 від 04.12.2014р. та ВП № 3827338 від 12.12.2014р. про закінчення виконавчих проваджень.

Ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 09 грудня 2015 року закрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в частині оскарження бездіяльності Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Херсонській області та зобов'язання їх вчинити певні дії.

Ухвалою того ж суду від 10 грудня 2015 року скарга ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в частині визнання незаконними постанов державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні про закриття виконавчих проваджень № 3989602 від 04.12.2014р. та № 3827338 від 12.12.2014р. та зобов'язання вчинити певні дії, залишена без розгляду у зв'язку з пропущенням строку звернення до суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 посилаються на неповне встановлення судом обставин, що мають значення для справи, та неправильне застосування норм діючого законодавства, просять ухвали суду скасувати, постановити нову ухвалу по суті заявлених вимог, або справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність ухвал суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегією суддів встановлені такі обставини.

Закриваючи, на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, провадження у справі в частині визнання неправомірними рішень, дій та бездіяльність Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Херсонській області щодо виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені ОСОБА_2 і ОСОБА_3 вимоги не можуть розглядатися в порядку передбаченому ст.383-387 ЦПК України, оскільки до повноважень відділу примусового виконання рішень не входить виконання рішень суду щодо стягнення аліментів.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що Державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів та інших органів.

Згідно роз'яснень наданих Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.19 постанови № 3 від 01 березня 2013р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», розгляд судами скарг у порядку, передбаченому розділом VІІ ЦПК України, є однією з форм судового контролю за виконанням судових рішень, виконання яких є складовою частиною цивільного процесу, оскільки провадження у справі завершується виконанням ухвалених у такій справі судових рішень. Оскільки прийняття органами Державної виконавчої служби України, її посадовими особами будь-яких рішень (постанов тощо) в процесі здійснення виконання судових рішень, ухвалених за правилами цивільного судочинства, у розумінні статті 383 ЦПК є діями цих органів та осіб, то відповідні рішення також підлягають оскарженню в порядку цивільного судочинства.

У порядку цивільного судочинства скарги на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС підлягають розгляду, якщо підлягає виконанню рішення суду загальної юрисдикції, ухвалене відповідно до ЦПК (стаття 383 ЦПК).

Як вбачається з матеріалів справи, заявники звернулись з скаргою на бездіяльність Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Херсонській області щодо контролю примусового виконання рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 09.03.2006р. та апеляційного суду Херсонської області від 22.06.2006р. ухвалених за результатом розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини.

Враховуючи, що заявники оскаржують дії, бездіяльність органів примусового виконання щодо здійснення нагляду за виконанням судового рішення, ухваленого за результатом розгляду цивільної справи колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не мав передбачених п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України підстав для закриття провадження у справі, а відсутність обгрунтованих підстав для захисту порушених прав заявників, є підставою для розгляду справи по суті.

Крім того, звертаючись до суду з скаргою, ОСОБА_2 посилалась на те, що в ході примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на утримання її та дочки, державним виконавцем ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні не було вжито всіх заходів для встановлення дійсного доходу боржника та місця його роботи, що впливає на розмір заборгованості по сплаті аліментів, та не здійснення Головним територіальним управлінням юстиції у Херсонській області та Міністерством юстиції України контролю за виконанням судового рішення і вчинення дій щодо усунення допущених державним виконавцем порушень.

Таким чином, суд першої інстанції не перевірив доводів заявника щодо порушення її прав в ході примусового виконання рішення суду з вини посадових осіб Головного територіального управління юстиції у Херсонській області і Міністерства юстиції України та не встановив характер цих порушень. А саме, чи мало місце невиконання адміністративних функцій суб'єктом владних повноважень чи то були на думку скаржника бездіяльність і не здійснення контролю за вчиненням виконавчих дій органом примусового виконання на підставі її числених звернень за період з травня 2012р. по серпень 2015 року.

Без з'ясування наведеного, висновок про закриття провадження у зазначеній частині вимог є передчасним.

Крім того, залишаючи скаргу без розгляду в частині визнання незаконними постанов про закриття виконавчих проваджень, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 03 січня 2015 року була обізнана про прийняття державним виконавцем зазначених постанов, проте до суду звернулась з пропуском процесуального строку, питання про поновлення цього строку не порушувала.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

За змістом ст. 383 та ч.1, 2 ст. 385 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скарга може бути подана до суду у 10 денний строк з дня коли особа дізналась, або повинна була дізнатись про порушення прав чи свобод.

Згідно ч. 1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що з 2006 року в проваджені відділу ДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні знаходились виконавчі провадження, відкриті за виконавчими листами № 2-281, виданих 17.07.2006р. Комсомольським районним судом м.Херсона, про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на користь ОСОБА_6 щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 12.12.2005р., на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до повноліття дитини та про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліментів як на утримання дружини по догляду за дитиною, щомісячно у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку.(а.с.23-25).

У зв'язку з виконанням фактично рішення суду та відсутності заборгованості по сплаті аліментів на утримання доньки у розмірі 1/4 частини, постановою державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні Безродньою С.О. від 04.12.2014р. виконавче провадження № 3989602 за виконавчим листом № 2-281 закінчено.

Виконавче провадження № 3827338 за виконавчим листом № 2-281 про стягнення аліментів на утримання дружини, постановою державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні Безродньою С.О. від 12.12.2014р. закінчено, оскільки згідно ухвали Комсомольського районного суду м. Херсона від 08.06.2011р. визначено, що кінцевою датою сплати аліментів на утримання дружини по догляду за дитиною є повноліття доньки ОСОБА_3, якій ІНФОРМАЦІЯ_2 виповнилося 18 років. На час повноліття дитини заборгованість по сплаті аліментів відсутня.(а.с.73-75).

Зі змісту скарг, поданих ОСОБА_2 та матеріалів справи вбачається, що заявник оскаржувані постанови про закриття виконавчих проваджень отримала 03.01.2015р., після чого неодноразово, в період з січня 2015р. по червень 2015р., зверталась зі скаргами до Головного територіального управління юстиції у Херсонській області та Міністерства юстиції України.

Вирішуючи спір, суд не виконав обов'язок, покладений на нього ч.4 ст. 10 ЦПК України, відповідно до якої суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених законодавством.

Таким чином, суд в порушення ст.ст. 212, 214 ЦПК України наведених вимог процесуального законодавства не врахував, не перевірив доводів заявника щодо порушення її прав та інтересів, не роз'яснив заявникам право на поновлення процесуального строку для звернення до суду за наявності поважних причин, і наслідки не вчинення цих процесуальних дій.

Враховуючи викладене, ухвали суду першої інстанції належить скасувати, та згідно вимог ст. 311 ЦПК України справу направити для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Комсомольського районного суду м. Херсона від 09 грудня 2015 року та ухвалу того ж суду від 10 грудня 2015 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з моменту проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий ____________ Н.В.Орловська

Судді: ____________ О.В.Кутурланова

____________ В.В.Майданік