У х в а л а

іменем україни

13 січня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дем'яносова М.В.,Маляренка А.В.,Парінової І.К.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Фортіс», ОСОБА_5, третя особа - Приватне підприємство «Приорітет -1», про відшкодування збитків, за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_6, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому з урахуванням уточнення позовних вимог, просив стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Фортіс» (далі − ТОВ «ЮФ «Фортіс») та ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 928 690 грн 20 коп. в якості відшкодування збитків за договором про надання юридичних послуг від 01 квітня 2014 року.

На обґрунтування вимог зазначив, що 01 квітня 2014 року між ним та ОСОБА_5, який діяв як директор, в інтересах ТОВ «ЮФ «Фортіс» було укладено договір про надання послуг у формі розписки. Вважає, що між ним та відповідачами було досягнуто домовленості, щодо виду послуги яку повинен був виконати особисто ОСОБА_5, а саме: здійснити комплекс процесуальних заходів визначених чинним КПК України, результатом яких мало бути направлення строком до 15 червня 2014 року кримінального провадження № 0000365 відносно ОСОБА_7 в порядку ст. 291 КПК із слідчого відділу Солом'янського РУ ГУМВС України до Солом'янського районного суду м. Києва для розгляду по суті. На виконання вищезазначеної послуги сплатив 45 000 доларів США, про що свідчить написана ОСОБА_5 розписка. Однак, станом на 15 червня 2014 року відповідачі обумовлену послугу не надали, що підтверджується фактом не направлення в порядку ст. 291 КПК Україникримінального провадження, що змусило його звернутися до суду про відшкодування завданих збитків, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року, у задоволені позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_6, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, надав належну оцінку обставинам справи та дійшов обґрунтованого висновку, щодо відмови у задоволенні позову, оскільки відповідно до укладеного договору про надання юридичних послуг від 15 квітня 2013 року № 7/13 предметом домовленості є саме надання послуг, а не результат дій ТОВ «ЮФ «Фортіс» та визначена сторонами юридична подія, настання якої залежить від діяльності слідчого, прокурора та інших учасників кримінального процесу, осіб, які не є стороною договору, що в силу вимог ст. 511 ЦК України не може створювати обов'язку для третьої особи.

Матеріали справи не містять доказів ненадання юридичних послуг відповідно до умови вищезазначеного договору.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

М.В. Дем'яносов А.В. Маляренко І.К. Парінова