Справа № 462/3753/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2016 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Боровкова Д.О.

при секретарі Петришин Г.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби, ОСОБА_1 про стягнення коштів надміру виплаченої пенсії, внаслідок подання недостовірних довідок про заробітну плату,

встановив:

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив стягнути з двох відповідачів Державної податкової інспекції з обслуговуванням великих платників у м. Львові Міжрегіонального Головного управління ДФС (надалі СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС) та ОСОБА_1 солідарно 4647,63 грн. переплати пенсії, виплаченої ОСОБА_1 за період з 01.02.2008р. по 30.06.2009р., яка виникла внаслідок подання недостовірних довідок про заробітну плату СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в Личаківському районі м. Львова, якому призначено та виплачується пенсія згідно із Законом України «Про державну службу». У зв'язку із зміною розміру заробітної плати працюючим державним службовцям ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії на підставі довідки від 17.03.2008р. №5128/05. Разом з тим, 18.06.2009р. ДПІ у м. Львові звернулася до УПФУ в Личаківському районі м. Львова з листом №10138/05 про призупинення 01.07.2009р. виплати пенсій державним службовцям по раніше виданих довідках, а також були подані нові довідки для обчислення пенсії з 01.02.2008р. видані згідно з чинним законодавством, у зв'язку з чим виникла переплата за період з 01.02.2008р. по 30.06.2009р. в розмірі 4647,63 грн. Оскільки жоден з відповідачів зайво виплачені кошти добровільно не відшкодував, тому просить стягнути такі на користь позивача в судовому порядку.

Заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 27.08.2015 року вказаний позов був задоволений частково, було ухвалено стягнути з СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС 4647,63 грн., в решті позову відмовлено /а.с.48,49/.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 04.04.2016 року вищевказане заочне рішення суду скасовано, а справу призначено до нового судового розгляду /а.с.116,117/.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, дав пояснення аналогічні доводам, наведеним в позові, просить позов задовольнити.

Суд повторно ухвалив справу розглядати без участі відповідачів, які без поважних причин у судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, однак матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по сутті.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд прийшов до наступних висновків.

Як убачається зі змісту позову позивач просить стягнути в солідарному порядку 4647,63 грн. переплати пенсії з двох відповідачів, а саме юридичної особи СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС та фізичної особи ОСОБА_1

Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Представник позивача не зазначив у позові, а також не пояснив у судовому засіданні на підставі якої правової норми у відповідачів виник солідарний обов'язок нести відповідальність за заподіяння позивачу майнової шкоди у виді надміру виплаченої пенсії ОСОБА_1, яка виникла внаслідок подання недостовірних довідок про заробітну плату СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС.

За таких обставин, суд критично ставиться до твердження представника позивача, що з відповідачів в солідарному порядку має бути стягнуто 4647,63 грн. переплати пенсії, виплаченої ОСОБА_1 за період з 01.02.2008 року по 30.06.2009 року.

Суд приходить до висновку, що позивач може ставити питання про окрему відповідальність кожного з двох відповідачів, один з яких є юридичною особою, а інший фізичною особою, за заподіяну йому шкоду.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» розяснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом (аналогічна правова позиція міститься в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 1 липня 2015 р. у справі №6-467цс15).

Зі змісту ст.ст. 1,12 ГПК України вбачається, що спори за участю підприємств, установ, організацій, інших юридичних осіб (у тому числі іноземних), громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності відносяться до компетенції господарських судів.

Як убачається зі змісту позову позивач УПФУ в Личаківському районі м. Львова, являючись юридичною особою, звертається до суду з позовною вимогою щодо відповідальності СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС, яка також являється юридичною особою, за нанесення позивачу майнової шкоди.

Таким чином, позов в частині позовної вимоги до СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС підвідомчий господарському суду, а не місцевому суду загальної юрисдикції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновків, що провадження у справі в частині позовної вимоги УПФУ в Личаківському районі м. Львова до СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС підлягає закриттю, оскільки така не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, -

ухвалив:

Закрити провадження у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби, ОСОБА_1 про стягнення коштів надміру виплаченої пенсії, внаслідок подання недостовірних довідок про заробітну плату в частині позовної вимоги до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:

Оригінал ухвали.