Справа № 463/4955/15-ц
Провадження № 2/463/432/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Винниківської міської ради, ОСОБА_6 про зобовязання погодити межу між земельними ділянками,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зобовязання ВМР погодити межу між ділянками № 10 і 8 по вул. Стрілецькій у м. Львів-Винники.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням ВМР № 829 від 11.07.2013р. йому надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку на вулиці Стрілецькій, 10 у м. Львів-Винники. Для виготовлення цієї документації необхідно погодити межі із суміжними землекористувачами. Користувачем суміжної земельної ділянки № 8 за цією адресою є відповідач ОСОБА_6, який добровільно відмовляється погодити межу, посилаючись на те, що акт погодження меж підписаний 10.10.2002р., який зберігається у ВМР. 29.04.2015р. він звернувся до ВМР з клопотанням надати такий акт, однак 13.05.2015р. отримав відповідь про неможливість задоволення клопотання. Для отримання такого документу 19.05.2015р. подав відповідачу клопотання про погодження меж, однак відповіді на даний час не отримав. Таке клопотання міською радою залишено без розгляду, у звязку з чим не має можливості реалізувати своє право на землю. З метою захисту такого права вимушений в судовому порядку зобовязати ВМР погодити вказану межу, з приводу чого подав згаданий позов.

В судовому засіданні представники позивача згідно доручення від 20.07.2016р. ОСОБА_1 та згідно договору про надання правової допомоги від 18.04.2016р. адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з наведених в позові мотивів. При цьому, перша після технічної перерви в судовому засіданні перед судовими дебатами в зал судового засідання не зявилася. Друга просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ВМР згідно належної довіреності від 16.11.2015р. ОСОБА_3 проти обґрунтованості позову заперечив, оскільки погодження меж земельної ділянки не відноситься до компетенції міської ради. Таке погодження відбувається виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки та власників (користувачів) суміжних земельних ділянок на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою. В свою чергу, суміжні землекористувач повідомляються у встановленому законом порядку про час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки, однак в матеріалах справи відсутні докази такого повідомлення. Крім того, відсутні докази безпідставного непогодження суміжним землекористувачем відповідачем ОСОБА_6 меж земельних ділянок № 8 та № 10 за адресою м. Львів-Винники вул. Стрілецька, що виключає можливість задоволення позову. Крім того, безпідставним є покликання позивача на бездіяльність міської ради в частині залишення без розгляду клопотання позивача щодо погодження меж між земельними ділянками № 8 та № 10 за цією адресою. Таке клопотання позивача, відповідно до протоколу постійної депутатської комісії з питань регулювання земельних відносин ВМР від 25.11.2015р. перенесено для розгляду на виїзне засідання комісії. В подальшому, згідно протоколу від 09.12.2015р, комісія одноголосно відхилила дане клопотання. Тому, в задоволенні позову просить відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_6 згідно належного договору про надання правової допомоги від 12.06.2016р. ОСОБА_4 проти обґрунтованості позову також заперечив. Власником суміжної земельної ділянки є ОСОБА_6, однак позивач просить міську раду погодити межі, чим фактично намагається власника позбавити права власності на земельну ділянку. Право власності останнього у встановленому законом порядку не скасовано, внаслідок чого неможливим є встановлення меж без їх попереднього узгодження із суміжним землекористувачем. Тому, в задоволенні позову просить відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням ВК ВМР від 01.10.1991р. № 235 (а.с.84) долучено в тимчасове користування до землекористування ОСОБА_5 по вул. Стрілецький 10 в м. Львів-Винники 530 кв.м. земель міськземфонду, після чого землекористування позивача становить 948 кв.м.

Частинами 1 та 2 ст. 116 ЗК України визначено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Статтею 118 ЗК України регламентується порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Так, за змістом ч. ч. 1, 2, 6-9 цієї статті, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян субєктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обовязкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

У даній справі рішенням ВМР від 11.07.2013р. № 829 (а.с.4) позивачу дано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку на вул. Стрілецькій, 10 (для обслуговування житлового будинку) у м. Львів-Винники в межах відводу попередніх років. Також, ОСОБА_5 слід забезпечити через спеціалізовану землевпорядну організацію виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку, яку в подальшому подати до ВМР на затвердження.

Згідно вимог ч. ст. 25 Закону України «Про землеустрій», документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Серед видів документації із землеустрою, відповідно до п. «і» ч. 2 цієї статті виділяють технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Механізм встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками на практиці визначається «Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками», затвердженою Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010р. № 376.

Згідно п. 2.1 цієї Інструкції, встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та обєднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Процедура закріплення межовими знаками меж земельної ділянки визначена п. 3.12 цієї Інструкції, згідно з яким, такі дії здійснюються виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою.

З наведеного вбачається, що до компетенції відповідача ВМР віднесено лише затвердження погодженого проекту землеустрою, а не погодження меж земельної ділянки. Останнє віднесено до компетенції субєктів господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою і саме в процесі виготовлення технічної документації, яка передує приватизації, межі земельної ділянки встановлюються в натурі (на місцевості).

Тому, покладення на Винниківську міську раду обовязку погодити межу земельної ділянки, і відповідно, задоволення позову є неможливим.

Сам же позивач в ході розгляду справи не заперечив, що розроблена технічна документація із землеустрою, яка погоджена у встановленому законом порядку, на затвердження Винниківській міській раді не подавалась, внаслідок чого в діях останньої, поряд з відсутністю повноважень на погодження межі, немає ознак бездіяльності.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 15, 16, 319, 321, ЦК України, ст. ст. 3, 12, 81, 116, 118 ЗК України, суд,

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_5 до Винниківської міської ради, ОСОБА_6 про зобовязання погодити межу між земельними ділянками відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 294,296 ЦПК України.

Суддя: Леньо С. І.