У х в а л а

"26" вересня 2016 р.

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Чішман Л.М., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» в особі відділення «Київське» про захист прав споживача та визнання недійсним кредитного договору, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить визнати недійсним кредитний договір № CM-SME J01/017/2008 від 21.04.2008 року, який укладений між ЗАТ «ОТП Банк» в особі керуючого відділення «Київське» м. Житомир ОСОБА_2 та експерта з обслуговування середнього та малого бізнесу ОСОБА_3 та ОСОБА_1, з моменту його укладення.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожен має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною 5 ст. 119 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Позивач в позовній заяві посилається на те, що він звільняється від сплати судового збору на підставі положень Закону України «Про захист прав споживачів». Однак, відповідно до норм ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 01.11.2011 року (зі змінами станом на 01.01.2016 року), визначено чіткий перелік позивачів, які звільняються від сплати судового збору. Позивач, як споживач, не відноситься до певної категорії осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Виходячи з загальних засад та пріоритетності застосування спеціальних норм права над загальними, враховуючи позицію Міністерства юстиції України щодо порядку правозастосування у разі суперечності правових норм підзаконних нормативно-правових актів однакової юридичної сили викладену у листі від 26 грудня 2008 року N 758-0-2-08-19 "Щодо практики застосування норм права у випадку колізії" з якого вбачається, що у разі існування неузгодженості між нормами, виданими одним і тим самим нормотворчим органом, застосовується акт, виданий пізніше, навіть якщо прийнятий раніше акт не втратив своєї чинності. Така неузгодженість може виникнути внаслідок того, що прийняття нової норми не завжди супроводжується скасуванням "застарілих" норм з одного й того ж питання, суд приходить до висновку, що підлягає застосуванню Закон України «Про судовий збір», який прийнятий пізніше ніж Закон України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», що набрав чинності з 01.11.2011 року (зі змінами станом на 01.01.2016 року) судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 грн.), який має бути сплачений на рахунок УДКСУ у м. Житомирі КОД , банк отримувача ГУДКСУ у Житомирскій області, код МФО 811039, р/р 0003, призначення платежу «Судовий збір», код платежу 22030001.

Згідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене вище, оскільки позивачем за подання позовної заяви не сплачено судовий збір та не надано суду належного підтвердження на звільнення від його сплати, відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» в особі відділення «Київське» про захист прав споживача та визнання недійсним кредитного договору залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків, що не перевищує 5 днів з моменту отримання копії ухвали.

Копію ухвали невідкладно направити позивачу.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими документами.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції в частині оплати судових витрат може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.М. Чішман