Провадження № 2/638/1122/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді Грищенко І.О.
при секретарі Самогньозд О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
28.09.2015 року позивач в особі ПАТ "Укрсоцбанк" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 450 731, 24 грн. та судовий збір в розмірі 6760,97 грн.
Уповноважений представник позивача ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності, на судове засідання не з"явився, подав письмову заяву, в якій ПАТ "Укрсоцбанк" підтримує позовні вимоги, просить позов задовольнити, справу розглянути без участі представника. В разі неявки на судове засідання відповідача, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді.
Відповідач ОСОБА_1 на судове засідання не зявилася, про причину неявки суду не повідомила, про день та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовою рекомендованою кореспонденцією, яку долучено до матеріалів справи. Доказів, що підтверджують поважність причини неявки, не представила. Представника, який би діяв від її імені, до суду не направила. Заяви про перенесення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутністю, не надала. Оскільки з причини неявки відповідача неодноразово відкладалися судові засідання, суд вважає, що підстави для відкладення розгляду справи у відповідності до вимог ст. 191 ЦПК України, відсутні та продовжує розгляд справи за відсутністю відповідача. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст. 169, ст. ст. 224-226 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судовим розглядом справи встановлено, що 23.04.2008 року між АКБСР "Укрсоцбанк", правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 укладено договір кредиту №861/27/39-18/8-81, за умовами якого Банк надав відповідачу кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 35 700,00 доларів США, зі сплатою 13,5 відсотків річних та в порядку, визначеному тарифами на послуги по наданню кредитів з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 10.04.2018 року, а відповідач, відповідно до умов п.п. 3.3.7, 3.3.8 кредитного договору, взяла на себе зобов'язання забезпечувати своєчасне повернення кредиту, відсотків за його використання, а також сплати можливих штрафних санкцій у разі невиконання кредитних зобов'язань у визначений термін.
20.10.2008 року між банком та відповідачем укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до кредитного договору, відповідно до п. 1.1 якої встановлено відсоткову ставку за повернення кредиту на рівні 15 відсотків річних.
Згідно з умовами п. 4.1 кредитного договору, у разі прострочення строків сплати відсотків, а також, строків повернення кредиту, позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє у цей період.
Відповідач належним чином не виконувала зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого за нею утворилася заборгованість, яка станом на 07.09.2015 року становить 20 541,20 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 07.09.2015 року становить 450 731,24 грн., з яких: 14 469,59 доларів США, що дорівнює 317 503,19 грн. - заборгованість за кредитом; 3465, 24 дол. США, що дорівнює 76 037,01 грн. заборгованість за відсотками; 1 622,99 дол. США, що дорівнює 35 612,92 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 983,38 дол. США, що дорівнює 21 578,12 грн. пеня за несвоєчасне повернення відсотків.
Письмові вимоги позивача, направлені на адресу відповідача щодо погашення заборгованості за кредитним договором, залишилися без уваги.
Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання повинно виконуватись належним чином, згідно умов договору та вимог цивільного законодавства.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 527 ЦК України, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до вимог ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Згідно з положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, та на вимогу кредитора зобовязаний сплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а якщо за порушення зобовязання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі, незалежно від стягнення збитків, передбачених ст.624 ЦК України.
Вимогами ст.. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення умов договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Згідно з положеннями ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
З вимог з ч. 1 ст. 1054 ЦК України вбачається, що, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Судові витрати, понесені позивачем при подачі позову до суду та підтверджені документально, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України
Таким чином суд вважає, що відповідач не виконала зобовязання і не сплатила своєчасно суму заборгованості за кредитним договором, тому вбачаються підстави для стягнення з неї на користь позивача вищезазначеної суми заборгованості.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3,4,11,57-60,88,169,212,215,224-226 ЦПК України, ст. ст. 509,526, 527, 530, 610,611, 625, 651, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" суму заборгованості за кредитним договором №861/27/39-18/8-81 від 23.04.2008 року, в розмірі 450 731,24 грн. (чотириста п'ятдесят тисяч сімсот тридцять одна гривня 24 коп.)
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" понесені позивачем при зверненні з позовом до суду судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 6760,97 грн. (шість тисяч сімсот шістдесят гривень 97 коп.).
Рішення може бути оскаржено позивачем в палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Відповідачем заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у разі відмови судом 1 інстанції у задоволенні його заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя: І.О.Грищенко