УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2016 року Приморський районний суд міста Одеса

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладання арешту на нежилі підвальні приміщення НОМЕР_2, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, що в цілому складається з нежилих приміщень підвалу, загальною площею 55,0 кв.м.; нежиле приміщення підвалу, загальною площею 144,6 кв.м., яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1; нежилі приміщення 1-го поверху, загальна площа - 208,7 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 мотивуючи тим, що відповідачка уникає виконання зобов'язань щодо поділу майна. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може значно утруднити чи взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

Під час виконання ухвали суду від 15 вересня 2016 року було виявлено, що відповідно із державним реєстром власником спірного майна зазначений ОСОБА_3, якого було у якості відповідача залучено до справи.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-який стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до роз'яснень, що надані в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернула з такою заявою позовним вимогам.

Проаналізувавши зміст позовних вимог ОСОБА_1, розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи із співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам і відповідності видів забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нежилі підвальні приміщення НОМЕР_2, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, що в цілому складається з нежилих приміщень підвалу, загальною площею 55,0 кв.м.; нежиле приміщення підвалу, загальною площею 144,6 кв.м., яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1; нежилі приміщення 1-го поверху, загальна площа - 208,7 кв.м., адреса: АДРЕСА_1, власником яких відповідно державному реєстру зазначений ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Копію даної ухвали для виконання направити Державному реєстратору прав на нерухоме майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу суду може бути оскаржено, про що протягом п'яти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя

19.09.2016