У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі суддів:

Амеліна В.І., Гончара В.П., ПоповичО.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області, про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 19 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 13 березня 2013 року, визнано за ОСОБА_5 право власності на 31/50 частину домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 після смерті його дядька ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, її чоловік ОСОБА_6 був братом останнього та після його смерті звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримав витяг з реєстру права власності на нерухоме майно від 19 червня 2003 року, але за життя не встиг оформити спадкові права. Крім того, спадкового майна за вказаною адресою у вказаних вище судових рішеннях не існує, домоволодіння знаходиться адресою: АДРЕСА_2. Посилаючись на наведене та на те, що такими діями відповідача порушено її конституційне право на оформлення та реєстрацію права власності на спадкове майно, просила суд скасувати державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі на нерухоме майно, що знаходиться по АДРЕСА_2.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 19 жовтня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що позов пред'явлений до неналежного відповідача, оскільки позивачем заявлені вимоги про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яка здійснюється спеціально уповноваженим державним органом, який наділений таким правом. Крім того, на підтвердження порушення її прав на спірне домоволодіння позивач не надала належних та допустимих доказів.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами попередніх інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 19 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Амелін
В.П. Гончар О.В. Попович