Справа №636/908/16-ц
Провадження №2/636/813/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дьоміної О.П.

за участю секретаря судового засідання Коваленко О.А.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» в особі представника ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

18.03.2016 року представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_5 звернувся до суду з позовною заявою, яка була неодноразово уточнена і в якій просив суд остаточно стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість в розмірі 10 965, 99 доларів США, що за курсом 24,82 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.07.2016 року складає 272 175,87 грн. за кредитним договором №04/А-08-1 від 29.01.2008 року і яка складається з наступного:

- 1 174,33 доларів США, що за курсом 24,82 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.07.2016 року складає 29 146,87 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 9 791, 66 доларів США, що за курсом 24,82 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.07.2016 року складає 243 029 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором.

В обґрунтування уточненого позову банк посилався на наступне: банк та ОСОБА_4 29.01.2008 року уклали кредитний договір 04/А-08-1. Згідно договору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язався надати ОСОБА_4 кредит у розмірі 18 000 доларів США на термін до 27.01.2012 року, а відповідач, в свою чергу, повинен був повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором відповідач повинен сплатити банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 18 000 доларів США.

В порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509. 526, 1054 ЦК України, ОСОБА_4 свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 04.01.2016 року має заборгованість 32 554,95 доларів США, яка складається з наступного:

-8 578,75 доларів США - заборгованість за кредитом;

- 8 393,34 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 15 582,86 доларів США - неня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Від цієї суми заборгованості відраховується сума, яка була стягнута судовим рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.01.2013 року з відповідачів на користь позивача і яка склала 19 577,10 доларів США, з яких: 8 578,75 доларів США заборгованість за кредитом; 7 219,01 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3 779,34 доларів США пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, різниця становить 12 977,85 доларів США.

Позивач звертає увагу на те, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від божника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 10 965,99 доларів США, що за курсом 24,82 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.07.2016 року складає 272 175,87 грн., яка складається з наступного:

- 1 174,33 доларів США, що за курсом 24,82 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.07.2016 року складає 29 146,87 грн., - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 9 791,66 доларів США, що за курсом 24,82 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.07.2016 року складає 243 029 гр., - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором.

В забезпечення виконання зобов'язання за договором 04/А-08-1 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір поруки в забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договором. Відповідно до вимог ст.ст. 610, 554 Цивільного колоску України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Відповідно до умов договору поруки, а саме п.5, позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за договором 04/А-08-1. Згідно з п.6 договору поруки, поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту її отримання. Вимога, що була пред'явлена до поручителя щодо виконання забезпеченого зобов'язання, залишена без задоволення.

Згідно зі ст.32 ЦК України позов може бути пред'явлений до кількох осіб. Участь у справі кількох відповідачів допускається, якщо предметом спору є спільні права та обов'язки кількох відповідачів; предметом спору є однорідні права та обов'язки. Приймаючи до уваги, що відповідачі у кредитних правовідносинах діють як солідарні боржники; предметом спору є однорідні права та обов'язки, що випливають з кредитного договору та договору поруки, з метою здійснення принципу процесуальної економії, позивач вважає за доцільне об'єднати позовні вимоги до кількох відповідачів в одній позовній заяві.

Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання (а.с.75-78, т.1).

Представник позивача ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді підтримала уточнені позовні вимоги та просила суд їх задовольнити, крім того надала суду письмові пояснення, що приєднані до матеріалів справи (а.с.7-9, т.3) .

Представник відповідача ОСОБА_2 та відповідачі проти позову заперечували частково, посилаючись на те, що проти стягнення з відповідача ОСОБА_4 заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 29 146,87 грн. вони не заперечують. Що стосується пені, вважають, відповідно до ст. 258 ЦК України та правової позиції ВСУ України в справі за №6-100 цс-14 від 03.09.2014 року, необхідним стягнути з ОСОБА_4 пеню за несвоєчасне виконання зобовязань за договором за період з 19.03.2015 року по 18.03.2016 рік включно в сумі 110 736,91 грн. В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 взагалі відмовити, оскільки дія договору поруки припинена 28.01.2016 року (а.с.10-14, т.3).

Згідно зі ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Стаття 11 того ж кодексу вказує на те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі.

Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, передбачено ч. 1 ст. 61 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін по справі та відповідачів, приходить до наступного:

-2-

Відповідно до ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Стаття 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом, передбачено ст. 625 ЦК України.

Зі ст. 527 цього кодексу слідує, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

З матеріалів справи вбачається та не оспорюється сторонами по справі, що 29.01.2008 року укладено кредитну угоду між позивачем та ОСОБА_4 за №04/А-08-1, відповідно до якої позивач надав ОСОБА_4 кредит у розмірі 18 000 доларів США у виді траншей кредиту на строк до 27.01.2012 року включно зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16% на рік (п. 4.1 Договору), у разі порушення позичальником будь-якого зобовязання по погашенню кредиту, а також п. 1.3, 2.2.3 договорів про транш позичальник сплачує банку відсотки у розмірі 32 % на рік від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 4.3 договору). Виплата процентів за використання кредиту, передбачених п. 4.2 договору, здійснюється 15 числа кожного місяця (п. 4.4. договору).

Згідно п. 2.2.3 договору позичальник зобовязаний погашати кредит, відсотки та винагороду у порядку та в строки згідно графіку погашення кредиту, відсотків та винагороди, які складаються по кожному договору про видачу транша окремо.

Пунктом 4.5 договору встановлено, що позичальник сплачує винагороду за відкриття позичкового рахунку по кожному договору про видачу траншу у розмірі 909 грн. у день укладання договору (п. 4.5 договору про видачу траншу).

Також договором передбачено, що позичальник виплачує банку винагороду за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 0, 5% від суми траншу (п. 4.6 договору, п.4.6. договору про видачу траншу).

В цей же день з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитною угодою з відповідачем ОСОБА_3 укладено окремий договір поруки.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.01.2013 року з відповідачів на користь позивача солідарно була стягнута заборгованість за кредитною угодою від 29.01.2008 року за №04/А-08-1 в розмірі 156 025,26 грн. Також було стягнуто солідарно з ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» в особі філії «ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» у Дзержинському районі м. Харкова, ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 200 грн.

Зазначене рішення суду першої інстанції предявлялося до примусового виконання, але станом на теперішній час не виконане, що не оспорюється сторонами по справі та відповідно до ст. 61 ч.1 ЦПК України не підлягає доказуванню. Доказів того, що умови кредитної угоди від 29.01.2008 року за №04/А-08-1 виконані в повному обсязі, матеріали справи не містять.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобовязальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу,

суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Саме такі правові позиції містяться в постановах ВСУ від 31.08.2011 року у справі за №16/587-22/430 та від 01.11.2012 року у справі за №5011-32/5219-2012.

Висновок ВСУ щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятий за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 355 цього кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові ВСУ, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках ВСУ, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Із розрахунку, наданого представником позивача вбачається, що станом на 04.01.2016 року утворилася заборгованість:

- 1 174,33 доларів США, що за курсом 24,82 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.07.2016 року складає 29 146,87 грн., - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 9 791,66 доларів США, що за курсом 24,82 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.07.2016 року складає 243 029 гр., - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором.

Як вбачається з пояснень представника позивача, наданих суду під час розгляду справи, банк просить стягнути з відповідачів солідарно пеню за період з 24.01.2013 року по 04.07.2016 року включно, тобто більше ніж за три роки. Проте з такими доводами позивача погодитися неможливо.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачено, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність тривалістю 1 рік.

Згідно постанови ВСУ в справі за №6-100 цс-14 від 03.09.2014 року за правилами п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання не може перевищувати 1 року. Виходячи з правової природи пені, яка нараховуєтьсмя за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день, виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до ст. 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Таким чином вимога позивача про стягнення пені за період з 24.01.2013 року по 04.07.2016 рік є необґрунтованою. Враховуючи вище приведені положення ЦК України та постанови ВСУ, на користь позивача підлягає стягненню пеня в межах одного року, за період з 19.03.2015 року по 18.03.2016 рік, оскільки банк звернувся до суду з цими вимогами 18.03.2016 року.

Судом перевірений розрахунок пені за вказаний період, представника відповідача ОСОБА_2, викладений в запереченнях проти позову (а.с.11, т.3), суд з ним погоджується, а відтак на користь позивача підлягає стягненню пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитною угодою в сумі 110 736, 91 грн.

Враховуючи викладене, сума заборгованості за кредитною угодою від 29.01.2008 року за №04/А-08-1, а саме:

- 1 174,33 доларів США, що за курсом 24,82 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.07.2016 року складає 29 146,87 грн., - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 4 461,6 доларів США, що за курсом 24,82 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.07.2016 року складає 110 736,91 гр., - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором - підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_4

Частина 2 ст. 1050 ЦК України вказує на те, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

У звязку з порушенням боржником виконання зобовязання за кредитною угодою від 29.01.2008 року за №04/А-08-1 позивач, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, умов кредитної угоди використав право достроково вимагати стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором.

За рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.01.2013 року достроково стягнута заборгованість за кредитною угодою від 29.01.2008 року за №04/А-08-1 в розмірі 156 025,26 грн.

-3-

Отже, предявивши позов про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання та був зобовязаний предявити позов до поручителя протягом 6 місяців, від дати порушення позичальником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту.

Таким чином, якщо кредитор змінив, на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України, строк виконання основного зобовязання, то передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячний строк обчислюється від цієї дати.

В кредитній угоді від 29.01.2008 року за №04/А-08-1 сторонами погоджено строк повернення не пізніше 27.01.2012 року. Згідно п. 12 договору поруки від 29.01.2008 року цей строк визначено до закінчення 4 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором 21.01.2016 року. З позовом до суду кредитор звернувся лише 18.03.2016 року.

Оскільки позивачем пропущено шестимісячний строк предявлення вимоги до поручителя, позовні вимоги до ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.

За правилами ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору встановлена в розмірі 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»). Розмір судових витрат, понесених позивачем, документально підтверджується платіжним дорученням від 09.03.2016 року (а.с.1, т.1)

З урахуванням частково задоволених вимог позивача, з ОСОБА_4 на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 5 720 (139 883,78 грн.*11 130, 40 грн. / 272 175,87 грн.)

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212, 214, 215, 294 ЦПК України, Постановами ВСУ від 31.08.2011 року у справі за №16/587-22/430 та від 01.11.2012 року у справі за №5011-32/5219-2012, Постановою ВСУ в справі за №6-100 цс-14 від 03.09.2014 року, ст. ст. 1054, 526, 1050, 559 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер 7 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №04/А-08-1 від 29.01.2008 року в розмірі 5 635, 93 доларів США, що за курсом 24.82 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.07.2016 року еквівалентно 139 883,78 грн., яка складається з наступного: - 1 174,33 доларів США, що за курсом 24,82 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.07.2016 року складає 29 146,87 грн., - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4 461,6 доларів США, що за курсом 24,82 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.07.2016 року складає 110 736,91 гр., - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, а також судовий збір у сумі 5 720 грн. на рахунок 3111, МФО 305299, .

В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча: