АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/5021/16 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори про відшкодування шкоди
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Коровіна С.Г.

при секретарі Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду міста Харкова від 27 березня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ТЕЗ ТУР», третя особа ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ТЕЗ ТУР» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В обґрунтування позову зазначає, що 16 червня 2014 року він уклав з ТОВ « ТЕЗ ТУР» через ФОП ОСОБА_2 договір про відпочинок в Туречинні в готелі «Жасмін Сіде» з 21 червня по 05 липня 2014 року.

Однак наданий номер в готелі не був готовий до заселення, мав недоліки,а тому він вимагав замінити його на інший.

При укладанні договору йому гарантувались певні умови проживання, харчування та обслуговування, які продемонстрували в описі готелю в Інтернеті і проспекті , однак виконані вони не були: харчування було одноманітним і незадовільної якості, сейф в номері був не безкоштовний ,необхідно було платити по 3 долари США на добу тощо.

Він звертався з претензією до представників турфірми, які обіцяли вирішити ці питання, однак нічого не змінилось.

Через кілька днів йому усно запропонували переїхати в інший готель , але він не влаштував його, тому що там був кам'янистий пляж, а він спеціально їхав до Сіде через піщані пляжі.

Визнавши, що готель «Жасмин Сіде» не задовольняє вимогам договору , представники компанії не спромоглися пошуком рівноцінної заміни, посилаючись на відсутність місць в інших готелях. Однак, як ним було встановлено, дані обставини не відповідають дійсності, тому що готелі заповнені на 70-75%.

В подальшому він самостійно знайшов інший готель та переселився до нього, за що йому довелось доплатити 224 долара США.

В звязку з неналежним наданням туристичних послуг, постійних хвилювань стан його погіршився, по приїзді в м. Харків він захворів та витратив на лікування 3000 грн.

З урахуванням доповнень до позову просить стягнути матеріальну шкоду в розмірі 289 доларів США, яка складається з витрат на переїзд в інший готель в розмірі 224 долара США, 2 долара США за дві зміни пляжних рушників та 63 долара США за останній день, коли він не перебував в готелі( сплату 24 доларів США за користування сейфом в готелі залишає на розсуд суду);

компенсувати моральну шкоду в сумі 250 доларів США;

стягнути судові витрати;

зобовязати відповідача привести текст типового договору у відповідність з вимогами Закону України «Про туризм», Цивільного кодексу України з наступним затвердженням цього тексту в Держкомітеті України з туризму і в Міністерстві юстиції України.

Відповідач позов не визнав. Пояснив, що ОСОБА_1 були надані послуги, вказані у договорі про туристичне обслуговування. Посилання позивача на незадовільне туристичне обслуговування є необґрунтованим та не підтверджується матеріалами справи.

Переїзд позивача в інший готель був зумовлений його рішенням, а тому підстави для виплати різниці у доплаті за готель відсутні.

Третя особа ОСОБА_2 проти позову заперечувала.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 27 березня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та увалити нове, яким задовольнити позов.

Зазначає, що умови договору, укладеного з ТОВ «ТЕЗ ТУР», враховують тільки інтереси туроператора, що порушує вимоги чинного законодавства та дозволяє відповідачу голослівно стверджувати про належне виконання умов договору.

Посилання відповідача , що в інших готелях того ж класу в Сіде не було вільних місць нічим не підтверджено. Він змушений був дзвонити ОСОБА_2 з проханням знайти готель. Вона через Київ з'ясувала наявність вільних місць в « Сурал готелі» , після цього він ходив туди, щоб в цьому переконатися. Тільки через два дні готельні гіди переселили його туди. Тому вважати, що він самостійно звертався в іншій готель підстав не має.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з тих обставин, що ним не надано доказів на підтвердження своїх вимог, будь-яких порушень умов договору не відбувалося.

Повністю погодитись з таким висновком суду не можна.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи ОСОБА_1 16 червня 2014 року через ФОП ОСОБА_2 уклав з ТОВ «ТЕЗ ТУР» договір №14324728 на туристичне обслуговування.

Згідно умов договору та додатку до нього договір укладено на відпочинок в Туреччині в готелі «Жасмін Сіде» 4* на період з 21 червня по 05 липня 2014 року.

Відповідно до вимог ст. 20,24 25 Закону України «Про туризм» якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування туроператор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані.

Туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо:

невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста;

невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов'язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб'єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити.

Суб'єкти туристичної діяльності зобов'язані:надавати туристам необхідну і достовірну інформацію про туристичні послуги, права, обов'язки та правила поведінки туристів (екскурсантів), умови страхування, порядок відшкодування завданих збитків, умови відмови від послуг, правила візового митного режиму, перетинання державного кордону та іншу інформацію, передбачену цим Законом; надавати туристичні послуги в обсягах та в терміни, обумовлені договором; відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані туристам (екскурсантам), іншим особам та довкіллю.

Туристи і екскурсанти мають право на: отримання туристичних послуг, передбачених договором.

Судом встановлено і не заперечується сторонами, що 21 червня 2014 року по приїзду до готелю позивачу було надано номер, не підготовлений до заселення: не закривалося вікно-двері, відсутні рушники, неякісно прибраний номер, не працював міні-бар, не кожен день проводилося прибирання номеру.

На заявлені претензії з цього приводу ОСОБА_1 на наступний день було переселено до іншого номеру.

Дані обставини відповідачем не оспорюються і не спростовуються.

У відповіді на письмову претензію ОСОБА_1 товариство погоджується з наявністю обґрунтованих претензій щодо міні-бару, рушників, прибирання номеру та заміни номеру.

Відповідно до вимог ст.ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно п. 3,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Недоліки номеру, необхідність переселення до іншого номера потягли за собою витрати часу, які були заплановані на відпочинок та необхідність внесення ОСОБА_1 відповідних змін у визначеному ним розпорядку дня.

Оскільки відповідачем не надано туристичної послуги визначеної договором якості, то рішення суду у частині відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Що стосується інших вимог позивача, то судом обґрунтовано відмовлено у їх задоволенні.

Одноманітність харчування, платні послуги за сейф та рушники не є наданням послуг неналежної якості та не є підставою для переселення до іншого готелю.

Це є субєктивною оцінкою якості наданих послуг та бажанням позивача отримання послуг більшої якості, що не може свідчити про надання ОСОБА_1 послуги невідповідної якості, визначеної договором.

Платні послуги щодо сейфу та рушників зазначені на офіційному сайті готелю. Підстав для стягнення цих коштів немає.

Судові витрати підлягають розподілу згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Позивачем сплачено всього судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга задоволена частково.

Стягненню з відповідача підлягає 240 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.3, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду міста Харкова від 27 березня 2015 року у частині відмови у відшкодуванні моральної шкоди- скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ТОВ «ТЕЗ ТУР» на користь ОСОБА_1 по відшкодуванню моральної шкоди 3000 (три тисячі) грн. та 240 (двісті сорок) грн. судового збору.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: