Справа № 346/5170/15-ц
Провадження № 2/346/128/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2016 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Веселова В.М.,

секретаря Григоришин Х.В.,

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь 60 000 гривень боргу та моральної шкоди в сумі 15 000,00 грн. за невиконання усної домовленості про будівництво сховища для насіння і коренеплодів і зберігання продукції для ведення господарської діяльності. Для забезпечення виконання робіт позивачка видала відповідачу кошти в сумі 60 000 грн., які відповідач отримав, надавши позивачці розписку, в якій зазначив, що отримав 60 000 грн. на виконання будівельних робіт по будівництву сховища для насіння та коренеплодів, яке зобов`язувався здати 17 серпня 2015 року. Однак, порушуючи домовленість, відповідач жодних робіт не виконав, звіту про витрати отриманих коштів не подав. Більше того, протягом тривалого часу відповідач не відповідає на жодні телефонні дзвінки позивачки, а зобов`язання по виконанню робіт по будівництву сховища не виконав. Такі дії відповідача крім матеріальної шкоди, нанесли їй і моральну шкоду, яка полягає в тому, що вона змушена звертатись за захистом свого права до суду, витрачає додаткові кошти та зусилля по поверненню сплаченого авансу відповідачу. Позивачка просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь 60 000 грн. боргу, 15 000 грн. моральної шкоди та судові витрати. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився без поважної причини, про дату, час та місце слухання справи був належним чином неодноразово повідомлений , в тому числі і шляхом публікації оголошення в газеті «Галичина». Так, судом було зроблено запит до Коломийського районного відділу Міграційної служби України в Івано-Франківській області і отримано відповідь від 5.12.2015 року №17/5165, якими підтверджено місце реєстрації відповідача м.Коломия,вул.Грушевського,90/1 , яке і зазначене в позовній заяві. До суду повернулись рекомендовані повідомлення направлені на адресу відповідача з відмітками поштового відділення про те, що за зазначеною адресою відповідач не проживає. За таких обставин, у відповідності до ст.74 ч.5 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду № 17-рп/2011 від 13.12.2011, суд вважає, що судовий виклик та судове повідомлення вручене відповідачу належним чином.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердив, що відповідач дійсно зобов`язувався виконати роботи по будівництву сховища для позивачки, за що отримав від неї відповідні кошти.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, пояснення представника позивача, свідка, приходить до наступних висновків.

06 липня 2015 року позивачка в присутності архітектора ОСОБА_4, зустрілася з відповідачем. На зустрічі обговорили питання будівництва сховища для зберігання вирощеної нею у 2015 року коренеплодів та зерна для забезпечення ведення її господарської діяльності. Вона надала відповідачу загальні параметри сховища і свої вимоги до сховища. Враховуючи те, що сховище мало зберігати постійно низьку температуру, то остаточні детальні дані мав надати відповідач , який є фахівцем в даній галузі. На підставі отриманих даних архітектор ОСОБА_4 мав зробити проектно-технічну документацію на будівництво сховища й розмістити його в загальному плані ділянки.

Після усної домовленості про будівництво сховища, яке буде відповідати вимогам позивачки, остання передала відповідачу ОСОБА_3 кошти в розмірі 60 000,00 (шістдесят тисяч) гривень на будівництво сховища для насіння і коренеплодів й зберігання продукції для ведення господарської діяльності. Сторони домовились, що роботи з будівництва сховища мають бути закінчені до 17 серпня 2015 року, про що відповідачем власноручно була написанавідповідна розписка (а.с. 3),яка долучена до матеріалів справи.

09 липня 2015 року позивачка разом з архітектором підїхала на земельну ділянку, на якій мало би будуватися сховище, за адресою: вул.Монастирська, с.Липівка, Тисминецького району, Івано-Франківської області на зустріч з відповідачем. Сторони мали узгодити деталі будівництва після визначення рівня води на ділянці й внести їх в проектну документацію, так як сховище мало бути достатньо заглиблене в землю. ОСОБА_3 мав надати дані по будівництву сховища й дати звіт по витратах на будівництво. По приїзді виявилось, що відповідача на місці немає.

Наступного дня позивачка повторно приїхала на місце будівництва, але відповідача на місці знову не бул,о на телефонні дзвінки він відповідав. Позивачка застала вириту траншею, поломані ворота й паркан, ділянка була розрита і на місці нікого не було.В подальшому відповідач по телефону запевняв, щоб позивачка не хвилювалася, що він сам обєкт будівництва здасть вчасно 17 серпня 2015 року. Однак в подальшому відповідач перестав відповідати на телефоні дзвінки позивачки. Знайомий, який порекомендував їй відповідача почав йому телефонувати, але він також не брав телефон. Невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань призвело до необхідності позивачці знаходити інші мало прийнятні для неї варіанти для збереження урожаю,що призвело до економічних втрат.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.570 ЦПК завдатком є грошова сума чи рухоме майно, що видається кредиторові боржником в рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума сплачена рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Не виконання умов договору передбачає повернення виконавцем отриманого авансу.

Крім того, позивачка просить стягнути моральну шкоду, яка виражається в тому, що остання перебуває в постійному стресі, так як у неї немає ні грошей, ні збудованого сховища й витрачається на це власний час. Відповідач не відповідає на телефонні дзвінки, переховується від позивачки, що заподіяло їй додаткові емоційні переживання, пов'язані із зверненням до суду, ходінням по юридичним консультаціям.

З цього приводу суд зазначає,що у відповідності до ст.1167 ЦК України, позивачка має право на відшкодування моральної шкоди, за умови доведення вини та надання відповідних доказів. З огляду на представлені документи, позивачка не довела суду факт нанесення моральної шкоди. Крім цього, договірні стосунки між сторонами, якими в даному випадку розписка, не містять в собі вимоги щодо відшкодування моральної шкоди. Тому за таких обставин, в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Наведене підтверджується копією та оригіналом розписки.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.526,570,1167 ЦК України та керуючись ст.ст.169 ч.4,213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_5,жительки м.Івано-Франківськ,вул.Гординського,1/11, 60 000.00 (шістдесят тисяч) тисяч гривень боргу, в решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_5, жительки м.Івано-Франківськ, вул.Гординського,1/11 , судові витрати в сумі 965 грн. 40 коп. та витрати за публікацію оголошення в сумі 120 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду до Апеляційного суду Івано-Франківської області може бути подана протягом десяти днів, з дня проголошення рішення через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя Веселов В. М.