№243/3323/16-ц
№2-о/243/298/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року Слов"янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Руденко Л.М.

при секретарі - Шевченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Словянськ цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області - про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

20.04.2016р. до Слов"янського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_1 з заявою про встановлення факту смерті, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 жовтня 2015 року померла його дружина ОСОБА_2, що ІНФОРМАЦІЯ_1.

З метою реєстрації факту смерті і отримання відповідного свідоцтва він звернуся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану служби Горлівського управління юстиції в Донецькій області йому видали свідоцтво про смерть.

Однак пізніше дізнався, що воно є не дійсним, оскільки згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадянина та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року №1207-VII будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку,не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та особами є недійсний і не створює правових наслідків.

Крім того, з метою реєстрації факту смерті та отримання документа, який це підтверджує - свідоцтва про смерть належного зразка у адміністративному, позасудовому порядку, він звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області та отримав відмову у вигляді розяснення, яку він додав у якості доказу до заяви.

У звязку з чим він змушений звернутися до суду.

Визнання факту смерті його дружини - ОСОБА_2В, йому необхідне для оформлення права на спадщину після її смерті.

Відповідно до вимог статей 234, 256, 257, 257-1, просить встановити факт, що його дружина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Горлівка, Донецької області, Україна, яка була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2, померла 24 жовтня 2015 року та місце її смерті визнати м. Горлівка, Донецької області.

В судове засідання заявник ОСОБА_1, та представник зацікавленої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, до суду не з»явились, надали заяви у яких просили справу розглянути без їх участи, вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Дослідивши додані документи, всебічно і повно з»ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких грунтується заява, об»єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду заяви по суті, суд приходить до висновку, що вимога ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так у судовому засіданні з вірогідністю було встановлено, що:

- дружиною заявника ОСОБА_2 є ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.13);

- згідно довідки №306 про причину смерті ОСОБА_2В.(до форми №106/у), виданої Горлівським центром первинної медично-санітарної допомоги, у якій говориться: ОСОБА_2 померла 24 жовтня 2015 року в м. Горлівці Донецької області внаслідок злоякісної пухлини прямої кишки (а.с.9).

Згідно ст. 257-1 ч. 1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ст. 17 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення померлою.

Відповідно до відмови у проведенні державної реєстрації смерті відділу ДРАЦС від 21.01.2016 року № 172/03.2-45, заявником ОСОБА_1 для підтвердження факту смерті ОСОБА_2 предявлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545 Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті, затвердженим у Міністерстві юстиції

України 25.10.2006 року за № 1150/13024, було відмовлено у державній реєстрації смерті (а.с.7).

Тобто, свідоцтво про смерть ОСОБА_2., померлої 24 жовтня 2015 року, в м. Горлівка на території тимчасово не підконтрольній Україні, не створює правових наслідків.

Згідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до абзацу першого п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобовязаний обгрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

За встановлених обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення для послідуючого отримання документів для прийняття спадщини.

Таким чином є всі підстави для задоволення заяви ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 60, 61, 64, 209 ч.3, 213, 256-259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заявлені вимоги ОСОБА_1, зацікавлена особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті, задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Горлівка, Донецької області, Україна, яка була зареєстрована та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2, померла 24 жовтня 2015 року м. Горлівка Донецької області, причина смерті злоякісна пухлина прямої кишки.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: