Провадження № 2/515/711/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
21 квітня 2016 року м.Татарбунари
Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Шевиріна А.О.,
секретаря - Чумаченко Д.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,
Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеса від 07.12.2015року справу за вказаним позовом передано за підсудністю до Татарбунарського районного суду Одеської області.
Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 22.03.2016року справу прийнято до провадження.
Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
В судове засідання відповідач, належним чином сповіщений про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з'явився. Про причини неявки суд не повідомив.
Суд, у звязку з повторною неявкою відповідача та неповідомленням про причини неявки в судове засідання, зі згоди позивача ухвалює заочне рішення у справі в порядку, визначеному главою 8 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).
Перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні в них письмові докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав.
Судом встановлено, що 22.07.2014року між ОСОБА_1 та ПрАТ "СТ "Іллічівське" строком на один рік укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким застраховано цивільно-правову відповідальність у разі заподіяння шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу - автомобіля марки "Hyundаі Accеnt" державний реєстраційний номер 319-96ОЕ, що підтверджується полісом страхування №АІ/2110349 (а.с.5).
З відомостей №9463802 про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 17.11.2014року, вбачається, що ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного спяніння та керуючи транспортним засобом "Hyundaі Accеnt" державний реєстраційний номер 319-96ОЕ, порушив п.п.2.5, 14.6е ПДР України та скоїв зіткнення з транспортним засобом ВАЗ державний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3 (а.с.4).
З довідки інспектора патрульної служби 4-го взводу ДПС ОСОБА_4 слідує, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 17.11.2014року, транспортний засіб марки "ВАЗ 2104" державний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження капоту, переднього бамперу, лівого крила, передньої лівої двері (а.с.47).
Судом встановлено, що 19.11.2014року водій автомобіля НОМЕР_3, ОСОБА_3 у передбачений законом строк повідомив ПрАТ "СТ "Іллічівське" про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 17.11.2014року (а.с.41).
З матеріалів справи вбачається, що власником автомобіля марки "ВАЗ 2109", реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_2 (а.с.29).
З матеріалів справи вбачається, що 03.03.2015року власник пошкодженого транспортного засобу «Ваз 2109» ОСОБА_6 звернувся до ПрАТ "СТ "Іллічівське" з заявою про виплату страхового відшкодування та надав страховику платіжні реквізити для перерахування страхового відшкодування через банк-посередник (а.с.а.с.40,42,43).
Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.
Згідно з ч.1 ст.16 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п.8 ч.2 ст.16 ЦК).
За змістом ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч.3 ст.22 ЦК)
Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За змістом ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК).
Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Дії осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, визначені статтею 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон).
Так, згідно з пп.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово повідомити страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодження майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав смоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.
Відповідно до ппп. а, ґ) пп.38.1.1 п.38.1 ст.38 цього Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у статті 33 цього Закону, а також у випадку, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
З урахуванням того, що дорожньо-транспортна пригода настала внаслідок винних дій ОСОБА_1, що підтверджується постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, завдані внаслідок ДТП збитки третій особі відшкодовані страховою компанією у повному обсязі, беручи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження своєчасного сповіщення відповідачем страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди, суд вважає, що у ПрАТ "СТ "Іллічівське" виникло право зворотної вимоги до відповідача у розмірі виплаченого відшкодування.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.
Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Частиною 1 ст.88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Судом встановлено, що при подачі позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 243грн.60коп. (а.с.3).
За таких обставин, сплачений ПрАТ "СТ "Іллічівське" судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь Товариства.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст.3,10,11,14,57-60,64,88,158,209,212-215,218, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу задовольнити повністю.
Рішення є заочним та може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання ним копії цього рішення. Форма та змісти заяви про перегляд заочного рішення повинна відповідати ст.229 Цивільного процесуального кодексу України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно з загальним порядком рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: