Справа № 461/1657/14-ц
У Х В А Л А

іменем України

"03" серпня 2016 р.

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Мисько Х.М.,

при секретарі - Коружинець Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс» про визнання договору поруки недійсним,

в с т а н о в и в :

в провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс» про визнання договору поруки недійсним.

У судове засідання, призначене на 01 грудня 2014 року, позивач ОСОБА_1 не зявився, подавши клопотання про перенесення розгляду справи у звязку із його намірами вирішити вказаний спір мирним шляхом. 30 січня 2015 року, 12 березня 2015 року позивач до суду не зявився з невідомих причин, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не поступало. 21 квітня 2015 року, 06 серпня 2015 року, 26 серпня 2015 року, 30 вересня 2015 року, 28 жовтня 2015 року, 24 листопада 2015 року, 17 грудня 2015 року, 27 січня 2016 року, 17 лютого 2016 року, 23 березня 2016 року, 27 квітня 2016 року, 11 липня 2016 року, 03 серпня 2016 року, позивач до суду не зявлявся, подаючи клопотання про відкладення розгляду даної справи у звязку з перебуванням на лікуванні. Незважаючи на те, що ОСОБА_1 подавав до клопотань про відкладення розгляду справи копії медичних документів, суд розцінює таку його поведінку, як умисне затягування розгляду справи протягом тривалого періоду (з 12 лютого 2014 року по 03 серпня 2016 року).

На думку суду, вказане свідчить про недобросовісне здійснення своїх процесуальних прав ОСОБА_1 та виконання своїх процесуальних обовязків. Крім цього, суд вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушує вимоги ст.157 ЦПК України щодо строків розгляду справи, а також процесуальні права представника відповідача, який неодноразово з'являвся у судові засідання, які відкладалися за клопотаннями позивача.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. З ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі (провадження по справі відкрито 14 лютого 2014 року).

До того ж, суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Тому, у зв'язку з наведеним, суд вважає, що залишення позову ОСОБА_1 без розгляду, не є порушенням його права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до правосуддя, оскільки такий має право повторного звернення до суду із аналогічними вимогами.

Керуючись ч.3 ст.169, п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс» про визнання договору поруки недійсним залишити без розгляду.

Розяснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя Мисько Х.М.