Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 322/412/16-ц Головуючий у 1-й інстанції Гасанбеков С.С.
Провадження № 22-ц/778/3302/16 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого Онищенка Е.А.

Суддів Бєлки В.Ю.

Пільщик Л.В.

При секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 23 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства «ТАЛВВ», про визнання договору оренди землі недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ПП «ТАЛВВ», про визнання договору оренди землі недійсним.

В обґрунтування позову зазначала, що вона є власником земельної ділянки загальною площею 7,13 га, яка розташована на території Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області.

01.07.2008 між сторонами було підписано договір оренди земельної ділянки.

Зазначала, що при укладенні договору між сторонами не було досягнуто згоди щодо строку дії договору.

Крім того у договорі відсутній пункт про відповідальність за несплату орендної плати.

Вважає, що відсутність у договорі істотних умов, порушує її права.

Враховуючи вищевикладене позивач просила суд визнати недійсним договір оренди землі від 01.07.2008 року.

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 23 травня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Встановлено, що 01 липня 2008 року між ОСОБА_3 (орендодавець) та приватним підприємством «ТАЛВВ» (орендар) було укладено договір оренди землі зареєстрований в ЗРФ ДП «Центр ДЗК» 06.05.2009 за № 42, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що знаходиться І території Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області.

Державна реєстрація Договору оренди підтверджується відповідним записом в самому договорі та засвідченою копією книги записів реєстрації договорів оренді землі, наданою управлінням Держгеокадастру у Вільнянському районі Запорізької області, номер запису про реєстрацію за книгою 42 від 06.05.2009.

Згідно з п. 8 Договору оренди цей договір укладено на 10 років, що зазначено в двох оригінальних примірниках цього договору, наданих відповідачем та управлінням Держгеокадастру у Вільнянському районі Запорізької області.

Разом з цим, у доданій позивачем до позовної заяви копії Договору оренди та в

оглянутому під час судового засідання оригінальному примірнику, наданому позивачем, у

пункті 8 строк договору не зазначено, а саме міститься незаповнена графа: «Договір

укладено на________років».

Справжність свого підпису в усіх примірниках Договору оренди позивач не заперечує, проте під час судового розгляду позивач пояснив, що домовлявся з відповідачем про укладення договору на строк 5 років, а на відсутність строку дії договору під час його підписання позивач, за його словами, не звернув уваги.

Водночас, згідно з наданими відповідачем копіями видаткових касових ордерів ви 29.10.2010 № 63/11 на суму 2550,00 грн., від 29.10.2010 № 63/12 на суму 2550,00 грн., від 29.10.2010 № 63/13 на суму 2550,00 грн., від 29.10.2010 № 63/14 на суму 2550,00 грн., від 29.10.2010 № 63/15 на суму 2550,00 грн., від 29.10.2010 № 63/16 на суму 2550,00 грн. підтверджується отримання позивачем орендної плати за Договором оренди за 6 років, а саме з 2010 по 2015 рік. Також, відповідач надав суду копію заяви позивача від 05.11.2009 з проханням видати орендну плату за 2009 - 2015 роки.

Позивач у судовому засіданні не заперечив те, що він дійсно отримував кошти за вищевказаними видатковими касовими ордерами, але зазначив, що це мало місце у 2006 -2008 роках, проте при цьому позивач не зміг пояснити чому, в такому разі, ці видаткові касові ордери датовані 2010 роком.

Відповідно до п. 41 Договору оренди за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 р. в редакції, що була чинною на момент укладення Договору оренді істотними умовами договору оренди землі, зокрема є: строк дії договору; орендна плата і зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Частиною другою статті 15 Закону відсутність у договорі оренди землі однієї з істотно: умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також хе визнання договору недійсним відповідно до закону.

Отже приймаючи до уваги положення ст.ст. 626, 628, 638 ЦК України, ст. 15 Закону судова колегія вважає, що суд дійшов вірного висновку про те, що підставою для визнання договору оренди землі недійсним є відсутність у ньому однієї з істотних умов, якщо це спричинило порушення прав сторони договору.

Разом з цим, за наявності декількох примірників договору, не заповненні в одному з них графи щодо строку договору, саме по собі не може вважатися відсутність згоди сторін договору щодо цієї істотної умови, крім випадків доведення факту підробленні інших примірників.

Так, у двох із трьох примірників Договору оренди, підписаних сторонами, зазначене що цей договір укладено на 10 років.

Позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів того, що на момент підписання ним Договору оренди, в усіх трьох його примірниках не було зазначено строку оренди.

За наведених обставин не зазначення в одному з трьох примірників Договору оренди строку оренди не є доказом відсутності згоди його сторін щодо цієї істотної умови, а отже суд визнає, що сторонами було погоджено десятирічний строк оренди, що закінчується 01.07.2018.

З огляду наведеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог.

Розглядаючи спір, суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання апеляційної скарги на відсутність в Договорі оренди істотної умови про відповідальність за несплату орендної плати, як на підставу для визнання договору недійсним, суд обґрунтовано визнав їх безпідставним.

Таким чином вказані та інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права , які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 23 травня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: