Справа № 522/8962/16-ц
Провадження № 2-о/522/256/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А. Ю.

при секретарі Скибінській Є. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Саратський районний відділ ДРАЦС, Саратська селищна рада,- про встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2, яка померла 06 лютого 2011 року є матірю ОСОБА_3, померлого 13 листопада 2015 року. При цьому посилався на те, що в листопаді 2015 року помер його батько ОСОБА_3. Для того, щоб отримати спадщину, яка залишилась після смерті батька, йому необхідно в судовому порядку встановити факт, що ОСОБА_2, яка померла 06 лютого 2011 року є матірю ОСОБА_3, померлого 13 листопада 2015 року, оскільки бать заявника фактично вступив у спадщину але не оформив своїх спадкових прав. Вважає, що дані розбіжності в документах, виникли в звязку з орфографічними помилками.

Заявник до суду не зявився, згідно наданої заяви просив розглядати справу за його відсутності, заявлені вимоги просив задовольнити.

Представник зацікавленої особи до суду не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час слухання справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, показання ОСОБА_4, ОСОБА_5, допитаних у якості свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що, згідно свідоцтва про народження батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Згідно Свідоцтва про смерть, 06.02.2011 року померла ОСОБА_2.

Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що ОСОБА_2, яка померла 06 лютого 2011 року є матірю ОСОБА_3, померлого 13 листопада 2015 року.

Відповідно до Листа Верховного суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення » виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов'язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами.

У Листі Верховного суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та пункті 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.1998 року № 15) розяснено, що факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника.

Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв'язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; особи, які мають право на пенсію у зв'язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб.

Враховуючи вищезазначене суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.256 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву -задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2, яка померла 06 лютого 2011 року є матірю ОСОБА_3, померлого 13 листопада 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, яки брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. Ю. Бойчук