№ 2-757/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22. 06. 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді: Бобровник О.В.
при секретарі: Яковенко Н. К.
розглянувши в відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Державна архітектурно-будівельна інспекція у місті Києві, Департамент містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації, Публічне акціонерне товариство «Київгаз», Солом'янська районна в місті Києві державна адміністрація, Прокуратура міста Києва, ОСОБА_3 - про знесення самочинного будівництва,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи: Державна архітектурно-будівельна інспекція у місті Києві, Департамент містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації, Публічне акціонерне товариство «Київгаз», Солом'янська районна в місті Києві державна адміністрація, Прокуратура міста Києва, ОСОБА_3 - про знесення самочинного будівництва.
В обґрунтування позовних вимог позивач при зверненні до суду посилався на те, що він прописаний та постійно проживає в приватному житловому будинку садибного типу АДРЕСА_1. Разом із позивачем проживають члени його родини, а саме: донька ОСОБА_3, її чоловік та троє неповнолітніх дітей, а також, його син ОСОБА_4 та колишня дружина ОСОБА_5.
Вказаний будинок належав його батьку ОСОБА_6, який помер у липні 2003 року, з яким постійно і разом, до смерті, проживав позивач. Земельна ділянка на якій збудовано будинок, належала на праві постійного користування його батьку.
Відповідач, ОСОБА_2, без будь-яких дозвільних документів на виконання будівельних робіт та належно затвердженого проекту, збудував на присадибній ділянці (на подвір'ї) приватного житлового будинку садибного типу АДРЕСА_1 з істотним порушенням будівельних норм і правил, та за відсутності правовстановлюючих документів за земельну ділянку, житловий будинок.
Згодом, позивачем та членами його родини, що проживали разом із ним був замічений сильний запах природного газу поряд із житловим будинком, який збудував відповідач.
У зв'язку із цим, донька позивача, ОСОБА_3 звернулася до Філії експлуатації газових мереж №1 ПАТ «Київгаз», представниками якої, при обстеженні системи газопостачання будинку за адресою АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, встановлено грубі порушення відповідачем вимог Правил безпеки системи газопостачання України при здійснення будівництва житлового будинку, а саме: прибудову до літньої кухні розташовано на підземному газопроводі низького тиску житлового будинку № 12 - 12-а, а також на підземному газопроводі вводі низького тиску в літню кухню, що є порушенням вимог п. 4.3.7. ПБСГП. За вказаним фактом, відповідачу було винесене попередження № 64 від 16.04.2014р.
Також, по встановленню факту самочинного будівництва, позивачем були направлені відповідні звернення до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в місті Києві, Департаменту містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації, Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, Генеральної прокуратурою України, Прокуратурою міста Києва.
У відповідь на вказані звернення, Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю в місті Києві повідомила про те, що була здійснена перевірка з виїздом на місце, тобто за адресою: АДРЕСА_2, Солом'янський район міста Києва, в ході якої було встановлено, що за вказаною адресою знаходиться самовільно побудовані прибудова до житлового будинку та гаражі і вбиральня, які під час перевірки експлуатуються, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 34 та п. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». За результатами перевірки був складений акт дотримання вимог від 16.07.2014р. та припис про усунення порушень вимог чинного законодавства від 16.07.2014р., які були направлені відповідачу.
Департамент містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації, повідомив про те, що за дорученням заступника голови КМДА на лист Генеральної прокуратури України від 30.05.2014 № 19-р та заяву щодо встановлення факту незаконного будівництва житлового будинку відповідачем у АДРЕСА_1, встановив, що згідно електронною базою даних Департаменту містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації «Документообіг» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки гр. ОСОБА_2 АДРЕСА_1, не надавалися. Проектна документація на будівництво житлового будинку у АДРЕСА_1, гр. відповідачу для розгляду на засіданні архітектурно-містобудівної ради до Департаменту містобудування та архітектури не подавалися.
Солом'янська районна в місті Києві державна адміністрація, розглянувши за дорученням першого заступника голови КМДА Дубаса Б.Й. звернення стосовно житлового будинку, який збудував відповідач за адресою АДРЕСА_1, повідомила про те, що відповідачем зведено житловий будинок незаконно.
Заява щодо встановлення факту незаконного будівництва житлового будинку відповідачем у АДРЕСА_1, були розглянуті Генеральною прокуратурою України та Прокуратурою міста Києва, за результатами якої Генеральна прокуратура України відреагувала листом від 30.05.2014 № 19-р, а Прокуратура міста Києва листом від 11.06.2014 № 07/1/5 р-14.
Відповідачем не виконано попередження ПАТ «Київгаз» № 64 від 16.04.2014р. та припис Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в місті Києві від 16.07.2014р. про усунення порушень вимог чинного законодавства і не усунуто порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил із визначенням строку для добровільного виконання вимог припису.
Також, позивач зазначав, що самочинно збудований відповідачем житловий будинок, побудований з грубим порушенням будівельних норм, а саме: п.п. 3.24*, 3.25*, 3.25а* ДБН 360-92 ** «Планування та забудова міських і сільських поселень», так як будівництво будинку здійснено на відстані менші ніж 1 м. від житлового будинку в якому проживає позивач, що є порушенням протипожежних норм та створює небезпеку для майна, загрожує його життю та здоров'ю, а також, життю та здоров'ю членів його родини, які проживають разом із ним.
Позивач вважає, що відповідач здійснив самочинне будівництво житлового будинку на присадибній ділянці (на подвір'ї) приватного житлового будинку садибного типу АДРЕСА_1 яка належить позивачу після смерті його батька, в порядку спадкування. Таким чином, відповідачем порушено права позивача, щодо володіння та користування належним йому майном, тобто приватним житловим будинком садибного типу АДРЕСА_1 та земельною ділянкою, на якій розташований вказаний будинок.
В зв'язку із зазначеним позивач просив суд зобов'язати відповідача знести за власний рахунок самочинно збудований на присадибній ділянці приватного житлового будинку садибного типу АДРЕСА_1 житловий будинок.
В процесі розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив суд знести самочинне збудовану будівлю - прибудову до літньої кухні, яка визначена в технічному паспорті на житловий будинок літерою «В», що знаходиться на земельній ділянці (код земельної ділянки НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_1., за рахунок коштів ОСОБА_2, який здійснив самочинне будівництво, з відшкодуванням підтверджених витрат на його знесення.
Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність в якій також зазначено, що позивач не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи, про причини своєї неявки суду не повідомив.
Від представника відповідача до суду надійшли письмові заперечення проти позову в яких представник відповідача посилаючись на те, що письмові докази на які позивач посилається в позові є суперечливими та не мають доказового значення для вирішення спору, окрім того надані докази не відповідають вимогам належності доказів. Також представник відповідача зазначав, що доводи позивача щодо порушення вимог чинного законодавства під час прокладення зовнішніх мереж для підключення постачання природного газу є не вірними, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема Актом прийняття в експлуатацію завершеного будівництва об'єкту газопостачання від 09. 01. 2015 року, в якому відповідно до наданих представником ПАО «Київгаз» пояснень, на даний час порушення Правил безпеки систем газопостачання немає. В зв'язку з чим представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову повністю.
Третя особа Державна архітектурно-будівельна інспекція у місті Києві, в в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи, про причини неявки в судове засідання представника третьої особи суд не повідомили. В процесі розгляду справи представник третьої особи надав до суду письмові пояснення по справі, у яких вказував на те, що на даний час у Єдиному реєстрі відсутня інформація про прийняття в експлуатацію об'єкта за адресою: АДРЕСА_1, дозвільні документи на зазначений об'єкт не видавались та не реєструвались. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві здійснювався виїзд за вказаною адресою для проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, під час якої було встановлено, що за вказаною адресою знаходиться самочинно побудував прибудова до житлового будинку та гаражі і вбиральня, які на час перевірки експлуатувалися, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності». За результатами перевірки було складено акт перевірки від 16.07.2014 р. та видано припис відповідачу - ОСОБА_2 про усунення порушень вимог чинного законодавства у сфері містобудівної діяльності та запрошено відповідача для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Оскільки, Інспекція не наділена повноваженнями щодо примусового впливу на суб'єктів містобудування, то звернулася листом до Солом'янського РУГУ МВС України у м. Києві щодо сприяння у проведенні перевірки.
Третя особа ПАТ «Київгаз» в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялось належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи, про причини неявки в судове засідання представника третьої особи суд не повідомили, надавши в процес розгляду справи, письмові пояснення по справі, у яких зазначали, що при обслуговуванні підземних газопроводів по АДРЕСА_1 були виявлені порушення вимог «Правил безпеки системи газопостачання України та ДБН В.2.5-20-2001 «Газопостачання», а саме, здійснено прибудову над підземно прокладеним газопроводом низького тиску. Відповідачем при здійсненні будівництва було грубо порушено вимоги вказаних нормативних акті, а працівниками газопостачальної організації були надані відповідачу неодноразові попередження про усунення недоліків. За зверненням ОСОБА_2 до ПАТ «Київгаз» з приводу винесення газопроводу з під будівлі літньої кухні, 09.01.2015 року спеціалізованою організацією філією «Спецбудмонтаж» ПАТ «Київгаз» були виконані монтажні роботи з виносу підземного газопроводу з під будинку шляхом прокладання їх по фасаду будівлі. Крім того, через канцелярію суду від ПАТ «Київгаз» надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника третьої особи.
Третя особа Солом'янська районна в місті Києві державна адміністрація в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи, про причини неявки в судове засідання представника третьої особи суд не повідомили, надавши в процесі розгляду справи письмові пояснення по справі, у яких просили суд розглянути справу без участі її представника на винести законне і обґрунтоване рішення.
Треті особи: Департамент містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації та Прокуратура міста Києва в судове засідання своїх представників не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які містяться в матеріалах справи, про причини неявки в судове засідання представників третіх осіб суд не повідомили, жодних заяв чи клопотань не подавали.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, свого представника до суду не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та постійно проживає у житловому будинку за вказаною адресою, разом із членами своєї сім'ї, тобто разом із донькою ОСОБА_3, її чоловіком ОСОБА_27 та трьома неповнолітніми дітьми - ОСОБА_10 (1998р.н.), ОСОБА_11 (2001р.н.), ОСОБА_12 (2003р.н.), сином ОСОБА_13 та колишньою дружиною ОСОБА_14. Даний факт підтверджується актом обстеження житлових умов мешканців по АДРЕСА_1, який міститься в матеріалах справи.
Вбачається, що на присадибній земельній ділянці (на подвір'ї) по АДРЕСА_1, без документів на право виконання будівельних робіт, затвердженої проектної документації та з істотним порушенням будівельних норм і правил, зокрема, п.п. 3.24*, 3.25*, 3.25а* ДБН 360-92 ** «Планування та забудова міських і сільських поселень» відповідачем збудований житловий будинок.
Як вбачається із матеріалів справи, відповідачу не надавалися дозволи та не реєструвалася інша документація дозвільного характеру, які б давали право на виконання будівельних і підготовчих робіт та не приймався об'єкт будівництва до експлуатації, за вказаною адресою, а у Єдиному у реєстрі відсутня інформація про прийняття в експлуатацію об'єкта за адресою: АДРЕСА_1, дозвільні документи на зазначений об'єкт не видавались та не реєструвались.
Дані обставини підтверджуються листами наданими Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві № 7/26-9/180-4/10 від 18.04.2014 (а.с.8), № 7/26-56/1607/10 від 16.07.2014 (а.с.9), письмовими поясненнями третьої особи - Державної архітектурно-будівельної інспекції України (а.с.79), листом Департаменту містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації № 55-1676 від 20.06.2014 (а.с. 10), а також фотокартками із зображенням самочинного будівництва, які наявні в матеріалах справи (а.с.100-105).
За результатами перевірки Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві було складено акт перевірки від 16.07.2014р. (а.с. 161) та видано припис (а.с. 108) відповідачу - ОСОБА_2 про усунення порушень вимог чинного законодавства у сфері містобудівної діяльності та запрошено відповідача для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Проте, припис відповідачем на даний час не виконаний, а порушення не усунуті.
Встановлено, що відповідачем здійснено самочинне будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 Солом'янського району м. Києва, як прибудови до літньої кухні, над підземно прокладеним газопроводом низького тиску, чим грубо порушено вимог п. 4.3.7. «Правил безпеки системи газопостачання України та ДБН В.2.5-20-2001 «Газопостачання». У 2008 році при обслуговуванні підземних газопроводів за адресою АДРЕСА_1-АДРЕСА_2, було виявлено будівництво прибудови до існуючої літньої кухні над підземно прокладеним газопроводом низького тиску - відводом на будинок АДРЕСА_1. Про факт порушення нормативних вимог по відношенню до газопроводу та створення тим самим небезпечного фактору пов'язаного з використанням газу, працівниками ПАТ «Київгаз» видавались неодноразово попередження мешканцю будинку ОСОБА_2 09.01.2015 року спеціалізованою організацією філією «Спецбудмонтаж» ПАТ «Київгаз» були виконані монтажні роботи з виносу підземного газопроводу з під будинку шляхом прокладання їх по фасаду будівлі.
Підтвердженням того, є Акти Філії експлуатації газових мереж № 1 ПАТ «Київгаз»
від 16.04.2014р. (а.с. 6), від 13.06.2014р. (а.с. 7), листи ПАТ «Київгаз» № 094/40-08 від 03.03.2015р. (а.с. 93), № 137/14 від 26.01.2015р. (а.с. 94), письмові пояснення третьої особи - ПАТ «Київгаз».
Також позивач зазначав про те, що з приводу вказаних обставин третя особа - ОСОБА_3, тобто його донька, зверталася із відповідними заявами до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в місті Києві, Департаменту містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації, Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, Генеральної прокуратурою України, Прокуратурою міста Києва.
В ході розгляду справи встановлено, що землекористувачем земельною ділянкою по АДРЕСА_1 був батько позивача ОСОБА_15.
Згідно з даними Державного земельного кадастру земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 рахується за «Землекористувачем» - ОСОБА_16, код земельної ділянки НОМЕР_1. Дані обставини підтверджуються витягами з бази даних з Державного земельного кадастру (черговий кадастровий план) від 11.01.2005р., 12.07.2007р., 23.03.2015р., на яких вказана земельна ділянка позначена цифрою «12».
Згідно архівних довідок № № 882 від 18.11.2004р. (а.с. 99) № 06-04/266 від 06.03.2015р. виданих архівним сектором Києво-Святошинської РДА Київської області по документах архівного фонду «Жулянська сільська рада» у по господарській книзі за 1986-1989 роки є особовий рахунок № НОМЕР_2 ОСОБА_17, проживаючого по АДРЕСА_1. У графі «Будівлі» значиться: житловий будинок 1952 р. забудови.
У 1982 р. батько позивача звернувся до виконавчого комітету Жулянської сільської ради Києво - Святошинського району Київської області із заявою про надання дозволу на проведення капітальної перебудови будинку по АДРЕСА_1, на тій підставі, що будинок має площу 33 кв.м. і в ньому проживає три сім'ї, всього 8 чоловік, а саме: ОСОБА_17 з сином, який має свою сім'ю та дочка з своєю сім'єю, в складі трьох осіб. Рішенням виконавчого комітету Жулянської сільської ради Києво - Святошинського району Київської області № 10 від 03.08.1082р., був наданий дозвіл на перебудову будинку по АДРЕСА_1.
У 1988 році рішенням виконавчого комітету Жулянської сільської ради народних депутатів Києво - Святошинського району Київської області № 82/18 від 29.08.1988р. затверджено Акт державної прийомки в експлуатацію жилого будинку АДРЕСА_1, як двохквартирного; за гр. ОСОБА_17 кв. № 1: загальною площею - 91,4 кв.м., житловою площею - 72,6 кв.м.; за гр. ОСОБА_18 (чоловік сестри) кв. № 2: загальною площею - 95,5 кв.м., жилою площею - 63,7 кв.м. Крім цього, доручено Київському бюро технічної інвентаризації признати право власності на кв. 1 за гром. ОСОБА_17, на кв. 2 за гром. ОСОБА_18, і видати свідоцтво на право особистої власності. Цим рішенням встановлено, що в даному будинку проживає три сім'ї, усього 8 чоловік; у квартирі № 1 проживає ОСОБА_19 з сином (ОСОБА_1.), який має свою сім'ю; у квартирі № 2 проживає дочка (ОСОБА_20) з своєю сім'єю.
Разом із цим, згідно наказу № 285 від 10.09.1988р. по радгоспу «Совки» Києво-Святошинського АПО (с. Софіївська Борщагівка) ОСОБА_18 було виділено з присадибної ділянки ОСОБА_17 по АДРЕСА_1 0,05 га. землі, для оформлення будинку. Згідно з даними Державного земельного кадастру земельна ділянка - витяги з бази даних з Державного земельного кадастру (черговий кадастровий план) від 11.01.2005р. (а.с. 95), 12.07.2007р., ОСОБА_18 є землекористувачем земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_2, код земельної ділянки НОМЕР_3, яка на кадастровому плані позначена цифрою «11».
В архівній довідці № 06-04/266 від 06.03.2015р. по документах архівного фонду «Жулянська сільська рада» у по господарській книзі за 1986-1989 роки є особовий рахунок «№ НОМЕР_2 ОСОБА_17», що проживає по АДРЕСА_1. У графі «Члени родини» значиться: ОСОБА_17 - г/двору, ОСОБА_21 - дружина (померла ІНФОРМАЦІЯ_2.), ОСОБА_22 (позивач)- син, ОСОБА_23 - невістка, ОСОБА_24 - внучка, ОСОБА_25 - внук. Також зазначено, що ОСОБА_20 - дочка, ОСОБА_18 - зять, ОСОБА_2 (відповідач) - внук, вибули в господарство № НОМЕР_4 по АДРЕСА_2).
ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача, ОСОБА_17 помер, що підтверджується копією довідки про смерть (а.с. 97).
Вбачається, що після смерті ОСОБА_17 до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори звернувся позивач, який спадщину прийняв фактично, із заявою про прийняття спадщини щодо майна померлого, що підтверджується листом Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори № 2550/01-16 від 04.08.2015р. (а.с. 175).
Після смерті ОСОБА_17 відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1, код земельної ділянки НОМЕР_1 та житлового будинку з надвірними господарськими спорудами за вказаною адресою.
Після смерті батька позивача, відповідач розпочав капітальну перебудову літньої кухні, що знаходилася на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1, код земельної ділянки НОМЕР_1.
Як вбачається з копії технічного паспорту на присадибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 від 15 листопада 2002 року, літня кухня позначена літерою «В» розміром 8,40х5,50 метрів.
Вбачається, що на присадибній земельній ділянці, код земельної ділянки НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, відповідачем здійснено капітальну перебудову літньої кухні, яка позначена на плані присадибної земельної ділянки по АДРЕСА_1 (а.с. 141) літерою «В».
Позивач вважає, що на підставі ч.5 ст.1268 ЦК України з часу відкриття спадщини, після смерті батька позивача, у останнього виникли права володіння та користування спадковим майном, тобто житловим будинком садибного типу АДРЕСА_1 та присадибною земельною ділянкою, код земельної ділянки НОМЕР_1, за вказаною адресою.
Так, позивач вважає, що капітальна перебудова літньої кухні у житловий будинок, який збудований відповідачем на присадибній земельній ділянці, код земельної ділянки НОМЕР_1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, є самочинним будівництвом, оскільки збудований на земельній ділянці, яка не буда відведена відповідачу та без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи та належно затвердженого проекту, і з істотним порушенням будівельних норм і правил.
Таким чином вбачається, що ОСОБА_1 позбавлений права
володіння та користування своїм майном, тобто земельною ділянкою, код земельної ділянки НОМЕР_1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та житловим будинком садибного типу АДРЕСА_1, що порушує права позивача, в зв'язку з чим позивач просив суд про задоволення позову, на що слід зазначити наступне.
Згідно з п.4 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.
Як вказано в Державних будівельних нормах (ДБН 360-92.М), ці норми обов'язкові для органів державного управління, місцевого і регіонального самоуправління підприємств і установ, незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування, громадських об'єднань і громадян, які здійснюють проектування, будівництво і благоустрій на території міських і сільських поселень.
Пункт 3.25 (ДБН 360-92.М) вказує, що для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту, відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.
Як вказано в ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Згідно з п. 3 ст. 375 ЦК України, право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.
Згідно з ст. 104 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. Під час будівництва виявлено зсув ґрунту, оскільки земельні ділянки розташовані на схилі гори, що надалі може привести до інших тяжких наслідків та порушує мої права користування та розпорядження земельною ділянкою.
Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).
Статтею 29 Закону України «Про планування і забудову територій», передбачено, що дозвіл на виконання будівельних робіт визначається як документ, що засвідчує право забудовника та підрядника на виконання будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд, видачу ордерів на проведення земляних робіт.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт» від 30.09.2009р. № 1104, встановлено, що для проведення будівельних робіт необхідно мати дозвіл на виконання будівельних робіт, який засвідчує право на виконання таких дій замовником та підрядником.
Нормами ст. Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що право на виконання будівельних робіт надається після отримання дозволу Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю.
Згідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил.
Відповідно до статті 28 Закону України «Про планування і забудову територій», проектна документація на будівництво об'єктів містобудування розробляється згідно з вихідними даними на проектування з дотриманням вимог державних стандартів, норм і правил, регіональних і місцевих правил забудови та затверджується замовником в установленому законом порядку.
Наказом Державного комітету з будівництва та архітектури України ДБН А.2.2-3-2004 врегульовано склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації на нове будівництво і реконструкцію будинків і споруд (далі - об'єктів) цивільного призначення та на нове будівництво, реконструкцію і технічне переоснащення об'єктів виробничого призначення.
Судом встановлено, що дозволу на виконання будівельних робіт за адресою АДРЕСА_1 відповідачу не надавалось, документів, що передбачені ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» та ст. ст. 29, 38 Закону України «Про планування і забудову територій» у відповідача немає.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про архітектурну діяльність, під час організації та виконання будівельних робіт зі створення об'єкта архітектури не повинні бути порушені права та інтереси суміжних землекористувачів прилеглих земельних ділянок, власників розташованих на них будинків і споруд.
Статтею 5 Закону України «Про основи містобудування» визначено, що при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва.
Отже, для можливості будівництва з подальшим уведенням в експлуатацію завершеного будівництвом об'єкта необхідно отримати письмову згоду суміжного землекористувача, власника будинку.
Таким чином, у відповідності до зазначених вище норм, судом встановлено належність позивача по справі, як власника суміжної з відповідачем будівлі, а також відсутність узгодження з позивачем будівництва.
Вбачається, що своїми діями відповідач порушив право позивача на володіння та користування земельною ділянкою, код земельної ділянки НОМЕР_1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та житловим будинком садибного типу АДРЕСА_1
Стаття 317 ЦК України визначає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповдіно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
За змістом вказаних норм до правомочностей власника належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Під правомочністю володіння розуміється передбачена законом (тобто юридично забезпечена) можливість мати (утримувати) у себе певне майно (фактично панувати над ним, зараховувати на свій баланс і под.). Правовомочності користування означають передбачену законом можливість використовувати, експлуатувати майно, отримувати від нього корисні властивості, його споживання. Правомочності розпорядження означають юридично забезпечену можливість визначення і вирішення юридичної долі майна шляхом зміни його належності, стану або призначення
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном та може вимагати усунення всяких порушень його права (ст. 391 ЦК України).
Статтею 396 ЦК України встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 ЦК України.
Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини.
Аналізуючи вищенаведені норми закону, а також викладене вище, суд приходить до висновку, що в спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.
Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 23 січня 2013 року при розгляді справи № 6-164 цс 12.
Таким чином, оскільки, як установлено судом, позивач фактично прийняв спадщину, то прийнявши в установленому законом порядку спадщину позивач з часу її відкриття набув права володіння і користування на земельну ділянку, код земельної ділянки НОМЕР_1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та житловим будинком садибного типу АДРЕСА_1.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.
Відповідно до абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим будівництва)», позо може бути пред'явлено до особи, яка здійснила будівництво, як про зобов'язання знесення забудови, так і про знесення забудови за рішенням суду самим власником (користувачем) земельної ділянки за рахунок особи, яка здійснила самочинне будівництво, з одночасним відшкодуванням підтверджених витрат на його знесення.
Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 4 Постанови від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.
Самочинним вважається будівництво хоча і на підставі проекту, але за наявності істотних порушень зазначених норм та правил як у самому проекті, так і при будівництві, за наявності рішень спеціально уповноважених органів про усунення порушень.
Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою.
Під належним дозволом слід розуміти передбачений Законом України «Про регулювання містомудівної діяльності» № 3038-VI від 17 лютого 2011 року, дозвільний документ (статті 35 - 37), що дає право виконувати підготовчі та будівельні роботи саме того об'єкту і на тій земельній ділянці, яка передана з цією метою певній особі.
Під проектом слід розуміти залежно від категорії об'єкта будівництва відповідний склад документації, визначеної статтями 1, 7 та 8 Закону України «Про архітектурну діяльність» № 687-XIV від 20 травня 1999 року, отриманої відповідно до статей 29, 31 Закону № 3038-VI, а також будівельний паспорт та технічні умови, отримані відповідно до статей 27, 30 зазначеного Закону.
Будівництвом, яке здійснюється з істотним порушенням будівельних норм і правил, вважається у тому числі будівництво, яке хоча і здійснюється за наявності проекту, але з порушенням державно-будівельних норм та санітарних правил, що загрожують життю та здоров'ю людини у разі невиконання приписів інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил тощо.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про архітектурну діяльність», під час організації та виконання будівельних робіт зі створення об'єкта архітектури не повинні бути порушені права та інтереси суміжних землекористувачів прилеглих земельних ділянок, власників розташованих на них будинків і споруд, а у статті 5 Закону України «Про основи містобудування» зазначено, що при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва.
З урахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку, що вимоги позивача, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
З урахуванням задоволення позову, у відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 16, 317, 319, 321, 367, 375, 376, 391, 396, 1218, 1268 ЦК України, ст. ст. 9, 27, 28 ЗУ «Про архітектурну діяльність», ст. ст. 29, 28 ЗУ «Про планування і забудову територій», ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. ст. 103, 104, 317 ЗК України, ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212, 215, 224-226, 228 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Державна архітектурно-будівельна інспекція у місті Києві, Департамент містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації, Публічне акціонерне товариство «Київгаз», Солом'янська районна в місті Києві державна адміністрація, Прокуратура міста Києва, ОСОБА_3 - про знесення самочинного будівництва - задовольнити.
Знести самочинно збудовану будівлю - прибудову до літньої кухні, яка визначена в технічному паспорті на житловий будинок літерою «В», що знаходиться на земельній ділянці (код земельної ділянки НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_1., за рахунок коштів ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3.)., який здійснив самочинне будівництво, з відшкодуванням підтверджених витрат на його знесення.
Знесення самочинно будівництва покласти на ОСОБА_1 за рахунок особи, що здійснили самочинне будівництво з одночасним відшкодуванням підтверджених витрат на їх знесення.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_26 витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: