Справа № 760/9549/16-ц
Провадження № 2/760/4272/16
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

01 серпня 2016 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Шевченко Л. В., розглянувши позовну заяву Обслуговуючого кооперативу «Житлово-експлуатаційне управління-1» до ОСОБА_1, про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

26.05.2016 Обслуговуючий кооператив «ЖЕУ-1» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 27.05.2016 зазначена позовна заява залишена без руху з підстав її невідповідності вимогам, встановленим статтею 119 ЦПК.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 119 ЦПК позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

У пункті 7 постанови № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що «позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладенні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину».

Так, у позовній заяві зазначено, що у березні відповідач з хуліганських мотивів двічі ламав шлагбаум, установка якого погоджена Головним управлінням контролю за благоустроєм № 12090130-Сл від 31.01.2013.

Згідно з частиною першою статтею 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Майнова шкода відшкодовується особою, яка її заподіяла за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Однак, позивач не обґрунтував свої вимоги, що складають предмет позову, зокрема, не зазначив коли та за яких обставин була завдана йому шкода, чи встановлена відповідно до вимог норм чинного законодавства вина відповідача, протиправність його дій та безпосередній причинний зв'язок між його діями та завданою шкодою, а також не зазначив докази, що підтверджують кожну з цих обставин.

Враховуючи принцип диспозитивності, суд обмежений у можливості виявляти свою ініціативу. Суд зобов'язаний вирішувати спори лише в межах заявлених фізичними чи юридичними особами вимог і на підставі поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів. Таким чином, суд обмежений у праві витребувати докази, які підтверджують підстави відповідальності відповідача за завдану майнову шкоду у судовому засіданні.

Крім цього, позивач у своїй позовній заяві позивач просить стягнути на його користь моральну шкоду, однак не зазначає конкретний її розмір.

Згідно з пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до статті 119 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

У позовній заяві позивач не зазначив якими доказами підтверджується завдання йому моральної шкоди у відповідному розмірі; не вказав якими доказами підтверджується неправомірність дій відповідача при завданні позивачу моральної шкоди.

Частина п'ята статті 119 ЦПК передбачає, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Однак, до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору.

Таким чином, позивачу необхідно подати документ, який підтверджує сплату судового збору.

Зі змісту позовних вимог випливає, що позивач подав цивільний позов, в якому одночасно об'єднав одну вимогу майнового характеру та одну немайнового характеру.

Абзац перший частини третьої статті 6 Закону «Про судовий збір» передбачає, що «за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру».

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Ціна позову складає 12 000 грн. Таким чином, позивачу належить сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру у розмірі 1 378 грн.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору складає 1 розмір мінімальної заробітної плати, тобто 1 378 грн.

Таким чином, позивачу належить сплатити судовий збір у розмірі 1 378 грн. за позовну вимогу щодо стягнення моральної шкоди. Реквізитами для сплати судового збору є: розрахунковий рахунок №0010, отримувач коштів УДКСУ у Солом'янському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, банк отримувача: ГУ ДК у м. Києві, код банку отримувача (МФО) 820019, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу:*;101;___________________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті). Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Солом'янський районний суд міста Києва.

Частина 8 статті 119 ЦПК визначає, що якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

З матеріалів справи випливає, що позовна заява подана директором Обслуговуючого кооперативу «ЖЕУ-1» ОСОБА_2, однак до позовної заяви не додано документ, що підтверджує його повноваження.

Таким чином, позивачу належить додати довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження директора.

Ухвалою від 27.05.2016 про залишення позовної заяви без руху позивачу було запропоновано усунути недоліки шляхом подання нової, належним чином оформленої позовної заяви, її копій та копій доданих до неї документів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі та належного доказу сплати судового збору.

Строк для усунення недоліків був встановлений - три дні з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення позивач отримав вищезазначену ухвалу 08.06.2016. Отже строк для усунення недоліків закінчився 11.06.2016. Станом на день постановлення цієї ухвали позивач недоліки позовної заяви не усунув.

Частина друга статті 121 ЦПК передбачає «якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві».

Таким чином, позовну заяву належить визнати неподаною та повернути позивачеві.

Керуючись статтями 119, 121 ЦПК, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву Обслуговуючого кооперативу «Житлово-експлуатаційне управління-1» до ОСОБА_1, про відшкодування матеріальної і моральної шкоди вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз'яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Л. В. Шевченко